Справа №359/6109/17
Провадження №2/359/2219/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та про-сить стягнути з ОСОБА_3 борг за договором позики в розмірі 1467317 гривень 60 копійок.

Крім того, ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову та посилається на те, що за відповідачем зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Вишневій, 15 в с. Велика Олександрівка Бориспільського району та на земельну ділянку площею 0,1196 га з кадастровим номером :01:001:0087 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жит-лового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Велика Олександрівка Бориспільського району. Відчуження цих обєктів нерухомого майна утруднить або, взагалі, зробить неможливим виконання рішення суду про задоволення цього позову. Тому ОСОБА_2 просить суд накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, а також на земельну ділянку відповідача.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує заяву та напо-лягає на її задоволенні.

ОСОБА_3 не зявився у судове засідання. Як вбачається з ч.1 ст.153 ЦПК України його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.152 цього ж Кодексу види забезпечення позову мають бути співмір-ними із заявленими позовними вимогами.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна за-гроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №91352535 від 6 липня 2017 року (а.с.13-14) вбачається, що за ОСОБА_3 зареєс-тровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Вишневій, 15 в с. Велика Олександрівка Бориспільського району та на земельну ділянку площею 0,1196 га з кадастровим номером :01:001:0087 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господар-ських будівель і споруд, розташовану в с. Велика Олександрівка Бориспільського району. В Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відсутні відомості про те, що на вказані обєкти нерухомого майна накладений арешт або оголошено заборону на їх відчуження. Ці обставини свідчать про те, що відповідач має обєктивну можливість відчужити його житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, а також земельну ділянку у власність інших осіб. Після цього виконання рішення суду стане утрудненим або, взагалі, неможливим.

Крім того, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти у великому розмірі, що становить 1467317 гривень 60 копійок. Ця обставина свідчить про те, що захід забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_2, є співмірним розміру позовних вимог.

З огляду на це суд вважає, що допустимо накласти арешт на житловий будинок з на-двірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Вишневій, 15 в с. Велика Олек-сандрівка Бориспільського району та на земельну ділянку площею 0,1196 га з кадастровим номером :01:001:0087 з цільовим призначенням для будівництва і обслугову-вання житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Велика Олександрівка Бориспільського району.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах сус-пільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як розяснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «ОСОБА_4 проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обовяз-кового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Безумовно, накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та гос-подарськими спорудами, а також на земельну ділянку є втручанням у право відповідача на мирне володіння цими обєктами нерухомого майна. Водночас, таке втручання є не тільки виправданим, але й необхідним, оскільки воно спрямовано на забезпечення виконання рішення суду. Крім того, арешт житлового будинку з надвірними будівлями та господар-ськими спорудами, а також земельної ділянки полягає лише в позбавленні ОСОБА_3 можливості розпоряджатись цими обєктами нерухомого майна та не перешкоджає йому вільно володіти та користуватись ними. Ці обставини свідчать про те, що накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, а також на земельну ділянку відповідача відповідає ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та не порушує ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

Суд вважає, що наведені обставини є додатковою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.4 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволь-нити.

Накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Вишневій, 15 в с. Велика Олександрівка Бориспільського району та на земельну ділянку площею 0,1196 га з кадастровим номером :01:001:0087 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господар-ських будівель і споруд, розташовану в с. Велика Олександрівка Бориспільського району.

Ухвала суду може бути оскаржена відповідачем до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5