Справа № 487/3628/17
Провадження № 2/487/1976/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03.10.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Біцюка А. В., за участю секретаря Попович В. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

12.07.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, просить суд стягнути грошові кошти за договором позики суму боргу у розмірі 76 199,50 грн., з яких: 52 020,00 грн. основного боргу; 21 987,38 грн. інфляційних витрат; 2 192,12 грн. 3% річних від простроченої суми, також просила стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 10 лютого 2014 року відповідачка отримала від позивача в борг грошові кошти у розмірі 2000 доларів США, що на момент складання розписки було еквівалентом 18 000 грн. Відповідачка визначила граничний строк виконання зобовязання до 30 травня 2014 року або еквівалента сума в гривнях на день повернення позики. Однак дотепер відповідачка борг не повернула, що і стало підставою звернення до суду із зазначеним позовом.

Позивач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задовольнити позов.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи у порядку ч.1 ст.77 ЦПК України повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у простій письмовій формі було укладено договір позики, що підтверджується письмовою розпискою, наявною в матеріалах справи.

Так, у відповідності до вищевказаного договору, ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 2000 доларів США, та зобов'язалася повернути усю суму позики до 30 травня 2014 року.

Станом на день звернення до суду 12 липня 2017 року загальна заборгованість за договором позики складає 2000доларів США. Борг відповідачем у повному обсязі повернуто не було.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 612 ЦК Україниборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, сукупністю достовірно наведених доказів підтверджується, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки 76 199,50 грн., з яких: 52 020,00 грн. основного боргу; 21 987,38 грн. інфляційних витрат; 2 192,12 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 524,533,536,625,1046,1047-1049 ЦК України, ст. ст. 10,11,60,88,209,212-215,218, 224-229 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії ЕР «163488, виданий Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 17.08.2004 року, ІНН НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: 54055, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, заборгованість в сумі 76 199,50 грн., з яких: 52 020,00 грн. основного боргу; 21 987,38 грн. інфляційних витрат; 2 192,12 грн. 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії ЕР «163488, виданий Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 17.08.2004 року, ІНН НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: 54055, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 762, 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: БІЦЮК А. В.