У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Карпенко С.О.,
Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Державної установи «Інституту мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова Національної академії медичних наук України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року та рішення судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Державної установи «Інституту мікробіології та імунології ім. І.І.Мечникова Національної академії медичних наук України» (далі - ДУ «Інституту мікробіології та імунології ім. І.І.Мечникова НАМН України») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку (27 січня 2017 року) в сумі 88 046,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 01 листопада 2001 року до 20 лютого 2013 року. При звільненні ОСОБА_6, відповідачем не проведена виплата всіх належних їй сум при звільненні, а саме 192,70 грн, що підтверджується рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного судуХарківської областівід 11 липня 2016 року. За виконавчим документом, виданим Жовтневим районним судом м. Харкова 07 грудня 2016 року, з відповідача стягнута зазначена сума на користь ОСОБА_6 При середньоденній заробітній платі позивача 91,24 грн та періоду затримки розрахунку з 21 лютого 2013 року по день фактичного перерахування суми 27 січня 2017 року, ОСОБА_6 просила стягнути з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечнікова НАМН України» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненнів розмірі 88 046,60 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І.Мечникова НАМН України» на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 2 тис. грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, та ухвалити нове рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку (27 січня 2017 року), що становить 88 046,60 грн, не передаючи справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 11 липня 2016 року стягнуто з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на користь ОСОБА_6 заробітну плату за березень в сумі 192,70 грн. З урахуванням положень ч. 2 ст. 117 КЗпП України, виходячи з принципу відповідності сум несплачених позивачеві розміру компенсації, апеляційний суд вважав достатньою компенсацією 2 тис. грн.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 перебувала у трудових відносинах з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І.Мечникова НАМН України» з 01 листопада 2001 року до 20 лютого 2013 року і обіймала посаду провідного наукового співробітника за сумісництвом на 0,5 посадового окладу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 листопада 2015 року у справі № 639/1279/14-ц за позовом за позовом ОСОБА_6 до ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», завідувача лабораторії нових та маловивчених захворювань ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» ОСОБА_7, заступника директора ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» ОСОБА_8, директора ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» ОСОБА_9, провідного юрисконсульта ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» ОСОБА_10, провідного юрисконсульта ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» ОСОБА_11, начальника відділу кадрів ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» ОСОБА_12, працівника ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» ОСОБА_13 про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати наказ про звільнення, зобов'язання здійснити повний розрахунок при звільненні, стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, відшкодування моральної шкоди, здійснення індексації заробітної плати, поновлення членства у профспілковій організації, зобов'язання вчинити інші дії, позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на користь ОСОБА_6 компенсацію за службові відрядження на загальну суму 1 263,98 грн та 1 200 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зі змісту цього рішення вбачається, що позивач ОСОБА_6 просила визнати незаконним та скасувати наказ № 6-к про звільнення, зобов'язати ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» видати їй копію цього наказу, довідку про роботу; визнати дії ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» неправомірними в частині невиплати належних їй сум за три відрядження та стягнути з роботодавця на її користь 1 263, 98 грн заборгованості за службові відрядження, компенсацію за несвоєчасно проведений розрахунок у розмірі 325, 30 грн, аванс на службові відрядження в сумі 745,00 грн та зобов'язати надати їй посвідчення про службові відрядження з 17 лютого 2011 року до 24 лютого 2011 року та з 15 березня 2011 року до 17 березня 2011 року; стягнути з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на її користь заборгованість із заробітної плати за липень 2012 року у розмірі 316,66 грн та 192,70 грн незаконно повернутої відповідачеві, виплатити їй середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 26 550, 84 грн; зобов'язати ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» провести індексацію заробітної плати за період з 01 до 31 березня, 01 до 31 травня, з 01 до 31 липня, з 01 до 31 серпня, з 01 до 30 вересня 2009 року, з 01 до 30 вересня 2005 року, з 01 до 31 березня, з 01 до 31 травня, з 01 до 30 червня, з 01 до 31 грудня 2003 року, з 01 до 31 травня, з 01 до 30 червня 2002 року з урахуванням індексу споживчих цін та стягнути на її користь суми простою протягом 5 місяців 2009 року з 01 до 31 березня, з 01 до 31 травня, з 01 до 31 липня, з 01 до 31 серпня, з 01 до 30 вересня у розмірі 5 місячних її окладів з урахуванням індексу споживчих цін; протягом одного місяця 2005 року з 01 до 30 вересня у розмірі її місячного окладу з урахуванням індексу споживчих цін; протягом 4 місяців 2003 року з 01 до 31 березня, з 01 до 31 травня, з 01 до 30 червня, з 01 до 31 грудня 2003 року у розмірі 4 місячних її окладів, протягом 2 місяців 2002 року з 01 до 31 травня, з 01 до 30 червня у розмірі 2 місячних її окладів з урахуванням споживчих цін; визнати незаконною відмову ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» надати їй щорічну відпустку з 20 лютого 2013 року до 03 квітня 2013 року; стягнути з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на її користь моральну шкоду у розмірі 43 848,00 грн, за ненадання довідки про роботу в сумі 43 848,00 грн та в сумі 43 848,00 грн за складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документа довіреності від 10 грудня 2015 року; визнати відсутність повноважень у колишнього директора ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» ОСОБА_14, який підписав наказ про її звільнення; визнати дискримінацію її відповідачем за професійними ознаками; визнати незаконними дії ОСОБА_7 та ОСОБА_15 щодо ненадання можливості авторам проекту оприлюднити результати проекту науково-дослідної роботи за темою «Біоінформатичний аналіз геному соціально значущих патогенів та створення молекулярних наборів для їхньої ампліфікаційної детекції» на 2013-2015 роки на засіданні вченої ради установи від 21 червня 2012 року через незаконне витребування у авторів проекту його електронної версії, що є її інтелектуальною власністю; визнати незаконним зняття з неї надбавки у розмірі 10% посадового окладу щомісячно за знання та використання у роботі однієї європейської мови з 01 серпня 2009 року та стягнути на її користь суму в розмірі 10 % посадового окладу щомісячно за знання та використання у роботі іноземної мови, починаючи з 01 серпня 2009 року до 20 лютого 2013 року; визнати недійсним рішення профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» про виключення її з членів профспілки та акт від 18 листопада 2011 року Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров'я України; зобов'язати профспілковий комітет ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» поновити її членство з 01 січня 2012 року, надати їй облікову картку члена профспілкової організації, виписку з протоколу зборів профспілкової організації; винести окремі ухвали щодо ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», працівників відділу кадрів, юрисконсультів, Національної академії медичних наук України щодо недійсності додаткової угоди від 20 вересня 2011 року - ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_9, яку направити до прокуратури Харківської області.

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції у частині відмови у визнанні незаконним наказу про звільнення та визнання незаконною відмови у наданні відпустки при звільненні у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, у цій частині позову відмовлено за безпідставністю. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року в частині позовних вимог про стягнення заробітної плати за березень 2012 року у розмірі 192,70 грн та зобов'язання надати наказ про звільнення скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року залишено без змін.

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 11 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2016 року, рішення суду першої інстанції в частині стягнення заробітної плати за березень 2012 року у розмірі 192,70 грн та зобов'язання надати наказ про звільнення скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову. Зобов'язано ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» видати ОСОБА_6 засвідчену в установленому порядку копію наказу від 20 лютого 2013 року про її звільнення. Стягнуто з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на користь ОСОБА_6 192,70 грн.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 07 квітня 2017 року роз'яснено рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 11 липня 2016 року та зазначено, що сума у розмірі 192,70 грн, про стягнення якої зазначено в резолютивній частині та повному тексті рішення від 11 липня 2016 року є заробітною платою за березень 2012 року.

З виписки за картковим рахунком клієнта АТ «УкрСиббанк» - ОСОБА_6 вбачається, що 192,70 грн зараховано на її рахунок 27 січня 2017 року.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Із роз'яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року, непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

У разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Отже, право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв'язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу.

За правилами ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд, в порушення вимог ст.ст. 303, 315 ЦПК України, не встановив у повному обсязі фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог з підстав, викладених у рішенні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що сума у розмірі 192,70 грн, яка не була своєчасно виплачена позивачеві відповідачем при звільненні є заробітною платою. Проте, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, апеляційний суд посилаючись на положення ч. 2 ст. 117 КЗпП України зауважив, що достатнім до стягнення є компенсація в розмірі 2 тис. грн, залишивши поза увагою, що у разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі. Апеляційний суд належним чином не визначився з правовою природою виплат, про стягнення яких просила позивач, не перевірив розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні наданого позивачем.

При цьому, визначаючи достатньою до стягнення компенсацію в розмірі 2 тис. грн, апеляційний суд не навів жодних розрахунків, з яких виходив при визначені такої суми, не дослідив чи були предметом розгляду (при вирішенні іншої справи) вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відносно заробітної плати за березень в сумі 192,70 грн. При вирішенні даного спору апеляційним судом не було враховано правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року № 6-113цс16.

Встановлення даних обставин має важливе значення для визначення розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням розміру спірної суми та частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком у тому числі й щодо періоду за який вона підлягає сплаті та можливості застосування принципу справедливості та співмірності.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6задовольнити частково.

Рішення судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2017 рокускасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.І. Євтушенко
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова