АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/3939/17 Головуючий суддя 1-ї інстанції - Караченцев І. В.
Провадження № 22-ц/790/5784/17 Доповідач - Колтунова А.І.
Категорія: спори про недоговірні зобов`язання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря: Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою голови Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» - ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року у справі за позовною заявою голови Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» - ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до Покотилівського відділення поштового зв'язку про визнання неправомірними дій та бездіяльність відповідача по невидачі рекомендованих листів 19 липня 2017 року ,-

ВСТАНОВИЛА:

19 липня 2017 року ОСОБА_1, як голова Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» в інтересах ОСОБА_2, звернувся до Покотилівського відділення поштового зв'язку з позовом про визнання неправомірними дій та бездіяльності відповідача по невидачі рекомендованих листів 19 липня 2017 року.

01 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу повертати листи, які надійшли на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1, до набрання чинності судовим рішенням, ухваленим по зазначеним позовним вимогам.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року заяву голови Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову від 01 серпня 2017 року на підставі п.4 ч.1 ст. 207 ЦПК України залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову, посилаючись на ті обставини, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримував апеляційну скаргу.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову суд першої інстанції виходив із того, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу повертати листи, які надійшли на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1, адресатам до ухвалення рішення по заявленим позовним вимогам, була предметом розгляду суду першої інстанції, 28 липня 2017 року судом була постановлена ухвала, якою було відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зазначена ухвала ним оскаржена в апеляційному порядку.

Проте, позивач звернувся до суду 01 серпня 2017 року з аналогічною заявою, яка підлягає залишенню без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом роз'яснень, які містяться в п.4 постанови пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Із ухвали, яка оскаржується, вбачається, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 липня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с. 9).

Зазначена ухвала в апеляційному порядку була залишена без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що в заяві про забезпечення позову від 27 липня 2017 року він не зазначив обставин внаслідок яких невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду.

Проте, в заяві від 01 серпня 2017 року він послався на зазначені обставини (а.с. 8).

Таким чином, ОСОБА_1 зазначав, що в заяві про забезпечення позову від 01 серпня 2017 року ним були наведені додаткові обставини.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді.

Висновки суду першої інстанції проте, що ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду про відмову в забезпечення позову в апеляційному порядку, і це є підставою для залишення повторної його заяви про забезпечення позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 207 ЦПК України, не можуть бути визнані обґрунтованими.

До даних правовідносин не може бути застосована зазначена норма процесуального закону.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що з зазначених підстав у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для залишення заяви про забезпечення позову без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання щодо розгляду заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст. 313, ч.1 п.2 ст. 314, ст. 315, ст. 317, ст. 319, п.2 ч.1 ст. 324 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу голови Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» - ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо розгляду заяви голови Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та правозахист» - ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до п.2 ч.1 ст. 324 ЦПК України.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук