Справа № 310/5159/17
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі секретаря Бевз О.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням у житловому будинку №12 по вул. Лобачевського в м. Бердянську. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідачка є її рідною онукою. У січні 2007р., після закінчення навчання у м. Києві, вони з чоловіком ОСОБА_4 зареєстрували онуку у будинку. Однак цього ж місяця відповідач повернулася до м. Києва, де працевлаштувалась і через деякий час виїхала за межі України, де проживає по теперішній час, є громадянкою ОСОБА_5 Британії. На даний час в будинку фактично проживає позивач та її син ОСОБА_6 Реєстрація відповідача у будинку створює складнощі в оформленні субсидії. Їй доводиться сплачувати комунальні послуги відповідно до кількості зареєстрованих в будинку осіб. Посилаючись на ст. 405 ЦК України, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач суду додатково пояснила, що після смерті чоловіка ОСОБА_4 вона і двоє їхніх синів прийняли спадщину як спадкоємці першої черги, але свідоцтва про право на спадщину не одержали. Її син ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи з дитинства. У липні 2017р. онука приїздила до м. Бердянська, пояснила, що не може сама виписатися з будинку з обєктивних причин. Надала нотаріально завірену заяву про те, що не заперечує проти визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через засоби масової інформації шляхом опублікування оголошення у газеті «Запорізька правда» (а.с.65). Крім цього, відповідач 05.07.2017 року оформила письмову заяву, засвідчену нотаріусом, в якій вказує, що дійсно більше 10 років не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 без поважних причин. Не заперечує проти того, щоб її визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням в цьому будинку. Просила розглянути справу за її відсутності.

Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутністю відповідача в заочному порядку.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, чоловіку позивача, на праві власності належав житловий будинок №12 по вул. Лобачевського в м. Бердянську Запорізької області, що підтверджується копією договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою 29.01.1962р. реєстровий №745 та акту про закінчення будівництва індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконкому від 30.05.1968р. (а.с.23-28).

14.11.2015р. ОСОБА_4 помер. (а.с.44).

Як вказує в позовній заяві позивач, після смерті чоловіка ОСОБА_4, вона та двоє їхніх синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийняли спадщину, але свідоцтва про право на спадщину не одержали.

Як вбачається з наданої копії домової книги, відповідач ОСОБА_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.01.2007р. (а.с.38-42).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що відповідач доводиться йому донькою, позивач є його матірю. Донька була зареєстрована до 2007р. в м .Бердянську, навчалася у м. Києві. В 2007р. зареєструвалася в будинку бабусі та дідуся. Через деякий час виїхала до м. Києва. з того часу в будинку не проживає.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що позивач доводиться їй бабусею, а відповідач є її рідною сестрою. Вероніка у 2007 році влаштувалася на роботу в м. Києві, переїхала туди проживати, тобто з 2007 року вона в будинку бабусі і дідуся не проживала, її речей там не має.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач більше одного року без поважних причин не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Іншої домовленості між відповідачем та позивачем щодо користування житлом судом не встановлено.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 3-6, 11, 57-62, 64,88,212-215, 223-236, 269 ЦПК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в житловому будинку №12 по вул. Лобачевського в м. Бердянську Запорізької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня при оголошенні рішення протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_9