справа № 208/1310/16-ц
№ провадження 2/208/2164/17
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2017 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., при секретарі Шешуревої Я.І.,

за участю:

- позивача ОСОБА_1,

- відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2; треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_2; треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В своєму позові позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 3 728,37 грн., моральну шкоду у розмірі 6 341,07 грн., суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

У своєму позові позивач посилалась на те, що їй та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Поверхом вище розташована квартира, квартиронаймачем якої є відповідач по справі ОСОБА_6, а саме квартира № 25. Так, у листопаді 2015 року з вини відповідача відбулося залиття її квартири, про що зазначено в акті від 24 листопада 2015 року. З метою визначення вартості спричинених збитків вона змушена звернутися за складанням кошторису ремонтно-будівельним підприємством ТОВ «Содель». Також 29 січня 2016 року повторно відбулося залиття квартири з вини відповідача. Вважає, що діями відповідача їй спричинена матеріальна шкода, яка складається згідно Звіту з незалежної оцінки ТОВ «Содель» - 2098,19 грн., оплата за оцінку збитків за договором в розмірі 1 500 грн., оплата за складання акту в розмірі 56,18 грн., оплата послуг курєрського звязку в розмірі 59,00 грн., оплата послуг поштового звязку в розмірі 22,24 грн., оплата за акт залиття від 02 лютого 2016 року в розмірі 49,18 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та посилалась на обставини викладені в позові, з урахуванням уточнень до позову, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 3 728,37 грн., моральну шкоду у розмірі 6 341,07 грн., суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

В судове засіданні відповідач ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала, надала суду заперечення, де просить суд відмовити у задоволенні позову.

Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засіданні не зявились, надали суду заяви, у яких просять розглянути справу за їх відсутність.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_2 (м.Дніпродзержинську) Дніпропетровської області, що вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 07.09.1998 року, видане Фондом комунальної власності міста № 5п/290-р, та відповідно до технічного паспорту на квартиру, що не заперечується відповідачем.

Відповідач ОСОБА_6 є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_3 (м.Дніпродзержинську) Дніпропетровської області, яка знаходиться поверхом вище квартири позивача, що вбачається з копії лицевого рахунку на зазначену квартиру.

В судовому засіданні встановлено, що з вини мешканців квартири АДРЕСА_3 (м.Дніпродзержинську) Дніпропетровської області, квартиронаймачем якої є відповідач по справі ОСОБА_2, квартира позивача № 21 в будинку № 4 по вулиці Димитрова в м. Камянське (м.Дніпродзержинську) Дніпропетровської області постраждала від залиття, що підтверджується актами про залиття від 24 листопада 2015 року та від 02 лютого 2016 року, складеного комісією ТОВ «Оселя».

Як вбачається із вищезазначених актів комісією встановлено, що при обстеження квартири АДРЕСА_2 (м.Дніпродзержинську) Дніпропетровської області, було виявлено залиття квартири, яке трапилась з вини мешканців квартири № 25, поверхом вище. Причиною залиття квартири є самовільне та некваліфіковане виконання робіт по встановленню крану на трубопроводі холодної води перед лічильником мешканцями квартири № 25, а також 02 лютого 2016 року встановлено, що причиною залиття квартири 29 січня 2016 року послужило халатне відношення при користуванні сантехнічними приладами мешканців квартири № 25 (а.с.7, 10).

Згідно звіту з незалежної оцінки розміру матеріального збитку, завданого власнику квартири АДРЕСА_2 (м.Дніпродзержинську) Дніпропетровської області, складеного на замовлення позивача субєктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Содель», розмір вартості необхідної для відновлювального ремонту квартири позивача, а саме матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_2 (м.Дніпродзержинську) Дніпропетровської області, складає 2 098,19 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, відповідачем не надано суду доказів того, що не з її вини у листопаді 2015 року та 29 січня 2016 року відбулося залиття квартири позивача № 21 в будинку № 4 по вулиці Димитрова в м. Камянське (м.Дніпродзержинську) Дніпропетровської області, що є обовязком відповідно до вимог ст.60 ЦПК України.

Окрім цього, відповідно до вимог ст.11 та ст.60 ЦПК України відповідачем для встановлення причини та визначення матеріальної шкоди не було заявлена та проведена експертиза.

Відповідно до вимог ст.151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Таким чином, посилання відповідача на те, що не з її вини відбулося протікання води у квартиру позивача є необґрунтованим та недоведеним в судовому засіданні.

Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що дійсно 22 листопада 2015 року та 29 січня 2016 року мало місце залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_2 (м.Дніпродзержинську) Дніпропетровської області, яке відбулося з вини відповідача, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2 098,19 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні позивачем також були витрачені додаткові матеріальні витрати, які складаються з оплати за оцінку збитків за договором між позивачем та субєктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Содель» в розмірі 1 500 грн., оплати за складання акту від 24 листопада 2015 року про залиття квартири в розмірі 56,18 грн., оплати за акт залиття квартири від 02 лютого 2016 року в розмірі 49,18 грн., що документально підтверджено та надано до матеріалів цивільної справи, тому зазначені суми також підлягають стягненню з відповідача.

В частині позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат з відповідача як на оплату послуг курєрського звязку в розмірі 59,00 грн. та оплату послуг поштового звязку в розмірі 22,24 грн. не підлягають задоволенню, оскільки необхідність у їх витратах в судовому засіданні не доведено позивачем.

Згідно ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із нищенням чи пошкодженням її майна.

У своїй постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. у п.5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розяснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Суд вважає заявлену позивачем суму компенсації моральної шкоди завищеною і керуючись вимогами законності, справедливості, зважаючи на фактичні обставини справи, заявлені вимоги суд задовольняє частково та вважає стягнути відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 500 грн., зважаючи на те, що в результаті винних дій відповідача порушений нормальний уклад життя позивача, протягом тривалого часу вона перебувала у постійній нервовій та психологічній напрузі.

Оскільки, при подачі позовної заяви позивачем були сплачені судові витрати у вигляді судового збору та враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, суд вважає, що сплачена сума судового збору в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2; треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:

2 098 (дві тисячі девяносто вісім) грн. 19 коп. у відшкодування матеріальної шкоди;

1 605 (одна тисяча шістсот пять) грн. 36 коп. у відшкодування витрат, повязаних з проведенням дослідження спричиненої шкоди;

500 (пятсот) грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди;

551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 грн. витрати судового збору.

Усього: 4 754 (чотири тисячі сімсот пятдесят чотири) грн. 75 коп.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.