Справа № 209/1223/17
Провадження № 2/209/927/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Решетник Т.О.,

за участю секретаря - Шаповал А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, відновлення газопостачання та перерахунок вартості наданих послуг газопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому уточнивши позовні вимоги просить: визнати неправомірними дії ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», , по відключенню 18 лютого 2016 року від загальної мережі газопостачання квартири АДРЕСА_1 у звязку з порушенням прав власника квартири ОСОБА_3 як споживача послуг газопостачання. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», , відновити газопостачання квартири АДРЕСА_1 шляхом встановлення лічильнику газу за власний рахунок та приєднання квартири до загальної мережі газопостачання будинку. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз Збут» здійснити перерахунок заборгованості за послуги газопостачання споживача ОСОБА_3 за весь час відсутності лічильнику газу у квартирі АДРЕСА_1, а саме: з 17 вересня 2015 року по 18 лютого 2016 року, таким чином: протягом двох місяців, тобто з 17 вересня 2015 року до 17 листопада 2015 року відповідно до середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний опалювальний період попереднього року, тобто з 17 вересня 2014 року до 17 листопада 2014 року, а в подальшому, тобто з 18 листопада 2015 року до 18 лютого 2016 року відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є побутовим споживачем природного газу, що підтверджується договором № 450817 від 29.11.2011 року (далі - Договір), який був укладений між нею і ОСОБА_4 акціонерним товариством «Дніпропетровськгаз» (далі - відповідач-1). 18.02.2016 року працівниками відповідача-1 було припинено газопостачання у квартирі АДРЕСА_2 на підставі ОСОБА_5 о/рахунок НОМЕР_1 о прекращении газоснабжения, який був складений представниками Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства. Згідно вказаного ОСОБА_5, припинене газопостачання у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, у зв'язку з порушенням строків оплати за надані послуги з газопостачання. Відключення зроблене шляхом перекриття пристрою, що відключає газ, з опломбуванням № 25317792. Газопостачання її квартири станом на сьогоднішній день не відновлено. Дії відповідача-1, щодо відключення її квартири від загальної мережі газопостачання вважає незаконними з наступних підстав. 15.09.2015 року згідно до ОСОБА_5 працівники відповідача-1 зняли в її оселі газовий лічильник для держповірки. 17.09.2015 року згідно до ОСОБА_5 відповідач-1 повернув газовий лічильник після держповірки. В ОСОБА_5 про повернення зазначено, що лічильник непридатний для подальшого використання та підлягає заміні. В ОСОБА_5 також зазначено, якщо лічильник визнано у встановленому порядку непридатним, то необхідно встановити новий лічильник протягом двох місяців, а нарахування за спожитий газ будуть виконані відповідно до п. 16 постанови КМУ від 09.12.1999 року № 2246. Обов'язок придбати новий лічильник газу відповідач-1 поклав на неї, як споживача. У противному випадку газопостачання її квартири не буде відновлено. ОСОБА_1 зверталась до відповідача-1 щодо проведення ремонту її лічильника або встановлення їй нового лічильника за кошти відповідачів, але відповідач-1 відмовив їй у безоплатному ремонті або установці нового газового лічильника. Такі дії відповідача-1 як виконавця послуги газопостачання вважає неправомірними. Відповідачі є суб'єктами господарювання, що надають послуги з постачання природного газу. Пунктом 16-1 Правил надання населенню послуг з газопостачання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 (втратили чинність 16.07.2016 року, але діяли на час виникнення спірних правовідносин 15-17 вересня 2015 р.) (надалі - Правила) передбачено, що періодична повірка лічильників газу, їх технічне обслуговування та пов'язаний з такою повіркою ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводиться за рахунок газорозподільного підприємства. У разі, коли лічильник газу, що перебуває у власності споживача, визнано в установленому порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, розрахунки із споживачем здійснюються протягом двох місяців з дня письмового повідомлення газорозподільним підприємством споживачеві про визнання лічильника газу непридатним до експлуатації та ремонту відповідно до середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менш як шість місяців, а в подальшому - відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Пунктами 6 та 14 «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 р. № 474 (набрав чинність 01.01.2016), передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців. Після проведення періодичної повірки або ремонту виконавець, у строк, зазначений в акті про демонтаж засобу вимірювальної техніки, забезпечує транспортування засобу вимірювальної техніки для його монтажу. Таким чином, виходячи з вимог нормативно-правових актів, які були наведені, періодична повірка лічильників газу, їх технічне обслуговування та пов'язаний з такою повіркою ремонт має проводитись за рахунок відповідача-1. Отже, покладання на неї як споживача обов'язку придбати новий газовий лічильник як умови поновлення газопостачання її квартири є неправомірним. На запит депутата Дніпродзержинської міської ради ОСОБА_5 (лист від 07.02.2016 року №17/2) було отримано наступну відповідь (лист НКРЕКП від 02.03.2016 року №1966/16.3.2/7-16), що у разі справності лічильника газу після проведення його повірки або ремонту Оператор ГРМ зобов'язаний встановити його протягом двох місяців з дати зняття. При цьому рішення про доцільність проведення ремонту або заміни лічильника за результатами проведення чергової повірки приймає Оператор ГРМ, враховуючи технічні та економічні чинники... Враховуючи вище зазначене, за рахунок газорозподільного підприємства здійснюються роботи, пов'язані з періодичною повіркою, обслуговуванням та ремонтом лічильників газу (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) та у випадку визнання лічильника газу споживача непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, а також після закінчення двомісячного терміну з дня письмового повідомлення про його непридатність, установлення такому споживачу нового лічильника газу за умови споживання ним природного газу комплексно, у тому числі для опалення, а також для підігріву води та приготування їжі, має відбуватись за рахунок газорозподільного підприємства». Крім вище викладеного, є відповідь НКРЕКП відповідно до положень статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 року №13114, де зазначено: «Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювання яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюється за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання»; «Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювання яких використовуються для здійснення розрахунків), що є власністю фізичних осіб, покладаються на суб'єктів господарювання, що надають послуги». «У разі, якщо лічильник газу, що перебуває у власності споживача, визнано в установленому законодавством порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, розрахунок спожитого об'єму природного газу здійснюється протягом двох місяців з дня письмового повідомлення Оператором ГРМ споживача про визнання лічильника газу непридатним до експлуатації та ремонту відповідно до середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менш як шість місяців, а в подальшому відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природнього газу». Крім того, дії відповідача-1 є неправомірними тому, що відповідач-1 фактично перекладає на побутових споживачів (що споживають газ комплексно, у тому числі для опалення - з 1 січня 2012 року; що споживають газ для підігріву води та приготування їжі з 1 січня 2016 року), у тому числі і на неї як побутового споживача, витрати щодо забезпечення комерційного обліку природного газу, в той час, коли законодавством передбачено забезпечення комерційного обліку природного газу для таких споживачів за рахунок газорозподільного підприємства. Це є, на її погляд, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною 1 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді дій суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Порушення відповідачами законодавства про захист економічної конкуренції призвело до ущемлення її інтересів як побутового споживача природного газу. Щодо нарахування їй суми боргу за спожитий газ у розмірі 10 678,51 грн. вважає, що дії відповідачів є незаконні з огляду на наступне. Оскільки вона, як побутовий споживач, уклала з відповідачем-1 Договір про надання послуг з газопостачання, тому відповідач-1 повинен діяти згідно до положень Договору. Відповідно до Договору, споживач має право на якісне та своєчасне періодичне технічне обслуговування й усунення пошкоджень внутрішньобудинкових систем газопостачання та дворових газопроводів за рахунок виконавця у термін, встановлений нормативно-технічним документами: газових печей, проточних, ємкісних водонагрівачів, у т. ч. опалювальних котлів та іншого устаткування з відводом продуктів згорання газу в димові канали, а також газових приладів та пристроїв (п.п. 4 п. 27). Відповідно до Договору, виконавець повинен нести відповідальність за несвоєчасне надання інформації, неякісне виконання робіт з технічного обслуговування та усунення пошкоджень внутрішньобудинкових систем газопостачання і дворових газопроводів, що здійснюються за рахунок витрат виконавця (періодичне технічне обслуговування) або за заявою споживача. Відповідно до Договору виконавець, тобто відповідач-1, несе відповідальність за безпідставне припинення газопостачання. Крім вказаного вище, згідно до п. 36 Правил газопостачальне та газорозподільне підприємство несуть відповідальність згідно із законодавством за безпідставне припинення газопостачання. Тобто, на її погляд, за змістом п. 36 Правил відповідач-1 несе відповідальність згідно із законодавством за безпідставне припинення газопостачання. Безпідставність припинення газопостачання у її квартирі полягає у наступному. Відповідно до п. 6. Правил газопостачання на обєкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі: проведення планово-профілактичного обслуговування та/або капітального ремонту систем газопостачання; ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновних робіт; порушення споживачем строків сплати за надані послуги з газопостачання, встановлених в абзаці 15 пункту 10 у пункті 17 Правил; самовільного використання газу споживачем; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо; порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації; подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання; відмови споживача від встановлення лічильника газу з ініціативи і за кошти газопостачального підприємства. Звертає увагу суду на те, що законодавець в указаному пункті Правил зазначає наступне: у зазначених випадках газорозподільне підприємство зобов'язане поінформувати споживача про причини і строки припинення газопостачання, а газопостачальне підприємство - здійснити протягом одного місяця перерахунок оплати послуг, що надавалися споживачеві. Вказаної норми, а саме п. 6 Правил, відповідачем-1 виконано не було, що також вказує на неправомірні дії відповідача-1. Внаслідок недотримання відповідачами вимог чинного законодавства, вона, як споживач, не має змоги отримувати послугу з газопостачання по теперішній час, що призвело до ущемлення її законних інтересів, як споживача. Також зазначає, що повірка лічильників газу здійснюється згідно із Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Порядком подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 року № 474 (далі - Порядок), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1379/27824 (далі - Кодекс ГРМ). Порядок періодичної повірки засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) по об'єктах побутових споживачів (населення) вказаний на сайті НКРЕКП та є такий:«І. Періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування, монтаж, технічне обслуговування та пов'язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ. У разі якщо заходи з періодичної повірки лічильників, що встановлені на території та/або в приміщенні побутових споживачів, будуть здійснюватися одразу для всіх побутових споживачів багатоквартирного будинку (чи його під'їзду), Оператор ГРМ має завчасно вивісити відповідну об'яву в доступному для споживачів місці. Побутовий споживач, на території та/або в приміщенні якого встановлений лічильник газу, зобов'язаний забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ після пред'явлення ними службових посвідчень для проведення робіт з демонтажу лічильника на повірку (або його повірки на місці встановлення). У разі відмови в доступі до об'єкта побутового споживача представнику оператора ГРМ для зняття лічильника газу на періодичну повірку (або його повірки на місці встановлення) споживачу змінюється режим нарахування об'ємів природного газу відповідно до вимог цього Кодексу. У разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об'єм спожитого природного газу по об'єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки. На період зняття лічильника газу для проведення періодичної повірки Оператор ГРМ встановлює лічильники газу з обмінного фонду. При цьому: якщо знятий лічильник газу належав Оператору ГРМ, встановлений на його місце лічильник газу з обмінного фонду Оператора ГРМ стає розрахунковим, що оформлюється відповідним актом, та надалі розрахунки зі споживачем здійснюються згідно з його показаннями; якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, пройшов періодичну повірку, що підтверджується відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності, Оператор ГРМ зобов'язаний встановити його замість тимчасово встановленого лічильника газу з обмінного фонду протягом двох місяців з дати його зняття; якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, визнаний відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності непридатним до подальшої експлуатації, рішення про доцільність його ремонту приймає Оператор ГРМ, ураховуючи технічні та економічні чинники. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про доцільність ремонту Оператор ГРМ зобов'язаний встановити відремонтований лічильник газу побутового споживача замість тимчасово встановленого лічильника газу з обмінного фонду протягом двох місяців з дати його зняття. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про недоцільність проведення ремонту лічильника газу Оператор ГРМ зобов'язаний протягом п'ятнадцяти робочих днів після результатів проведення періодичної повірки (але не пізніше двомісячного строку після зняття лічильника газу на періодичну повірку) безкоштовно встановити власний розрахунковий лічильник газу (типорозміром не більше лічильника газу побутового споживача) для подальших комерційних розрахунків і в той самий строк повернути побутовому споживачу його лічильник газу та письмово повідомити споживача про результати проведення періодичної повірки і прийняте рішення щодо недоцільності ремонту лічильника газу. У такому разі побутовий споживач не може відмовитись від встановлення лічильника газу Оператора ГРМ. У разі якщо на період зняття лічильника газу на періодичну повірку неможливо встановити інший, розрахунки зі споживачем здійснюються залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менше шести місяців. При цьому: якщо знятий на періодичну повірку лічильник газу перебуває у власності Оператора ГРМ, Оператор ГРМ зобов'язаний протягом двомісячного строку з дати зняття лічильника за власний рахунок забезпечити встановлення розрахункового лічильника газу на місце знятого лічильника газу; якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, пройшов періодичну повірку, що підтверджується відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності, Оператор ГРМ зобов'язаний встановити його протягом двох місяців з дати його зняття; якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, визнаний відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності непридатним до подальшої експлуатації, рішення про доцільність його ремонту приймає Оператор ГРМ, враховуючи технічні та економічні чинники. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про доцільність ремонту Оператор ГРМ зобов'язаний встановити відремонтований лічильник газу побутового споживача протягом двох місяців з дати його зняття. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про недоцільність проведення ремонту лічильника газу Оператор ГРМ зобов'язаний протягом п'ятнадцяти робочих днів після результатів проведення періодичної повірки (але не пізніше двомісячного строку після зняття лічильника газу на періодичну повірку) безкоштовно встановити власний розрахунковий лічильник газу (аналогічного типорозміру) для подальших комерційних розрахунків і в цей самий строк повернути побутовому споживачу його лічильник газу та письмово повідомити споживача про результати проведення періодичної повірки і прийняте рішення щодо недоцільності ремонту лічильника газу. У такому разі побутовий споживач не може відмовитись від встановлення лічильника газу Оператора ГРМ. Зняття лічильника газу на періодичну повірку (або його повірку на місці встановлення) здійснюється у присутності споживача (власника або наймача об'єкта побутового споживача). За необхідності розпломбування лічильника газу представник Оператора ГРМ складає акт розпломбування, який підписується споживачем (власником або наймачем об'єкта побутового споживача). До демонтажу лічильника газу на періодичну повірку або до/під час його періодичної повірки на місці встановлення Оператор ГРМ має право проводити контрольний огляд вузла обліку та/або його перевірку в порядку, визначеному главою 9 цього розділу, а також ініціювати проведення експертизи або експертної чи позачергової повірки лічильника газу в порядку, визначеному главою 10 або 11 цього розділу. У такому разі споживач зобов'язаний забезпечити представникам Оператора ГРМ (разом з їх засобами і матеріалами) відповідний доступ до лічильника газу. Після встановлення повіреного лічильника газу (або проведення повірки лічильника газу на місці його встановлення) Оператор ГРМ здійснює пломбування повіреного лічильника газу, про що складає акт про пломбування, який має підписати споживач (власник або наймач об'єкта побутового споживача)» (кінець цитати). Враховуючи вище викладене вважає, що відповідачами було порушено законодавство у сфері надання належних послуг з газопостачання та вказаний НКРЕКП Порядок. Щодо суми боргу, яку нарахували відповідач-1 до 01.07.2015 року, та відповідач-2 з 01.07.2015 року (01 липня 2015 року реалізацію природного газу населенню здійснює ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут»), а саме 10 678 гривень 51 коп. Вважає дії відповідача-2 по нарахуванню цього боргу з 01.07.2015 року неправомірними, а суму боргу безпідставної, тому що відповідач-2 неправильно рахував обєми спожитого нею газу в період відсутності газового лічильника, що сталося з вини відповідачів, та не врахував її платежі від 21.12.2015 року на суму 500,00 грн. та від 27.01.2016 року на суму 590 грн. Зазначила, що усі розрахунки боргу за весь час відсутності лічильнику газу у його квартирі мають бути зроблені саме із урахуванням середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання його природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менше шести місяців, а в подальшому відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». А цього відповідач-2 при нарахування боргу у розмірі 10 678,51 грн. не робив. Крім того, зазначає, що, сума боргу в розмірі 10 678,51 грн., яку відповідач-2 бажає отримати за нібито користування нею газом, є нічим іншим, як бажання відповідача-2 отримати незаконний прибуток з порушенням її прав споживача.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» ОСОБА_2, в судове засідання з'явилася, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, підтримала надані суду письмові заперечення проти позову, на обґрунтування яких зазначила, що зі змісту позовних вимог неможливо встановити, в чому саме полягає незаконність дій відповідача-1 оскільки: в тексті позову взагалі не відокремлюється дві юридичні особи Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», і називаються разом - відповідачі; по-друге, не надано жодного належного доказу в обґрунтування вимог щодо незаконності дій ПАТ «Дніпропетровськгаз». Фактичні обставини припинення газопостачання за адресою позивачки полягають у наступному. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами природного газу до 16.07.2016 року регулювалися Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 (далі - Правила) (втратили чинність згідно постанови КМУ від 13 липня 2016 р. № 442). 17.02.2016 року за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ (м. Камянське), вул. Семашка, 2-70 було припинено газопостачання з метою виконання ремонтних робіт по стояку, на якому знаходяться квартири 38, 42, 46, 50, 54, 58, 62, 66, 70, проте мешканців було попереджено обявою, розміщеною безпосередньо на підїздах житлового будинку. Також ПАТ «Дніпропетровськгаз» проінформував керівництво органів м. Дніпродзержинська, які здійснюють контроль та нагляд у сфері надання житлово-комунальних послуг, голові Заводського РВК, прокурору Заводського району м. Дніпродзержинська про проведення вищезазначених робіт, направивши відповідні листи вих. № 8/1-549 від 15.02.2016 року. По факту припинення газопостачання було складено акт від 17.02.2016 року. У звязку з наявністю падіння тиску та відсутністю доступу до всіх квартир на даному стояку газопостачання не було відновлено, про що також було направлено листи вих. № 8/1-674 від 18.02.2016 року та № 8/1-675 від 18.02.2016 року. Вказана підстава для можливого припинення газопостачання, передбачена абз. 2 п. 6 Правил, в якому вказано, що газопостачання на обєкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі проведення планово-профілактичного обслуговування та/або капітального ремонту систем газопостачання. Після проведення ремонтних робіт було відновлено газопостачання по даному стояку, окрім квартири позивачки, у звязку з наявною заборгованістю в розмірі 10 678 грн. 51 коп. Оскільки згідно п.9 Правил, відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному або газорозподільному підприємству. Окрім вищезазначених наявні й інші вимоги чинного законодавства, які мають бути виконані для забезпечення обєкта споживача газопостачанням. У звязку з імплементацією Україною Директиви 2009/73/ЕС (Третього енергетичного пакету) про спільні правила внутрішнього ринку природного газу нормотворчими органами України було прийнято ряд нормативно-правових актів у сфері газопостачання. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРС), доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об'єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 в порядку, визначеному цим розділом. У свою чергу абзацом 1 пунктом 3.1 розділу III Типового договору розподілу природного газу визначено, що санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється Споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб Споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим Договором. За відсутності у Споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб Споживача на відповідний календарний період Споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи (абз. 3 п. 3.1 розділу III Типового договору розподілу природного газу). У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16 червня 2011 року № 3533-УІ (далі - Закон № 3533-УІ) постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку для населення, що проживає, зокрема, у квартирах, у яких природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року. Також п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону № 3533-УІ передбачено обовязок суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинити розподіл природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку, у разі відмови таких споживачів від встановлення лічильників газу, зокрема, для населення, що проживає у квартирах, в яких газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року. 15.09.2015 року за адресою: м. Дніпродзержинськ (м. Камянське), вул. Семашка, 2-70, було знято побутовий газовий лічильник (далі - ПГЛ) ОСОБА_2 G-4 зав. № 01709003 на планову держповірку. За результатами повірки ПГЛ було визнано непридатним до застосування, на підтвердження чого Державним підприємством «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» було видано довідку про непридатність засобу вимірювальної техніки № 30-0/3121 від 15.09.2015 року. 17.09.2015 року позивачці було повернено її власність - лічильник газу, про що складено акт № 274767 від 17.09.2015 року, в якому наявний підпис ОСОБА_3 П. 16-1 Правил визначені положення, які регулюють порядок періодичної повірки лічильників газу. Так, абз.1 п. 16-1 Правил встановлено, що періодична повірка лічильників газу, їх технічне обслуговування та пов'язаний з такою повіркою ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) здійснюються за рахунок газорозподільного підприємства. Абз. 3 п. 16-1 Правил передбачено, що у разі коли лічильник газу, що встановлений у споживача та перебуває у власності газорозподільного підприємства, визнано в установленому порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, демонтаж, транспортування та монтаж нового лічильника газу здійснюються за рахунок зазначеного підприємства. При цьому газорозподільне підприємство встановлює споживачеві новий лічильник газу протягом двох місяців з дня визнання його непридатним до експлуатації та ремонту. Щодо лічильників газу, які перебувають у власності споживача, передбачено абз. 6 п. 16-1 Правил наступне: у разі коли лічильник газу, що перебуває у власності споживача, визнано в установленому порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, розрахунки із споживачем здійснюються протягом двох місяців з дня письмового повідомлення газорозподільним підприємством споживачеві про визнання лічильника газу непридатним до експлуатації та ремонту відповідно до середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менш як шість місяців, а в подальшому - відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Тобто в даному випадку не визначено обовязку газорозподільного підприємства встановлення споживачеві нового лічильника газу. При цьому слід також звернути увагу, що згідно п. 22 Правил вартість лічильника газу та послуг з його встановлення оплачуються: у новозбудованому будинку - забудовником (замовником); у разі реконструкції, капітального ремонту житла - замовником; у разі встановлення лічильника газу в газифікованому будинку - споживачем. У своєму позові ОСОБА_3 зазначає, що зверталась до відповідачів щодо проведення ремонту лічильника газу і їй нібито відмовили. Однак жодних доказів звернення до ПАТ «Дніпропетровськгаз» із заявами подібного змісту та будь-якої відмови позивачкою не надано. Як зазначалося вище, на сьогоднішній день в Україні діє Кодекс ГРС, яким передбачено порядок організації приладового обліку природного газу в точці вимірювання (глава 2 розділу X Кодексу ГРС). Згідно абз. 15 п. 4 гл. 2 р. X Кодексу ГРС, якщо фактична максимальна витрата лічильника газу більша/менша в 1,6 раз ніж максимальна витрата газоспоживаючого обладнання, вважається, що лічильник газу підібрано неправильно, тому необхідно переглянути та передбачити інший лічильник газу відповідного типорозміру. Тож необхідно, щоб типорозмір лічильника газу, який необхідно встановити у будинку позивачки, відповідав вимогам Кодексу ГРС. Посилання ОСОБА_3 в позові на Кодекс ГРС, Порядок подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою КМУ від 8 липня 2015 р. № 474 як на підставу для задоволення вимоги щодо ремонту/безкоштовної заміни лічильника не може бути взято до уваги, оскільки на момент виявлення непридатності приладу обліку газу дані нормативні документи не набрали чинності. Щодо розяснень та відповідей Національної комісії, що здійснює Державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, адресованих депутату Дніпродзержинської міської ради, на які посилається ОСОБА_3, слід зауважити, що: по-перше, їх взагалі не додано до позовної заяви, а тому неможливо ознайомитись з повним текстом, а не з його окремими цитатами, вигідними позивачці; по-друге, висновки, викладені в них, ґрунтуються на припущеннях та на окремій думці підписанта листа, який, до речі, не має сили нормативно правового акта індивідуальної дії та має інформаційний характер; по-третє, навіть ті цитати з розяснень та відповідей НКРЕКП, які зазначені в позові, також згідно певних понять, наявних у них, як-то «Оператор ГРМ», належать до положень Кодексу ГРС, який набрав чинності 27.11.2015 року. Оскільки Позивачка не здійснила заміну несправного приладу обліку газу, на підставі вищевикладеного, у відповідності до п. 16-1 Правил, з 17.09.2015 року по 16.11.2015 року нарахування на особовому рахунку за адресою: вул. Семашка, 2-70 у м. Камянське здійснювались відповідно до середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний період попереднього року, а з 17.11.2015 року - за нормами споживання. Отже, відновлення газопостачання позивачу можливе тільки в разі виконання усіх вимог, передбачених чинним законодавством за наступних умов: вирішення питання щодо сплати суми заборгованості в розмірі 10 662 грн. 65 коп., що обліковується на особовому рахунку за адресою: м. Камянське, вул. Семашка, 2-70; відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання; наявності укладених договорів на постачання та розподіл природного газу до вказаного обєкту споживача; вирішення питань щодо забезпечення власного помешкання придатним приладом обліку природного газу у відповідності до вимог Кодексу ГРС. Тож вимоги ОСОБА_3 щодо визнання дій ПАТ «Дніпропетровськгаз» по відключенню 18 лютого 2016 року квартири за адресою: м. Камянське, вул. Семашка, 2-70 від газової мережі незаконними та зобов'язання ПАТ «Дніпропетровськгаз» відновити газопостачання вищевказаної квартири шляхом встановлення лічильника газу за власний рахунок та приєднання квартири до загальної мережі газопостачання будинку не можуть бути задоволені. Стосовно вимоги позивача відносно зобовязання ПАТ «Дніпропетровськгаз» здійснити перерахунок заборгованості позивача за послуги газопостачання за весь час відсутності лічильника газу у квартирі АДРЕСА_4 із урахуванням середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання за аналогічний період (опалювальний або між опалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або між опалювальний), якщо він становить менше шести місяців, а в подальшому відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», зазначає, що вимога, заявлена позивачем (зобовязання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок заборгованості позивача за послуги газопостачання за весь час відсутності лічильника газу у квартирі АДРЕСА_4), не відповідає способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 ЦПК України, оскільки будь-яких вимог до позивачки ОСОБА_3 відповідачем 2 не пред'явлено. Фактичні обставини, пов'язані із наявністю або відсутністю заборгованості за спожитий природний газ, підлягають доведенню при пред'явленні ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" вимог про їх стягнення з позивача. Посилається на правову позицією Верховного Суду України викладеній в постанові від 24.05.2017 року по справі № 6- 951цс16.

Доповнюючи свої заперечення зазначає, що посилання ОСОБА_3 в позові на те, що Відповідач 2 неправильно рахував обєми спожитого нею газу в період відсутності газового лічильника, є надуманим та таким, що не відповідає дійсності. У листі ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» № Dpz10-ЛB-9185-1017 від 04.10.2017 року на звернення ОСОБА_3 від 04.09.2017 року зазначено, що нарахування за послуги з газопостачання здійснювались у період з 15.09.2015 року по 16.11.2015 року згідно середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний період попереднього року; з 17.11.2015 року по 16.02.2017 року - за нормами споживання. Тому, позовна вимога щодо зобовязання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок заборгованості за послуги газопостачання не може бути задоволена, оскільки саме таким чином і виконувались нарахування за спожитий природний газ на особовому рахунку позивачки.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності в цивільному судочинстві забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобовязані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є побутовим споживачем природного газу, що підтверджується договором про надання населенню послуг з газопостачання № 450817 від 29.11.2011 року (Договір), який був укладений між ОСОБА_3 і ВАТ «Дніпропетровськгаз», що підтверджується копією договору № 450817 від 29.11.2011 року (а.с.77-80).

Посилання представника позивача на те, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2015 року за адресою: м. Дніпродзержинськ (м. Камянське), вул. Семашка, 2-70, було знято побутовий газовий лічильник (далі - ПГЛ) ОСОБА_2 G-4 зав. № 01709003 на планову держповірку. За результатами повірки ПГЛ було визнано непридатним до застосування у звязку із перевищенням нормованого значення похибки вимірювань, на підтвердження чого Державним підприємством «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» було видано довідку про непридатність засобу вимірювальної техніки № 30-0/3121 від 15.09.2015 року (а.с.22).

17.09.2015 року позивачу ОСОБА_3 було повернено її власність - лічильник газу, про що складено акт № 274767 від 17.09.2015 року, в якому зазначено, що лічильник непридатний для подальшого використання та підлягає заміні. В ОСОБА_5 також зазначено, якщо лічильник визнано у встановленому порядку непридатним, то необхідно встановити новий лічильник протягом двох місяців, а нарахування за спожитий газ будуть виконані відповідно до п. 16 постанови КМУ від 09.12.1999 року № 2246 (а.с.64).

17.02.2016 року за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ (м. Камянське), вул. Семашка, 2-70 було припинено газопостачання з метою виконання ремонтних робіт по стояку, на якому знаходяться квартири 38, 42, 46, 50, 54, 58, 62, 66, 70, що підтверджується листом головного інженера Дніпродзержинського УЕГГ ОСОБА_6 від 15.02.2016 року на адресу відповідних посадових осіб державних установ, організацій та юридичних осіб (а.с.60).

Зі змісту заперечень проти позову та пояснень представника відповідача встановлено, що у звязку з наявністю падіння тиску та відсутністю доступу до всіх квартир в будинку № 2, газопостачання не було відновлено, про що також головним інженером Дніпродзержинського УЕГГ ОСОБА_6 були направлені листи на адресу відповідних посадових осіб державних установ, організацій та юридичних осіб вих. № 8/1-674 від 18.02.2016 року та № 8/1-675 від 18.02.2016 року (а.с.61-62). Після проведення ремонтних робіт було відновлено газопостачання по даному стояку, окрім квартири позивачки, у звязку з наявною заборгованістю в розмірі 10 678 грн. 51 коп.

Судом встановлено, що 17.02.2016 року представниками Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства було складено ОСОБА_6 особовий/рахунок 0320 про припинення газопостачання у квартирі АДРЕСА_2, шляхом перекриття пристрою з опломбуванням, у зв'язку з порушенням строків оплати за надані послуги з газопостачання. Розмір заборгованості ОСОБА_3 за послуги з газопостачання у вказаному акті не зазначено (а.с.59, 82).

Заборгованість ОСОБА_3 за газопостачання станом на 04.10.2017 року складає 10774,85 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» (а.с. 114).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до п.4 Правил з надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999 року, (надалі Правила 2246), що втратили чинність на підставі Постанови КМ № 442 від 13.07.2016, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Договір підписується газопостачальним і газорозподільним підприємствами і споживачем протягом 14 календарних днів з дня отримання відповідної заяви від споживача.

