справа № 361/4940/17
провадження № 6/361/200/17
УХВАЛА

05 жовтня 2017 року м. Бровари

Броварського міськрайонного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Срібної Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання в.о. начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло вищевказане подання в.о. начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1, в обґрунтування якого зазначається, що на примусовому виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться зведене виконавче провадження № 53769509 по виконанню :

- № ВП 52290511 виконавчий лист №2-1060/09, виданий 04.06.2009 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 182 007,15 гри.;

- № ВП 52290051 виконавчий лист .№361/3234/15, виданий 16.12.2015 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 145 296,13 грн.

Оскільки боржником у строк, наданий для самостійного виконання, рішення суду не виконано, державним виконавцем було розпочато примусове виконання судового рішення. У результаті проведених державним виконавцем заходів було встановлено, що у боржника відсутнє майно та кошти, на яке можна звернути стягнення. Проте, державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_3 з 27.05.1993 року перебував у шлюбі із ОСОБА_4, вказаний шлюб було розірвано 10 липня 2009 року. У період перебування у шлюбі, було побудовано будинок за адресою: м. Бровари, вул. Челюскіна, 69-Б., який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 Виходячи із положень Сімейного кодексу України, державний виконавець вважає, що вказаний житловий будинок перебуває у спільній сумісній власності боржника та ОСОБА_4

Враховуючи відсутність іншого майна, зареєстрованого за боржником, просить визначити та виділити частку боржника ОСОБА_3 у спільному майні подружжя, яким він володіє спільно з ОСОБА_4, у розмірі 1/2 частини будинку 69-Б по вул. Челюскіна у м. Бровари, та зобов'язати боржника здійснити державну реєстрацію права власності на вказаний будинок.

У судовому засіданні державний виконавець Шкред І.Ю. доводи подання підтримала, просила про його задоволення.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення подання, посилаючись на те, що державним виконавцем не надано доказів перебування спірного будинку у спільній сумісній власності боржника та ОСОБА_4, оскільки сам по собі факт набуття права власності на майно під час перебування в шлюбі не свідчить про перебування такого майна в спільній сумісній власності подружжя.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, до суду надійшла заява її представника ОСОБА_6 про розгляд справи за їх відсутності, у поданій заяві просили подання державного виконавця задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На примусовому виконанні у Броварському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться зведене виконавче провадження № 53769509 по виконанню :

- № ВП 52290511 виконавчий лист №2-1060/09, виданий 04.06.2009 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 182 007,15 гри.;

- № ВП 52290051 виконавчий лист .№361/3234/15, виданий 16.12.2015 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 145 296,13 грн.

20.09.2016 року за виконавчим листом Броварського міськрайонного суду Київської області №2-1060/09 від 04.06.2009 року головним державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52290511 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 182 007,15 грн.

20.09.2016 року за виконавчим листом Броварського міськрайонного суду Київської області №361/3234/15 від 16.12.2015 року головним державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52290051 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 145 296,13 грн.

За час перебування виконавчих документів на виконанні боржник ОСОБА_3 всю заборгованість за виконавчими документами не сплатив.

Оскільки боржником у строк, наданий для самостійного виконання, рішення суду не виконано, державним виконавцем було розпочато примусове виконання судового рішення.

Постановою від 30.12.2016 року державним виконавцем за заявою стягувача винесено постанову про арешт майна боржника, якою постановлено накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Із дослідженого у судовому засіданні зведеного виконавчого провадження видно, що у результаті проведених державним виконавцем заходів було встановлено, що у боржника відсутнє майно та кошти, на яке можна звернути стягнення.

Із повідомлення Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 04.10.2017 року, адресованого ОСОБА_3, вбачається, що за час перебування виконавчих документів на виконанні (починаючи з 04.11.2009 року) боржником ОСОБА_3 сплачено заборгованість у розмірі 19 536, 65 грн. Станом на 26.09.2017 року залишок боргу по зведеному виконавчому провадженні №53769509 становить 307 646, 63 грн.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ГУ-БК №475478 від 27.05.1993 року боржник ОСОБА_3 з 27.05.1993 року перебував у шлюбі із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вказаний шлюб розірвано 10 липня 2009 року згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ОК №056488.

У період перебування у шлюбі, побудовано будинок за адресою: м. Бровари, вул. Челюскіна, 69-Б, який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04.09.2006 року Виконкомом Броварської міської ради, рік побудови будинку 2006, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованою 05.09.2017 року. ( а.с. 90 ).

Згідно із ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно із ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частина 1 статті 68 СК України визначає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно зі ст. 73 СК за зобовязаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Виходячи з вказаних положень закону вбачається, що боржнику, ОСОБА_3, належить на праві спільної сумісної власності 1/2 частина майна, набутого під час перебування у шлюбі, в тому числі 1/2 частина будинку 69-Б по вул. Челюскіна у м. Бровари, зареєстрованого за ОСОБА_4

Частиною 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Виходячи з викладеного подання державного виконавця підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, а частка боргу, яку він добровільно погасив, у порівнянні з залишком заборгованості є незначною. Враховуючи те, що спірний будинок побудований за час перебування сторін у шлюбі, суд вважає, що таке майно перебуває у спільній сумісній власності подружжя, тому необхідно визначити в ньому частку майна боржника у розмірі ? частини.

При цьому, доводи представника боржника ОСОБА_3 про те, що державним виконавцем не надано доказів перебування спірного майна в спільній сумісній власності подружжя, суд вважає безпідставними. Так, заперечуючи проти доводів подання, представник ОСОБА_5 послалась на те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Разом з тим, окрім усних заперечень представника ОСОБА_5, заінтересованою особою ОСОБА_3 до суду не надано жодних доказів того, що спірний будинок є особистою приватною власністю одного з подружжя ОСОБА_4 Одночасно, заінтересована особа ОСОБА_4, також була повідомлена про час та місце розгляду даного питання, однак до суду не зявилась, будь-яких заперечень та доказів щодо обставин придбання спірного будинку, які б підтверджували те, що джерелом набуття даного майна були її особисті кошти, до суду не надала.

Крім того, вимога державного виконавця про зобовязання боржника зареєструвати право власності на спірний будинок задоволенню не підлягає, оскільки таке питання не може бути вирішене в рамках розгляду питання про визначення частки майна боржника в порядку ст. 379 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 210, 379 ЦПК України,

ухвалив:

Подання задовольнити частково.

Визначити, що частка боржника ОСОБА_3 у спільному майні подружжя, а саме: будинку №69-Б по вулиці Челюскіна у місті Бровари Київської області, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4, становить ? частку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.М.Петришин