У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2017р. с.м.т. Літин

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Літинського районного осуду Вінницької області перебуває цивільна справа за зазначеним позовом.

У судове засідання 23.10.2017 р. позивач ОСОБА_1 вкотре не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся належним чином про місце дату та час судового засідання (а.с. 245).

Представники позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання 23.10.2017 р. не зявилися, хоча про місце дату та час судового розгляду також повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили (а.с. 244, 247-248).

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання також не з'явився, хоча був повідомлений заздалегідь та належним чином (а.с. 244).

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що зазначений позов слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 десять разів не з'являвся в судові засідання (а.с. 40, 51, 79, 85, 99,114, 120, 232, 237, 245), відсутні послання на докази б підтверджували поважність причини неможливості участі позивача у розгляді справи, а відтак це є підставою для суду вважати причини не поважними щодо неявок позивача.

Багаторазову неявку в судове засідання позивача, а також неодноразові клопотання представників позивача про відкладення розгляду справи без зазначення доказів зайнятості в іншому процесі (а.с. 75, 98, 137), суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, що безпричинно викликають зволікання при розгляді даної цивільної справи.

Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду», суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію з прав людини і практику суду, як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97 - ВР, гарантованого кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Згідно статті 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Дана справа розглядається вже понад строки, встановлені ст. 157 ЦПК України, і на думку суду, з порушенням розумних строків через зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами. Така байдужість позивача до своєї справи, на думку суду, означає втрату ним інтересу до даної справи.

Відповідно до частини 3 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В даному випадку, суд вважає, що позивач повторно в судове засідання не з'явився без поважної причини, а також не зявились його представники, не повідомили про причини неявки, не надали докази, що підтверджують поважність неявки та не надали будь-яких клопотань з цього приводу. Від позивача також не надходила заява про розгляд справи у його відсутність.

Зважаючи на викладене та те, що справа у провадженні суду перебуває тривалий час, та позивач зловживає своїми процесуальними правами, суд вважає за можливе на підставі статті 207 Цивільного процесуального кодексу України залишити позов без розгляду, оскільки позивач повторно не з'явився в судове засідання, а також від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності, що унеможливлює розгляд справи з ухваленням судового рішення у справі, яка розглядом по суті не закінчена.

Приймаючи рішення щодо залишення даного позову без розгляду, суд вважає, що цим рішенням абсолютно не порушено право позивача на доступ до суду та справедливий суд, оскільки позивач своїми неявками без поважних причин та зловживанням процесуальними правами сам спонукав суд до прийняття такого рішення.

Відповідно до частини 2 статті 207 Цивільного процесуального кодексу України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 27, 157, 169, 207-210 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя:ОСОБА_5