Справа № 178/1094/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2017 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого Цаберябого Б.М.

при секретарі Янченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника позивача ОСОБА_2 до Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, третя особа відділ Держгеокадастру у Криничанському районі Дніпропетровської області, про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом і представник позивача вказав, що 05 січня 2005 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання / догляду /, відповідно до умов якого позивач зобовязався здійснювати утримання / догляд / за ОСОБА_4, а саме: надавати побутові послуги (лагодження одягу та взуття, надання перукарських послуг, вологе прибирання до один раз на тиждень, прання та прасування білизни один раз на 10 днів) виконання різних ремонтних робіт, витрати на придбання лікарських засобів, забезпечення надання медичної допомоги, щотижневого забезпечення продуктами харчування, організації щоденного триразового харчування та ін. Відповідно до п. 1.1 вищезазначеного договору, ОСОБА_3 передав позивачу у власність земельну ділянку площею 5,4212 га, кадастровий номер :03:001:0038, що розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а позивач зобовязався забезпечувати ОСОБА_3 утриманням довічно, а у разі втрати здоровя також довічно доглядом. Представник позивача вказує, що відповідно до п. 4.2 договору довічного утримання від 05 січня 2005 року сторони домовились нотаріально посвідчити даний договір, але на вказану дату, 27 січня 2005 року ОСОБА_3 до державного нотаріуса ОСОБА_5 не зявився, оскільки на той час був у похилому віці та погано себе почував. Та не дивлячись на те, що договір між сторонами був укладений в належній формі, підписаний кожним добровільно, але нотаріально не був посвідчений, ОСОБА_1 сумлінно виконував свої зобовязання за цим договором по піклуванню за ОСОБА_3 06 квітня 2010 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 336918, виданим 09 квітня 2010 року виконавчим комітетом Адамівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Представник позивача вказує, що у звязку з тим, ОСОБА_3 не зміг у вказану дату та час зявитися до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору довічного утримання через хворобу, договір не було нотаріально посвідчено, однак сторони домовились, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовим договором, укладеним між сторонами, та відбулось повне виконання договору. Тому позивач звернувся до суду з проханням визнати дійсним договір довічного утримання (догляду), укладений 05 січня 2005 року між ним та ОСОБА_3 та визнати за ним після померлого 06 квітня 2010 рокуЛогачова ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку площею 5,4212 га, кадастровий номер :03:001:0038, яка розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 009033, виданого 02 серпня 2004 року на підставі розпорядження голови Криничанської районної державної адміністрації № 777-р від 12 грудня 2003 року.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений, повідомив суду просьбу справу розглянути без його присутності.

Представник третьої особи в судове засідання зявився, про день слухання справи сповіщений.

У відповідності до ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились.

Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що 05 січня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у відповідності із ч. 744 ЦК України був укладений договір довічного утримання / догляду /, відповідно до умов якого позивач зобовязався здійснювати утримання / догляд / за ОСОБА_4, а саме: надавати побутові послуги (лагодження одягу та взуття, надання перукарських послуг, вологе прибирання до один раз на тиждень, прання та прасування білизни один раз на 10 днів) виконання різних ремонтних робіт, витрати на придбання лікарських засобів, забезпечення надання медичної допомоги, щотижневого забезпечення продуктами харчування, організації щоденного триразового харчування, а ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 5,4212 га, кадастровий номер :03:001:0038, що розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Не дивлячись на факт того, що договір у нотаріальній формі сторони так і не посвідчили через стан здоров'я ОСОБА_3 - позивач сумлінно виконував свої зобов'язання за цим договором, піклувався про ОСОБА_3 та доглядав його, оскільки сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договору.

06 квітня 2010 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 336918, виданим 09 квітня 2010 року виконавчим комітетом Адамівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

Статтею 15 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.2 статті 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

У зв'язку із тим, що ОСОБА_3 не зміг у вказану дату та час з'явитися до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору довічного утримання через хворобу, договір не було нотаріально посвідчено, однак сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовим договором укладеним між нами, та відбулось повне виконання договору довічного утримання, тому є підстави встановити, що позовні вимоги щодо визнання договору довічного утримання дійсним та визнання на підставі зазначеного договору права власності обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом здійснено запит до державної нотаріальної контори, з метою встановлення наявності спадкоємців у даній справі. Згідно відповіді наданої державним нотаріусом, справа після померлого 06 квітня 2010 року ОСОБА_3 по Криничанській державній нотаріальній конторі не заводилася.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Суд приходить до висновку, що позивач обґрунтовано на підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України звернулася до суду за визнанням договору довічного утримання дійсним та визнанням за ним права власності на земельну ділянку.

Таким чином, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 220, 319, 328, 334 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 208, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати дійсним договір довічного утримання (догляду), укладений 05 січня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 5,4212 га, кадастровий номер :03:001:0038, яка розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому 06 квітня 2010 року ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 009033, виданого 02 серпня 2004 року на підставі розпорядження голови Криничанської районної державної адміністрації № 777-р від 12 грудня 2003 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криничанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_7

р