АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В,, при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року, -

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 серпня 2017 року заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано забезпечення позову - накладення арешту на 5/9 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1, який був накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року.

Строк пред'явлення до виконання три роки.

Стягувач - ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1.

Боржник - ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову та стягнути із заявника сплачений судовий збір.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що майно на яке накладено арешт перебуває у власності іншої особи, яка не є стороною у справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором позики.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року задоволено заяву представника ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Накладено арешт на 5/9 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_3 в межах суми заявлених позовних вимог - 141 306,34 грн.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 просила скасувати арешт на 5/9 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, оскільки вона є власником зазначеного майна.

Згідно положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Згідно договору дарування від 19 липня 2013 року за реєстровим № 1584 ОСОБА_3 безоплатно передав у власність ОСОБА_1 належні йому на праві приватної власності 5/9 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відчужуване майно належало ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2009 року № 4-1153.

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 5/9 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належать на праві приватної власності ОСОБА_1

З огляду на це, заява про скасування заходів забезпечення позову, є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належить кожному по 5/9 частин будинку АДРЕСА_1, колегія суддів не приймає, оскільки належну ОСОБА_4 5/9 частин будинку АДРЕСА_1, відповідач подарував ОСОБА_1, що підтверджується наявними в справі доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 15 серпня 2017 року постановлена з додержанням вимог закону, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук

Справа №761/4256/17

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11167/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.