____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/520/496/17
УХВАЛА

про розгляд подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон

25.10.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

секретар судового засідання - Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, суд, -

ВСТАНОВИВ :

17.10.2017 року ОСОБА_1 ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області звернувся до суду із поданням, в якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 232300852, до виконання зобовязань за виконавчим листом № 520/11821/15-ц, виданим Київським районним судом м. Одеси. При цьому заявник посилається на те, що боржником не виконане рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 подання підтримав та просить подання задовольнити.

До судового засідання зявилися боржник ОСОБА_3 та представник стягувача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6, які пояснили, що про судове засідання дізналися із інтернет ресурсу Судова влада.

Боржник заперечував проти задоволення подання, так як вказав, що ним частково в міру можливості виконується рішення суду. Також боржник вказав, що обмеження у виїзді за межі України призведе до утруднення його відносин із закордонними партнерами та погіршення бізнесу, у звязку із чим він не зможе виконувати рішення суду.

Представник стягувача наполягала на задоволенні подання та встановлення боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Оскільки боржник виїзджає на відпочинок, а борг не погашає.

Вислухавши представника ОСОБА_1 ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області та інших учасників справи, які зявилися до судового засідання, оглянувши виконавче провадження, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, на виконанні у ОСОБА_1 ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 11851/15-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 10.04.2017 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суми боргу у розмірі 18 000,00 дол. США, що еквівалентно 488 970,00 грн.; щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.; щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судового збору у розмірі 3490,77 грн.

13.04.2017 року державним виконавцем Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження ВП № 53767903, ВП № 53767798 та ВП №53767566 з примусового виконання виконавчих листів № 520/11821/15-ц.

В поданні державний виконавець посилається на ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Згідно з положеннями даної статті громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

На підтвердження заявлених вимог державним виконавцем надано ряд документів щодо вжиття державним виконавцем достатніх заходів щодо встановлення майнового стану боржника.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем до подання не надано будь-яких доказів, що боржник ОСОБА_3 не виконує рішення суду у добровільному порядку та має намір ухилятися від його виконання у майбутньому. При цьому суд враховує пояснення самого боржника щодо часткового в міру можливостей виконання рішення суду. Вказані пояснення були підтверджені державним виконавцем щодо того, що переведені боржником кошти перебувають на депозитному рахунку, вони не перераховані стягувачу, оскільки стягувач протягом трьох місяців не надає державному виконавцю номер рахунку, на який він мав би перерахувати борг. Встановлені обставини не оспорювались в судовому засіданні представником стягувача ОСОБА_6

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, та з урахуванням положень узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), суд дійшов висновку, що подання державного виконавця задоволенню не підлягає, оскільки не доведене та не обґрунтоване.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені законодавством.

Суддя Васильків О. В.