Справа № 456/233/17
Провадження № 2/456/1624/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Куртої В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 просить стягувати на її утримання з відповідача ОСОБА_2 аліменти в розмірі 11,44% його заробітку, але не менше встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатної особи, до закінчення 19.10.2024 року строку догляду за дитиною-інвалідом ОСОБА_3 у звязку з набуттям ним повноліття, але не довше трьох років від дня розірвання шлюбу; стягнути з відповідача в її користь аліменти в розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для працездатної особи за минулий час, включно з вересня 2016 року до дня подання нею позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що вона та відповідач є батьками дитини-інваліда ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вищими інтересами якої є соціальна реабілітація та здобуття середньої освіти в домашніх умовах. Зазначені вище інтереси дитини-інваліда забезпечуються на умовах здійснення за ним фактичного догляду, який здійснює вона в період до досягнення дитиною-інвалідом повноліття, тобто до 19.10.2024 року. На час здійснення догляду вона потребує матеріальної допомоги від ОСОБА_2, оскільки не одержує заробітної плати, пенсії та інших доходів для забезпечення прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідач може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки має постійне місце роботи та заробітну плату, яка має тенденцію зростати, однак припинив таку надавати, у звязку з чим вона 15.03.2016 року звернулася до нього з проханням надавати матеріальну допомогу (кошти на утримання), проте останній відмовився, тому звертається з даним позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення на позовну заяву, де зазначив, що згідно з рішенням Стрийського міськрайонного суду він сплачує аліменти в користь позивачки на утримання їх дітей : сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 14.03.2014 року. Аліменти сплачуються вчасно, заборгованості з їх сплати немає, так як він працює у Шебелинському відділенні бурових робіт ФБУ «Укрбургаз» та має постійну заробітну плату. Позивачка є працездатною, а їх син інвалід може обходитися без сторонньої допомоги, самостійно рухається, відвідує шкільні установи ЗОШ № 6 м. Стрия та музичну школу ім. Нижанківського в м. Стрию. На утриманні в нього двоє батьків пенсіонерів: батько ОСОБА_5, який є інвалідом ІІІ групи, та мати ОСОБА_6, яка є інвалідом ІІ групи, з якими він проживає та надає матеріальну допомогу. За таких обставин він не в змозі на даний час надавати матеріальну допомогу в користь і на утримання колишньої працездатної дружини. Крім того, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.07.2016 року по цивільній справі №456/1608/16-ц провадження № 2/456/1240/2016 задоволено аналогічний позов ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 600грн. щомісячно, починаючи з 30.05.2016 року і до 19.10.2024 року. В задоволенні решти позову про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі решти прожиткового мінімуму відмовлено. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 06.09.2016 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.07.2016 року скасовано, в позові ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів на її утримання відмовлено. На підставі викладеного, просить в позові ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2006 року, актовий запис № 450, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 19.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, та є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-СГ №080896 від 07.11.2006 року /а.с. 9 на звороті/.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною- інвалідом з дитинства, інвалідність встановлено на період з 01.12.2006 року по 19.10.2024 року, позивачка ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу у звязку з утриманням дитини-інваліда ОСОБА_3, розмір державної соціальної допомоги з 20.10.2012 року по 19.10.2024 року становить 589,70 грн., що підтверджується протоколом 650337 Управління соціального захисту населення м. Стрий від 23.04.2007 /а.с. 10 на звороті/.

Згідно з довідкою № 21 від 18.05.2016 року, виданою Стрийською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 6, ОСОБА_3 навчається в третьому класі загальноосвітньої школою І-ІІІ ступенів № 6 в м. Стрию Львівської області, навчання відбувається за індивідуальною формою згідно із заключенням ЛКК № 70 від 14.09.2015 року /а.с. 11/.

Позивачка ОСОБА_1 зверталася до відповідача ОСОБА_2 у письмовій формі з проханням надавати кошти на її утримання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 11 на звороті/.

Згідно з довідкою про доходи № 0079 від 24.02.2017 року, виданої філією бурового управління «Укрбургаз» ПАТ «Укргазвидобування», ОСОБА_2 працює в Шебелинському відділенні бурових робіт ФБУ «Укрбургаз» на посаді бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ, загальна сума його доходу за період з серпня 2016 року по січень 2017 року становить 65005,25 грн., сплачено аліментів за вказаний період на суму 22830,20 грн. /а.с. 19/.

Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Вищенаведена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Належних доказів того, що позивачка ОСОБА_1 є непрацездатною, остання суду не надала.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки судом встановлено, що позивачка є працездатною особою, а тому зазначена обставина не дає підстав вважати, що ОСОБА_1 є такою, що потребує матеріальної допомоги в розумінні ч. 4 ст. 75 СК України.

Окрім того, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

Однак, судом встановлено, що сину сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за яким здійснює догляд позивачка, більше шести років.

Крім цього, судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду від 20.07.2016 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 30.05.2016 року і до 19.10.2024 року, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання за минулий час в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 15.03.2016 року і до 30.05.2016 року. В задоволенні решти позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі решти прожиткового мінімуму відмовлено /а.с. 15/.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 06.09.2016 року рішення Стрийського міськрайонного суду від 20.07.2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини відмовлено /а.с. 17-18/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.09.2017 року, яка оскарженню не підлягає, рішення апеляційного суду Львівської області від 06.09.2016 року залишено без змін, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 є працездатною особою, а тому зазначена обставина не дає підстав вважати, що вона є такою, що потребує матеріальної допомоги в розумінні положень ч. 4 ст. 75 СК України. Крім цього, зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання чоловіка до досягнення дитиною шести років, дитині сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за яким здійснює догляд позивачка, більше шести років.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 75, 77, 84 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Гула