Справа № 308/9554/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослоя Г.Г.,

суддів Бисаги Т.Ю., Готри Т.Ю.,

секретарі: Сочка І.І.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника прокуратури Закарпатської області - прокурора Романа М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11 вересня 2017 року про забезпечення позову по справі за позовом Ужгородської місцевої прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про скасування рішення Ужгородської міської ради, державної реєстрації прав на земельну ділянку та витребування її на користь територіальної громади міста Ужгород,

В С Т А Н О В И Л А:

Ужгородська місцева прокуратура звернувся до суду з позовом до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про скасування рішення Ужгородської міської ради, державної реєстрації прав на земельну ділянку за кадастровим номером :20:001:0269 та витребувати її на користь територіальної громади міста Ужгород.

Крім того, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позовну заяву шляхом накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :20:001:0269.

Мотивуючи подану заяву зазначає, що спірним рішенням Ужгородської міської ради ОСОБА_3 було затверджено проект землеустрою та передано оспорювану земельну ділянку у власність, а останній у свою чергу відчужив її ОСОБА_1І, який передав її в іпотеку ОСОБА_4 що вказує на достатні ризики можливого і подальшого відчуження її третім особам, що фактично утруднить чи взагалі унеможливить задоволення частини предявлених позовних вимог при юридичній можливості задоволення позову в момент його предявлення.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11.09.2017 року заяву Ужгородської місцевої прокуратури про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :20:001:0269, площею 0,0098 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташовану за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. 8 Березня.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що в суду не було правових підстав для задоволення заяви позивача щодо забезпечення позову. З врахуванням безпідставності заяви позивача, просить ухвалу про забезпечення позову скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні такої заяви.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити таку, з наведених в ній підстав.

Представник прокуратури Закарпатської області - прокурор Роман М. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи Ужгородська місцева прокуратура звернувся до суду з позовом до Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про скасування рішення Ужгородської міської ради, державної реєстрації прав на земельну ділянку за кадастровим номером :20:001:0269 та витребувати її на користь територіальної громади міста Ужгород.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11.09.2017 року заяву позивача задоволено та накладено арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :20:001:0269, площею 0,0098 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташовану за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. 8 Березня.

Забезпечення позову - це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.09.2017 року № 97824988 зазначена земельна ділянка належить на праві приватної власності ОСОБА_1, який передав її у іпотеку ОСОБА_4 за договором іпотеки від 12.12.2016 року №763, який фактично був укладений після звернення до суду Ужгородської місцевої прокуратури із зазначеним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що існують ризики, що невжиття заходів забезпечення даного позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При обранні виду забезпечення позову, суд першої інстанції правомірно виходив з вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України, відповідно до якої, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, і вважав за можливим забезпечення вимог за даним позовом, шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що постановлена в даній справі ухвала є законною і обґрунтовано. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування оскарженої ухвали, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 307,312 п.1, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: