Справа № 559/1735/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Федчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених вимог, позивачка посилається на те, що 18 листопада 2015 року померла її свекруха, ОСОБА_4. У день її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 2,59 га, в тому числі рілля 1,96га (ділянка №1), кормові угіддя 0,63 га (ділянка №2), яка знаходиться на території Рачинської сільської ради Дубенського району. Цільове призначення цієї земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вище вказана земельна ділянка належала померлій на праві приватної власності, про що свідчать копія державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія ІІІ-РВ №019766. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку був зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю №541 і був виданий померлій Рачинською сільською Радою народних депутатів 06 травня 2001 року. Грошова оцінка вище вказаної земельної ділянки складає 125533 грн. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Спадкоємці за заповітом відсутні. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 був син померлої, чоловік позивачки, ОСОБА_5. Останній своєчасно прийняв спадщину після смерті своєї матері, але за життя не отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4. на спадкове майно. Відповідно до вимог ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 31 серпня 2016 року ОСОБА_5 помер. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є позивачка, як його дружина, та двоє спільних дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відповідачі по справі. Згідно норм ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 ввійшла також і спірна земельна ділянка.

Вона своєчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, подавши на протязі шести місяців заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Відповідачі по справі відмовилися від своєї частки в спадковому майні, про що свідчать їхні заяви про відмову від спадщини.

Незважаючи на зазначені обставини, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище вказану земельну ділянку, позивачка позбавлена можливості у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документа на зазначене вище спадкове майно, тобто не може надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа щодо належності нерухомого майна чоловікові ОСОБА_5 та державного акта на право приватної власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4, що стверджується інформацією від приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу ОСОБА_6 від 01.08.2017 року за №439/01-16.

Як виявилося, після смерті ОСОБА_4, оригінал державного акта на право приватної власності на земельну ділянку втрачений при невідомих обставинах. Отримати дублікат втраченого документа, також, не можливо, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості видачі спадкоємцю дублікату.

Представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та дали аналогічні пояснення.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 подала суду заяву, згідно якої просить суд справу розглядати у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що що 18 листопада 2015 року померла ОСОБА_4 (а.с.6). Відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 2,59 га, в тому числі рілля 1,96га (ділянка №1), кормові угіддя 0,63 га (ділянка №2), яка знаходиться на території Рачинської сільської ради Дубенського району. Цільове призначення цієї земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вище вказана земельна ділянка належала померлій на праві приватної власності, про що свідчать копія державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія ІІІ-РВ №019766. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку був зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю №541 і був виданий померлій Рачинською сільською Радою народних депутатів 06 травня 2001 року. Грошова оцінка вище вказаної земельної ділянки складає 125533 грн. (а.с.3, 4, 5).

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 був син її ОСОБА_5. Останній своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, але за життя не отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4. на спадкове майно.

31 серпня 2016 року ОСОБА_5 помер. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_1 - дружина, та двоє спільних дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відповідачі по справі (а.с.7, 8, 9).

Згідно норм ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_1 своєчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, подавши на протязі шести місяців заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Відповідачі по справі відмовилися від своєї частки в спадковому майні, про що свідчать їхні заяви про відмову від спадщини (а.с.10, 11). Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище вказану земельну ділянку позивачка позбавлена можливості, у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документа на зазначене вище спадкове майно, тобто не може надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа щодо належності нерухомого майна чоловікові ОСОБА_5 та державного акта на право приватної власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4, що стверджується інформацією приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу ОСОБА_6 від 01.08.2017 року за №439/01-16 (а.с.12).

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

За таких обставин, з урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись: ст.ст. 3, 6, 57, 60, 212, 218 ЦПК України, ст.ст. 392, 1218 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно після смерті чоловіка, ОСОБА_5, померлого 31 серпня 2016 року, а саме, на земельну ділянку загальною площею 2,59 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі, рілля 1,96 га (ділянка №1), кормові угіддя 0,63 га (ділянка №2), що знаходиться на території Рачинської сільської ради Дубенського району Рівненської області, яка належала померлій 18 листопада 2015 року ОСОБА_4 на підставі держаного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-РВ №019766, виданого Рачинською сільською Радою народних депутатів 06 травня 2001 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: