Справа №583/2930/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сидоренко Р. В.
Номер провадження 22-ц/788/839/17 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

17 серпня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання -Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання удаваними правочинів у вигляді довіреностей на транспортні засоби за договорами доручення (передоручення),

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 1977,87 грн.

Скасовано заходи забезпечення позову згідно ухвали суду від 23 грудня 2016 року у виді заборони відчужувати транспортні засоби після вступу ухвали в законну силу.

Не погодившись з вказаною ухвалою в частині розподілу судових витрат, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити мотивувально-описову частину ухвали щодо застосування ст. 56 ЦПК України стосовно адвоката Собини П.М., а саме про те, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги та скасувати ухвалу в частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрат на правову допомогу в розмірі 1977,87 грн.

При цьому зазначає, що відповідач має право заявляти вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, лише внаслідок необґрунтованих дій позивача, однак з боку ОСОБА_3 необґрунтованих дій не допущено. Вказує, що суд змусив позивача звернутись до суду з іншим окремим позовом, вимоги якого є ідентичними тим, які заявлялись в межах цієї цивільної справи. Вважає, що на адвоката Собину П.М. положення ст. 56 ЦПК України не поширюються і він не є особою, яка надає правову допомогу.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 89 ЦПК України, в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Зі змісту ст. 79 ЦПК України слідує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на правову допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_6 31 березня 2017 року в судовому засіданні подав заяву про залишення позовних вимог ОСОБА_3 без розгляду, оскільки сторона позивача визначилась із захистом невизнаних та порушених прав на спільні з чоловіком транспортні засоби шляхом звернення до суду з іншим позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про захист права власності на транспортні засоби (том 1, а.с. 182).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із пред'явленням ОСОБА_3 позову, який її представник просив залишити без розгляду, відповідач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. (том 1, а.с. 183).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду про те, що відповідач поніс витрати, пов'язані з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Посилання на те, що саме суд змусив позивача звернутись до суду з іншим окремим позовом, є безпідставними.

Як роз'яснено в п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст. ст. 12, 42, 56 ЦПК України).

Стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 1977,87 грн., суд першої інстанції виходив з того, що такі витрати пов'язані з оплатою правової допомоги фахівця у галузі права та вони підтверджені документально.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно із ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що на адвоката Собину П.М. положення ст. 56 ЦПК не поширюються і він не є особою, яка надає правову допомогу, є безпідставними, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2016 року між ОСОБА_4 та адвокатом Собиною П.М. укладено договір про надання правової допомоги (том 1, а.с. 52), згідно з умовами якого останній зобов'язався надавати за плату правову допомогу, захищати та представляти інтереси ОСОБА_4 Відповідно до додатку до цієї угоди (том 1, а.с. 183), сторони домовились, що гонорар адвоката Собини П.М. за участь у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання удаваними правочинів у вигляді довіреності на транспортні засоби за договором доручення становитиме 5000 грн.

Крім того, Собина П.М. має право на надання правової допомоги, оскільки є адвокатом, що підтверджується копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 630 від 23 жовтня 2008 року (том 1, а.с. 52) та був допущений до участі у справі ухвалою суду, що підтверджується журналом судового засідання від 29 листопада 2016 року (том 1, а.с. 64-66).

Відповідно до квитанції № б/н від 31 березня 2017 року, ОСОБА_4 сплатив на підставі вищевказаної угоди адвокату Собині П.М. 5000 грн. (том 1, а.с. 183).

Таким чином, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що сплачені ОСОБА_4 адвокату Собині П.М. кошти в розмірі 5000 грн. є витратами на правову допомогу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду в оскаржуваній частині є законною і обґрунтованою, відтак підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині вирішення питання стягнення витрат на правову допомогу залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -