Справа № 653/2502/17
Провадження № 2/653/974/17
РІШЕННЯ

іменем України

12 жовтня 2017 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Митрохіної К.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач або ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 15 вересня 2010 року у розмірі 12819,62 грн., та судові витрати у сумі 1600,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 15 вересня 2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5700,00 грн., у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконала зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 03 липня 2017 року за нею утворилась заборгованість у сумі 12819,62 грн., яку позивач просить стягнути на його користь разом з витратами по оплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову визнала, пояснивши, що у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, не мала змоги погасити кредит, просить зменшити суму заборгованості.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно з заявою № 173073254 від 15 вересня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, за яким, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Погашення кредиту повинно здійснюватись щомісячними платежами.

Підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 15 вересня 2010 року, відповідач погодилась, що ця «Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг» разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», також «Тарифами» складає договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі та в обумовлений в договорі термін. У свою чергу відповідач свої зобов'язання не виконує, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим, станом на 03 липня 2017 року має перед Банком заборгованість у розмірі 12819,62 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1113,49 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 4723,02 грн., заборгованість за пенею 5896,46 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (відсоткова складова) - 586,65 грн.

У той же час, суд частково погоджується з даним розрахунком виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 546, ч. 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою (штраф, пеня). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Така ж правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 3 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14цс, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладався сторонами 15 вересня 2010 року, відповідач після отримання кредиту у сумі 5700,00 грн. зобов'язання за кредитним договором не виконала. Останній платіж щодо погашення суми заборгованості здійснила 15 березня 2017 року. Тому, оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з 15 березня 2017 року, а до суду позивач звернувся лише 03 серпня 2017 року, то пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову.

Враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача має бути стягнута пеня у сумі 400,00 грн.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача штрафів: 500 грн. - штраф (фіксована складова), 586,65 грн. - штраф (процентна складова) суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до кредитного договору, при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Аналізуючи вище вказані вимоги, суд приходить до висновку, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просив застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання - прострочення виконання грошового зобов'язання, що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За таких обставин, в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача штрафів має бути відмовлено.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно не виконала зобов'язання за договором від 15 вересня 2010 року, а тому вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 1113,49 грн., заборгованості по процентам 4723,02 грн. та заборгованості за пенею у сумі 400,00 грн., підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 778, 37 грн.

Керуючись ст. ст. 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь: Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № 3111, МФО № 305299 заборгованість за Кредитним договором № б/н від 15 вересня 2010 року у розмірі 6236 (шість тисяч двісті тридцять шість) грн. 51 коп., що складається: - 1113,49 грн. - заборгованість за кредитом; 4723,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 400,00 грн. - заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь: Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № 3111, МФО № 305299 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 778 (сімсот сімдесят вісім) грн. 37 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова