Провадження №2/447/41/17
Справа №447/867/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

01.11.2017 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карбовнік І. М.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку ,-

в с т а н о в и в:

Сільський голова Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області ОСОБА_2 звернувся із позовом до відповідачки про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та зобовязати відповідачку повернути самовільно захоплену нею частину земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_3 на відстань 2 м. 27 см. в розпорядження Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 06 березня 2008 року на ім'я ОСОБА_1 було видано державний акт серії ЯД № 517947 на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Тиха, 17 А, село Гірське, Миколаївського району, Львівської області. Згідно даного державного акту ОСОБА_1 отримала у приватну власність земельну ділянку розміром 0,16 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. В даному державному акті зазначено, що його видано на підставі рішення XV сесії V скликання Гірської сільської ради № 188 від 09.12.2007 року.

09 грудня 2007 року П'ятнадцятою сесією V демократичного скликання Гірської сільської ради було винесено рішення № 188, яким постановлено надати дозвіл жителю с. Гірське ОСОБА_1 розміром 0,16 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку. Однак, відповідачка змінила межі земельної ділянки, які стали протирічити межам, встановленим у будівельному паспорті. При приватизації земельної ділянки відповідачка захопила частину громадських земель від дороги, що є у користуванні ОСОБА_3, на 2 м. 27 см. ОСОБА_4 обставина підтверджується актом обстеження земельних ділянок від 24.04.2015 року, складеним профільною комісією з питань землекористування, будівництва та благоустрою Гірської сільської ради, який був затверджений 07 серпня 2015 року рішенням № 773 тридцять сьомої чергової сесії 6-го скликання Гірської сільської ради. Крім того, при замірах земельної ділянки відповідачки представник сільської ради присутнім не був. І будинок ОСОБА_1, також побудований не згідно будівельного паспорта, з порушенням.

Окрім того при оформленні приватизації земельної ділянки необхідною умовою є узгодження її меж із власниками та користувачами сусідніх земельних ділянок. Акт узгодження меж є необхідною частиною документації, що передається на розгляд комісії з розгляду питань, пов'язаних із узгодженням документації з землеустрою. Однак, зі слів третьої особи у даній справі ОСОБА_3, з ним, як зі суміжним землекористувачем земельної ділянки Відповідачки не узгоджувалися межі земельної ділянки останньої, та ним особисто і членами його сім'ї не підписувалися жодні акти встановлення, та узгодження меж земельної ділянки.

Відповідно до проекту забудови земельна ділянки відповідачки має такі розміри: 80 м.. 20 м.. 80 м., 20 м. Однак у державному акті на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 уже вказано інші заміри: 20, 44 м., 74, 12 м., 22, 27 м., 76, 69 м. Тобто, відповідачкою без належних підстав протизаконно змінено межі та розмір своєї земельної ділянки та захоплено громадські землі на 2 м. 27 см., з цього також вбачається і те, що розмір земельної ділянки вказаний оскаржуваному Державному акті на право приватної власності ОСОБА_1 суперечить розміру вказаному у проекті забудови земельної ділянки ОСОБА_1

Як вбачається з відповіді Гірської сільської ради від 23.11.2015 року № 2889, на сесії Гірської сільської ради не приймалося рішення щодо зміни меж земельної ділянки ОСОБА_1 виділеної для будівництва особистого житлового будинку, також зазначено про те. що межі земельної ділянки повинні відповідати межам земельної ділянки, які є у будівельному паспорті.

Таким чином Державний акт Відповідачки серії ЯД № 517947 на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Тиха, 17 А, село Гірське, Миколаївського району, Львівської області є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні позовній заяві та просив таку задоволити в повному обсязі.

Відповідачка та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та з підстав вказаних у поданому до суду запереченні просили в позові відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримав та просив такий задоволити в повному обсязі.

Суд заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до положень ч.1ст.158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини пятої статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства на території сіл покладено на відповідні сільські ради.

Як встановлено в судовому засіданні межі земельної ділянки ОСОБА_1 були встановлені та узгоджені актом від 20.02.2008 р., складеного інженером землевпорядником ліцензованого земле-впорядного приватного підприємства "Кадастр-М" ОСОБА_8 на підставі рішення Гірської сільської ради № 188 від 09.12.2007 р. з урахуванням п.2 цього рішення про внесення змін у схему землекористувачів. Даний акт під-писав і затвердив печаткою сільський голова Гірської сільської ради ОСОБА_9. Акт підписали інженер-землевпорядник Гірської сільської ради ОСОБА_10, дружина ОСОБА_3 ОСОБА_4.

Технічна документація по оформленню Державного акту на право власності на земельну ділянку виготовлена ліцензованим землевпорядним приватним підприємством "Кадастр-М" і погоджена Гірською сільською радою, про що свідчить підпис і печатку голови цієї ради.

06 березня 2008 року на ім'я ОСОБА_1 було видано державний акт серії ЯД № 517947 на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Тиха, 17 А, село Гірське, Миколаївського району, Львівської області. Згідно даного державного акту ОСОБА_1 отримала у приватну власність земельну ділянку розміром 0,16 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. В даному державному акті зазначено, що його видано на підставі рішення XV сесії V скликання Гірської сільської ради № 188 від 09.12.2007 року.

09 грудня 2007 року П'ятнадцятою сесією V демократичного скликання Гірської сільської ради було винесено рішення № 188, яким постановлено надати дозвіл жителю с. Гірське ОСОБА_1 на приватизацію земельної ділянки в межах села розміром 0,16 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку. Землевпоряднику сільської ради внести зміни у схему землекористувачів. Контроль за виконанням даного рішення покласти на землевпорядника сільської ради (ОСОБА_10).

Допитаний в судовому засіданні землевпорядник сільської ради ОСОБА_10 пояснив, що він не може пригадати, чи був присутній під час встановлення і узгодження меж земельної ділянки по вул. Тихій 17, в с. Гірське Миколаївського району, Львівської області. Окрім того змін у схему землекористувачів, щодо меж земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ним не вносилися.

Відповідно до положеньст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ВСУ у справі №6-93цс13 висловлена така правова позиція: статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України.

Частина перша статті 125, частини першої статті 126 Земельного кодексу України встановлює нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку з обов'язковою реєстрацією такого права у відповідності до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У звязку з вище наведеним, суд приходить до переконання, що державний акт серії ЯД № 517947 на право власності на земельну ділянку розміром 0,16 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: вул. Тиха, 17 А, село Гірське, Миколаївського району, Львівської області виданий на ім"я ОСОБА_1 на підставі рішення №188 Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 09.12.2007 року.

Представником позивачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо недійсності державного акта про право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення №188 Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 09.12.2007 року, порушення будь-яких норм чи порядку при прийнятті даного рішення, а відтак, суд вважає, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, оскільки позивачами не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, ст. ст. 118, 126, 152, 155, 158 ЗК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя : Карбовнік І. М.