Справа №718/1841/17
Провадження №2/718/684/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Кіцманської РДА Чернівецької області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зацікавлені особи КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу» та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що остання являється матір'ю малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час знаходиться на вихованні у КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу». Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.10.2008 року малолітнього ОСОБА_1 відібрано від відповідача без позбавлення її батьківських прав. Висновком органу опіки та піклування Кіцманської РДА Чернівецької області від 14.08.2017 року № 01-15/7-412 визнано за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_1, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні свого малолітнього сина, не цікавиться його життям та здоров'ям, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу слухати без їх участі, що стверджується відповідною заявою.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка про отримання повісти, яка наявна у матеріалах справи. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Треті особи, ОСОБА_3 та представник КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу», не заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили справу слухати без їх участі, що стверджується відповідними заявами.

Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Так встановлено, що висновком органу опіки та піклування Кіцманської РДА Чернівецької області, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, визнано за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З довідки виконавчого комітету Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 01.06.2017 року № 263 вбачається, що відповідач зареєстрована по АДРЕСА_1, однак більше 2-х років за даною адресою не проживає, місце її перебування невідоме.

З характеристики Оршовецького ЗНЗ І-ІІІ ступенів виданої щодо малолітнього ОСОБА_1, слідує, що батько, ОСОБА_3, по мірі можливості відвідує сина, приносить йому гостинці, частково забезпечує одягом та шкільним приладдям. ОСОБА_2 протягом останніх 3-х років дитиною не цікавилась, не приділяла належної уваги вихованню сина, не піклувалась про його фізичний та духовний розвиток, відвідувала лише протягом перших двох місяців перебування дитини у закладі.

Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 я судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав; нормативно-правовий акт № 3 від 30.03.2007року, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Ч. 7-10 ст. 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ч.1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як передбачено ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Оцінивши зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 не піклуються про фізичний та духовний розвиток свого сина, не виявляє інтересів до його внутрішнього світу, періодично самоусувається від покладених на неї законом батьківських обов'язків, покидаючи дитину на тривалий час, суд постановляє рішення про позбавлення її батьківських прав щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 61, 130, 174, 213, 215, 223 ЦПК України, Конвенцією про права дитини, постановою Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканку АДРЕСА_1,, батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Мізюк