РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/4870/17

Пров. №2/766/6190/17

19.10.2017 року, Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.,

за участю секретаря Лисенко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконкому Дніпровської районної у м. Херсоні ради, про розірвання шлюбу між подружжям та визначення місця проживання дитини,-

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.10.2007 року між ними було укладено шлюб, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони проживали спільно майже 6 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль, все вище вказане більше стосується перших років спільного життя, але останні роки не можуть як сімя проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати, навіть, нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. Останні два роки спільно не проживають. Вона не одноразово протягом останніх років намагалася говорити із Відповідачем про особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останні кілька років, хоча вона прикладала для цього максимально зусиль, їх відносини переросли в ще більш ворожі. Любов та повага як основні почуття, на яких тримається шлюб, втрачені. В результаті їх розмов вона прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю їх сина, тим більше відповідач матеріально не забезпечує та не приймає участі у вихованні дитини. З підстав наведених вище, збереження сімї і подальше спільне проживанні з відповідачем є неможливим. Крім того, вона переконана, що малолітній син повинен проживати з нею. Оскільки відповідач декілька разів висловлювався з погрозами на її адресу, що забере дитину до себе, вважає необхідним визначити місце проживання дитини з нею.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову не заперечували.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 жовтня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Херсонській області, актовий запис №954, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КГ №028696 від 05.10.2007 року.

Від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, який народився 15 червня 2015 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КГ №201861 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Після розірвання шлюбу, прізвище позивача залишити без змін.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до довідки №701 від 22.06.2016 року виданої КП «Дніпровський», ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: м. Херсон, Кіндійське шосеАДРЕСА_1, разом з нею зареєстровані ОСОБА_4, мати, ОСОБА_5, батько.

Відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, від 16.08.2017 року №2-49/1513 Дніпровської районної у м. Херсоні ради орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю ОСОБА_1.

На підставі викладеного та з урахуванням інтересів дитини, позиції відповідача, який не заперечує проти проживання дитини разом з матірю, оскільки дитина малолітня, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1280 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст.5-11, 60, 88, 208, 209, 213 - 215, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконкому Дніпровської районної у м. Херсоні ради, про розірвання шлюбу між подружжям та визначення місця проживання дитини задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 05 жовтня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Херсонській області, актовий запис №954.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище ОСОБА_1.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з його матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: м. Херсон, Кіндійське шосеАДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 сплачений судовий збір у розмірі 1280,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6