25.10.2017 Справа № 756/7544/15-ц
Справа ун. № 756/7544/15-ц
пр.№2/756/104/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25жовтня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2, треті особи ТОВ « Юрвіт», Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів про захист прав споживачів та стягнення коштів та за позовом ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору № 7Юр від 18.12.2014року, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2, треті особи ТОВ « Юрвіт», Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів про захист прав споживачів та стягнення коштів.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просив їх задовольнити з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, пояснивши, що 18.12.2014 року позивач уклав договір №7 Юр з ФОП ОСОБА_2, за змістом якого відповідач продає меблі українського виробництва, а покупець купує меблі в асортименті, кількості, ціні та інших індивідуальних ознак, що вказані у бланку замовлення та оплачує вартість роботи відповідача. Уклавши вказаний договір, позивач сплатив відповідачу 49 400,00грн. передоплати, однак відповідач не виконав умов договору і в період 14-30 робочих днів не поставив товар. За таких обставин просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 49 400,00гривень за порушення умов договору № 7Юр; пеню в розмірі 28 009,80грн.; інфляційні витрати в розмірі 12 103,00грн.; 3% річних в розмірі 2 302,17грн.; упущену вигоду внаслідок підвищення цін та товари в розмірі 46 508,89грн., витрати на правову допомогу в розмірі 18 000,00грн., а також 10 000 грн. моральної шкоди, яка полягає в психологічних переживаннях, пов'язаних з відсутністю товару.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав часково, а саме суму суму авансового платежу в розмірі 49 400,00грн. які були сплачені позивачем в решті позовних вимог просив суд відмовити, пояснивши, що дійсно 18.12.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений вказаний договір про купівлю мебів. Остання дійсно сплатила відповідачу 49400,00грн. передоплати. Однак після укладення договору з'ясувалось, що фабрика мебів « ЮрВіт» змінила ціни на меблі шляхом їх підвищення. Таким чином за обумовлену ціну в договорі дані меблі придбати вже не виявлялося можливим. Відповідач повідомляв позивача про дані обставини та пропонував інші варіанти виконання умов договору, такі як доплата, вибір інших меблів, повернення суми предоплати, однак позивач відмовилася від всіх варіантів. Зважаючи на ці обставини відповідач відповідно до умов договору звернулася до позивача з листом про розірвання договору № 7Юр від 18.12.2014р.. однак відповіді не отримали й досі. Тому змушена звернутися до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору № 7Юр від 18.12.2014року. Таким чином представник відповідача просив суд позовні вимоги позивача задовольнити частково стягнути з відповідача авансовий платіж в розмірі 49 400,00грн. та розірвати договір № 7Юр від 18.12.2014р. в решті позовних вимог відмовити.

Третя особа до судового засідання не зявилася про дату, місце та час повідомлялася належним чином про причини неявки суд не повідомила.

Третя особа Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів до судового засідання не з'явилася про дату, місце та час повідомлялася належним чином до судового засідання надали листа про розгляд справи без участі їхнього представника.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1, 3, ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Як передбачено ч.1, та 2, ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом п.7, ч.1, ст.1 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про захист прав споживачів" договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою - підприємцем, яка зареєстрована 11.02.2000року у Деснянській районній у м. Києві державній адміністрації у відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.171).

18.12.2014 року позивач ОСОБА_1 уклала договір №7 Юр з ФОП ОСОБА_2 (а.с.7). За змістом п.1.1 договору ФОП ОСОБА_2 продає, а покупець купує меблі в асортименті, кількості, ціні та інших індивідуальних ознаках, що вказані у бланку замовлення.

Даний договір підписаний як позивачем, так і відповідачем (а.с.7), що не оспорювали та підтвердили у судовому засіданні їх представники. Таким чином, сторони досягли спільної згоди щодо умов про предмет договору, умов, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усіх тих умов, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ст.525 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ч.1, ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Пункт 3.1 даного договору вказує, що термін виконання замовлення на поставку товару 14-30 робочих днів з дати внесення авансу. Дата доставки 18.02.2015р. плюс 2 тижні на доставку, тобто не пізніше 04.03.2015року.

Крім того, ОСОБА_1 виконуючи умови договору, сплатила ФОП ОСОБА_2.18.12.2014 року суму коштів 49 400,00 грн. передоплати, що підтверджується ксерокопією товарного чеку №7 (а.с.8), авансового платежу. Зазначену проплату не заперечував представник відповідача у судовому засіданні.

За змістом п.5.1 цього ж договору сторони взаємно погодились, що за не своєчасну поставку товару більше трьох днів терміну, вказаного у п.3.1, продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% в день від суми сплаченого авансу. Пеня сплачується покупцю на момент передачі йому товару.

Згідно ч.1, ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Частина 1, ст.654 ЦК України наголошує, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, суд, приймаючи до уваги бажання відповідача розірвати укладений між сторонами договір №7 Юр та позицію представника позивача, викладену вище, вважає, що сторони мають обопільну думку щодо розірвання вказаного договору. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розірвання договору №7 Юр від 18.12.2014 року. Поскільки суд розриває укладений договір, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 49400,00 грн. сплаченого авансу.

За правилами ч.5, ст.10 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про захист прав споживачів" від 1.12.2005 року №3161-IV у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Позивач надав в судовому засіданні розрахунок суми боргу з урахуванням трьох відсотків річних, які становлять 2302 грн. 17 коп., проценти 28 009грн.80коп. та інфляційних витрат 12 103,00грн., що відповідно до вимог законодавства і підлягають стягненню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 1 ст. 390 ЦК України власник майна вправі вимагати від особи, яка знала або повинна була знати, що володіє майном незаконно (недобросовісного набувача)передання всіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним.

У відповідності до п.1, ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Як наголошує Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про захист прав споживачів" від 1.12.2005 року №3161-IV при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Таким чином, відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди і умовою цивільно-правової відповідальності.

У зв*язку із наведеним, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи положення ст.79 та ст.88 ЦПК України, , з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати та витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 88; 209; 213-215 ЦПК України, на підставі ст.525; 626; 631; 638; 652; 654; 1167 ЦК України, Закону України „Про захист прав споживачів" від 1.12.2005 року №3161-IV, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2, треті особи ТОВ « Юрвіт», Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів про захист прав споживачів та стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 49 400,00гривень за порушення умов договору № 7Юр; пеню в розмірі 28 009,80грн.; інфляційні витрати в розмірі 12 103,00грн.; 3% річних в розмірі 2 302,17грн.; упущену вигоду внаслідок підвищення цін та товари в розмірі 46 508,89грн., витрати на правову допомогу в розмірі 18 000,00грн. та моральну шкоду в розмірі 2 000,00грн.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1953,60гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору № 7Юр від 18.12.2014року - задовольнити.

Розірвати договір № 7Юр від 18.12.2014року укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано Апеляційному суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів після отримання копії рішення стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя: О.М.Луценко