Пунктом 1 постанови КМУ від 27.12.2001 року №1729 "Про забезпечення споживачів природним газом" встановлено, що реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб'єктами господарювання, що мають ліцензію на постачання природного газу за регульованим тарифом, за цінами, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відносини оператора газорозподільних систем із суб'єктами ринку природного газу визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП 30 вересня 2015 року № 2494.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року, постанови КМУ від 01.10.2015 року № 758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, ліцензія на право провадження діяльності з постачання природного газу, газу вугільних родовищ за регульованим тарифом», постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обовязки щодо постачання природного газу побутовим споживачам Дніпропетровської області з 01.07.2015 року є ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» не наділений правовою компетенцією для перерахування нарахованих об'ємів природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу, оскільки це компетенція постачальника природного газу - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».

Згідно п. 6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 р. № 2246, які діяли до 16.07.2016 р., газопостачання на обєкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі: проведення планово-профілактичного обслуговування та/або капітального ремонту систем газопостачання; ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновних робіт; несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог пункту 19 цих Правил; самовільного використання газу споживачем; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо; порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації; подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання; відмови споживача від встановлення лічильника газу з ініціативи і за кошти газопостачального підприємства.

У зазначених випадках газорозподільне підприємство зобов'язане поінформувати споживача про причини і строки припинення газопостачання, а газопостачальне підприємство - здійснити протягом одного місяця перерахунок оплати послуг, що надавалися споживачеві.

П. 7 вказаної Постанови КМУ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження того, що позивач, як споживач послуг з газопостачання, була належним чином повідомлена про причини і строки припинення газопостачання.

Згідно п.п.6,19 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246, з послідуючими змінами, газопостачання припиняється у разі порушення споживачем строків сплати за надані послуги з газопостачання, встановлених в абзаці 15.10 та у п.17 цих Правил; у разі не оплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальна організація має право відключити споживача від газопостачання. Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання.

Правилами визначено порядок, за яким виконавець послуг з газопостачання набуває право відключення споживача від газопостачання, а саме надіслання останньому письмового попередження про припинення газопостачання.

Втім, письмове попередження на адресу позивача не надсилалось.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірними дії ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» по відключенню 18 лютого 2016 року від загальної мережі газопостачання квартири АДРЕСА_5, у зв'язку із порушенням прав ОСОБА_3 як споживача послуг газопостачання.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» відновити газопостачання квартири АДРЕСА_5, шляхом встановлення лічильнику газу за власний рахунок та приєднання до загальної мережі газопостачання будинку, суд виходить з наступного.

Законом України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" N 3533-VI від 16.06.2011 р. (надалі - Закон N 3533-VI) визначено правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону N 3533-VI, субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується.

Пунктом 16-1 Правил надання населенню послуг з газопостачання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 (втратили чинність 16.07.2016 року, але діяли на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що періодична повірка лічильників газу, їх технічне обслуговування та пов'язаний з такою повіркою ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводиться за рахунок газорозподільного підприємства. У разі, коли лічильник газу, що перебуває у власності споживача, визнано в установленому порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, розрахунки із споживачем здійснюються протягом двох місяців з дня письмового повідомлення газорозподільним підприємством споживачеві про визнання лічильника газу непридатним до експлуатації та ремонту відповідно до середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менш як шість місяців, а в подальшому - відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Главою 8 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП 30 вересня 2015 року № 2494, визначено порядок періодичної повірки ЗВТ по обєктах побутових споживачів (населенню).

Так, згідно з положеннями п.4 глави 8 розділу Х зазначеного Кодексу, на період зняття лічильника газу для проведення періодичної повірки Оператор ГРМ встановлює лічильники газу з обмінного фонду. При цьому: 1) якщо знятий лічильник газу належав Оператору ГРМ, встановлений на його місце лічильник газу з обмінного фонду Оператора ГРМ стає розрахунковим, що оформлюється відповідним актом, та надалі розрахунки зі споживачем здійснюються згідно з його показаннями; 2) якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, пройшов періодичну повірку, що підтверджується відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності, Оператор ГРМ зобовязаний встановити його замість тимчасово встановленого лічильника газу з обмінного фонду протягом двох місяців з дати його зняття; 3) якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, визнаний відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності непридатним до подальшої експлуатації, рішення про доцільність його ремонту приймає Оператор ГРМ, ураховуючи технічні та економічні чинники. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про доцільність ремонту Оператор ГРМ зобовязаний встановити відремонтований лічильник газу побутового споживача замість тимчасово встановленого лічильника газу з обмінного фонду протягом двох місяців з дати його зняття. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про недоцільність проведення ремонту лічильника газу Оператор ГРМ зобовязаний протягом пятнадцяти робочих днів після результатів проведення періодичної повірки (але не пізніше двомісячного строку після зняття лічильника газу на періодичну повірку) безкоштовно встановити власний розрахунковий лічильник газу (типорозміром не більше лічильника газу побутового споживача) для подальших комерційних розрахунків і в цей самий строк повернути побутовому споживачу його лічильник газу та письмово повідомити споживача про результати проведення періодичної повірки і прийняте рішення щодо недоцільності ремонту лічильника газу. У такому разі побутовий споживач не може відмовитись від встановлення лічильника газу Оператора ГРМ.

