Справа №591/876/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1375/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю. ,

з участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 липня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

24 лютого 2016 року позивач звернувся до місцевого суду з позовом і свої вимоги мотивував тим, що 08 квітня 2011 року на підставі заяви про відкриття поточного рахунку ПАТ КБ «Приватбанк» уклав з відповідачем договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 4400 грн зі сплатою відсотків в розмірі встановленому Тарифами банку. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 12.02.2016 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 17043 грн. 18 коп., тому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати.

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 11 липня 2017 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено за їх безпідставністю.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на необґрунтованість ухваленого рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно прийшов до висновку про відсутність між сторонами правовідносин та відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами не виникло жодних правовідносин, які б стали підставою для покладення на відповідача обовязку по виконанню договору зазначеного позивачем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного:

Звертаючись з позовом до ОСОБА_3 позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач, укладаючи кредитний договір, особисто підписала Заяву про відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підписів та відбитка печатки від 08 квітня 2011 року (а.с.14, 80) відповідно до якої приєдналася до «Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_4, та які разом складають договір банківського обслуговування б/н від 08 квітня 2011 року.

На підтвердження своїх вимог позивач подав копії заяви про відкриття поточного рахунку, оригінал вказаної заяви, довідку про встановлення кредитного ліміту (а.с. 30), розрахунок заборгованості, копію ОСОБА_4 та Умов та правил.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11ЦК України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України).

В супереч наведеним вище вимогам закону позивач не надав суду жодних належних доказів на підтвердження укладення договору з відповідачем ОСОБА_3 на підставі заяви від 08 квітня 2011 року, в наслідок якого у останньої виникли будь-які зобовязання перед позивачем.

Посилання позивача на підписання відповідачем Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитки печатки від 08 квітня 2011 року не є належним доказом на підтвердження виникнення між сторонами правовідносин, що виникають з укладення кредитного договору, оскільки у кожному з зазначених документів відсутній підпис позичальника.

Дана обставина підтверджується висновком почеркознавчої експертизи проведеної експертом Сумського НДЕКЦ МВС України з якого вбачається, що підпис від імені ОСОБА_3 у Заяві про відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підписів та відбитка печатки від 08 квітня 2011 року виконані не ОСОБА_3, а іншою особою (а.с.158-175).

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про існування між сторонами правовідносин із посиланням на первинні документи, що є в матеріалах справи в яких існує посилання на кредитний договір від 08.04.2011 року укладений між сторонами, оскільки виписки по особових рахунках є лише первинними документами, які фіксують факти здіснення банківських операцій і не є беззаперечним доказом на підтвердження того, що між сторонами було укладено кредитний договір, а отже надані грошові кошти у розмірах та на умовах встановлених договором.

Крім того, з матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач, починаючи з 2015 року, зверталась до ОСОБА_4 із проханням про проведення перевірки та встановлення осіб причетних до отримання кредиту на її імя і наполягала на проведенні почеркознавчої експертизи, але в задоволенні її заяви працівниками ОСОБА_4 було відмовлено (а.с.44-48).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308; 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «приватБанк» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 липня 2017 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -