Провадження № 2/161/4330/17
У Х В А Л А

18 жовтня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Черняка В.В..,

при секретарі Бортнюку А.В.,

вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі 1 662 349, 07 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позичив ОСОБА_2 62 000 доларів США, які відповідач зобовязався повернути в червні 2017 року. Про вказане зобовязання відповідач власноручно написав розписку. У вказані терміни відповідач свої зобовязання не виконав, позичені кошти не повернув.

Посилаючись на приписи ч.ч.1, 2 ст.533 ЦК України та вимог закону щодо належного виконання взятих на себе зобовязань, просить стягнути з відповідача еквівалент заборгованості відповідно до офіційного курсу гривні до долара США станом на 12.10.2017 р. в сумі 1 648 338, 2 грн., а також три проценти річних від простроченої суми боргу в сумі 14 010, 87 грн. на підставі ст..625 ЦК України за період прострочки з 01.07.2017 р. по 12.10.2017 р.

18.10.2017 р. позивачем подано заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що відповідач припинив відповідати на телефонні дзвінки, його дружина під час розмови повідомила про відсутність коштів у її чоловіка. Позивач вважає, що боржником будуть вчинятися усі можливі дії, спрямовані на переоформлення права власності на належне йому майно, що в подальшому може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на належні відповідачу на праві приватної власності 56/100 житлового будинку, що знаходиться в м.Луцьку, по вул.Чернишевського, 3, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 11.10.2017 р. за № 99970047.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 цього Кодексу передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд бере до уваги, що предметом спору в даній справі є стягнення боргу за договором позики, укладеного шляхом написання розписки позичальником. Оскільки сума боргу є значною та зважаючи, що станом на час розгляду заяви матеріалами справи документально підтверджено відомості, що вказана частка - 56/100 житлового будинку, що знаходиться в м.Луцьку, по вул.Чернишевського, 3, належить на праві приватної власності відповідачу, а тому з метою захисту законних прав та інтересів позивача, з метою уникнення будь-яких дій з боку відповідача, що можуть призвести до утруднення виконання рішення суду, в разі задоволення позовної заяви, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити.

Згідно ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Вжиті заходи мають бути застосовані до розгляду та вирішення судом справи, допоки наявність підстав для забезпечення позову не буде заперечена протилежною стороною. У звязку з цим суд розяснює стороні відповідача право звернутись із заявою про скасування вжитих судом заходів в разі наявності обґрунтованих підстав для таких процесуальних дій.

Це судове рішення не може бути розглянуто в якості оцінки обставин по справі, а постановлено судом в силу наявності обґрунтованих підстав передбачати можливість порушення прав позивачів в разі невжиття таких заходів.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209-210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на належні ОСОБА_2 (43016, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на праві приватної власності 56/100 житлового будинку, що знаходиться в м.Луцьку, по вул.Чернишевського, 3.

Ухвалу до негайного виконання направити Відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції.

Про результати виконання ухвали Відділ Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.