Пунктом 5 глави 8 розділу Х зазначеного Кодексу передбачено, що у разі якщо на період зняття лічильника газу на періодичну повірку неможливо встановити інший, розрахунки зі споживачем здійснюються залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менше шести місяців. При цьому: 1) якщо знятий на періодичну повірку лічильник газу перебуває у власності Оператора ГРМ, Оператор ГРМ зобовязаний протягом двомісячного строку з дати зняття лічильника за власний рахунок забезпечити встановлення розрахункового лічильника газу на місце знятого лічильника газу; 2) якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, пройшов періодичну повірку, що підтверджується відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності, Оператор ГРМ зобовязаний встановити його протягом двох місяців з дати його зняття; 3) якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, визнаний відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності непридатним до подальшої експлуатації, рішення про доцільність його ремонту приймає Оператор ГРМ, враховуючи технічні та економічні чинники. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про доцільність ремонту Оператор ГРМ зобовязаний встановити відремонтований лічильник газу побутового споживача протягом двох місяців з дати його зняття. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про недоцільність проведення ремонту лічильника газу Оператор ГРМ зобовязаний протягом пятнадцяти робочих днів після результатів проведення періодичної повірки (але не пізніше двомісячного строку після зняття лічильника газу на періодичну повірку) безкоштовно встановити власний розрахунковий лічильник газу (аналогічного типорозміру) для подальших комерційних розрахунків і в цей самий строк повернути побутовому споживачу його лічильник газу та письмово повідомити споживача про результати проведення періодичної повірки і прийняте рішення щодо недоцільності ремонту лічильника газу. У такому разі побутовий споживач не може відмовитись від встановлення лічильника газу Оператора ГРМ.».

Судом встановлено, що позивач не відмовлялася від встановлення лічильника газу (індивідуального або загальнобудинкового) за рахунок відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», доказів в спростування вищевказаних обставин відповідачем не надано.

З матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», щодо перекладання на побутових споживачів (що споживають газ комплексно) витрат щодо забезпечення комерційного обліку природного газу, в той час, коли законодавством передбачено забезпечення комерційного обліку природного газу для таких споживачів за рахунок газорозподільного підприємства, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що підтверджується рішенням адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.09.2016 року № 30/01-14/06-16 (а.с. 83-89).

Таким чином, виходячи з вимог нормативно-правових актів, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», у звязку із визнанням, за результатами періодичної повірки, лічильника газу позивача непридатним до подальшої експлуатації, зобовязано, провести ремонт такого лічильника за рахунок Товариства, а у разі визнання проведення такого ремонту недоцільним, безоплатно, встановити новий газовий лічильник.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» відновити газопостачання квартири АДРЕСА_5, шляхом встановлення лічильнику газу за власний рахунок та приєднання до загальної мережі газопостачання будинку підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз Збут» здійснити перерахунок заборгованості за послуги газопостачання споживача ОСОБА_3 за весь час відсутності лічильнику газу у квартирі АДРЕСА_1, а саме: з 17 вересня 2015 року по 18 лютого 2016 року, таким чином: протягом двох місяців, тобто з 17 вересня 2015 року до 17 листопада 2015 року відповідно до середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний опалювальний період попереднього року, тобто з 17 вересня 2014 року до 17 листопада 2014 року, а в подальшому, тобто з 18 листопада 2015 року до 18 лютого 2016 року відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що у відповідності до п. 16-1 Правил надання населенню послуг з газопостачання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, в період з 15.09.2015 року по 16.11.2015 року нарахування на особовому рахунку позивача здійснювались відповідно до середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний період попереднього року, а з 17.11.2015 року по 16.02.2017 року - за нормами споживання, що підтверджується листом ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» № Dpz10-ЛB-9185-1017 від 04.10.2017 року (а.с.113).

Суд не бере до уваги заперечення представника позивача з приводу неправильності нарахування відповідачем заборгованості за послуги газопостачання, оскільки відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України суду не надано доказів в спростування вищевказаних обставин.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз Збут» здійснити перерахунок заборгованості за послуги газопостачання споживача ОСОБА_3 за весь час відсутності лічильнику газу у квартирі АДРЕСА_1, а саме: з 17 вересня 2015 року по 18 лютого 2016 року, таким чином: протягом двох місяців, тобто з 17 вересня 2015 року до 17 листопада 2015 року відповідно до середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний опалювальний період попереднього року, тобто з 17 вересня 2014 року до 17 листопада 2014 року, а в подальшому, тобто з 18 листопада 2015 року до 18 лютого 2016 року відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» складає 1280,00 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, відновлення газопостачання та перерахунок вартості наданих послуг газопостачання - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» по відключенню 18 лютого 2016 року від загальної мережі газопостачання квартири АДРЕСА_5, у зв'язку із порушенням прав ОСОБА_3 як споживача послуг газопостачання.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» відновити газопостачання квартири АДРЕСА_5, шляхом встановлення лічильнику газу за власний рахунок та приєднання до загальної мережі газопостачання будинку.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» на користь держави судовий збір у сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя Т.О. Решетник