Справа № 522/8976/17
Провадження №2/522/7450/17
04 вересня 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого судді Тарасова А.В.,
за участю секретаря судового засідання Бондаренко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи ОСОБА_5 біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
Позивач ОСОБА_1 17.05.2017 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за участю третьої особи ОСОБА_5 біржа,згідно якої просив визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_2, що був зареєстрований 10.06.1999 року на ОСОБА_5 новій біржі за №519/99 дійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна оформлявся на ОСОБА_5 новій біржі, право власності за даним договором зареєстроване КП «ОСОБА_5 міським бюро технічної інвентаризації і реєстрації обєктів нерухомості» за №58- стр. 28- кн. 333пр., всі істотні умови угоди дотримані. Однак, враховуючи те, що зазначений договір не був посвідчений в нотаріальному порядку, позивач не має можливості розпорядитися придбаним його батьком нерухомим майном, у зв'язку з чим просив визнати зазначений договір дійсним.
В судове засідання позивач не зявився, представник позивача ОСОБА_9 надала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, а саме оголошенням у пресі.
Представник третьої особи до суду не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а саме рекомендованою кореспонденцією.
Суд, у звязку з неявкою у судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, ухвалив про заочний розгляд справи.
Відповідно до Свідоцтво про народження серії VII-УР №0996584 ОСОБА_8 є батьком позивача ОСОБА_1.
Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо усіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на зазначену квартиру є договір купівлі-продажу квартири під №519/99 від 10.06.1999 року, укладений на ОСОБА_5 новій біржі без наступного нотаріального посвідчення договору.
Права власності на зазначену квартиру, так відповідно до відмітки Одеського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості, зареєстровано за ОСОБА_8, а саме на підставі договору купівлі продажу №519/99 від 10.06.1999 року та записано в реєстрову книгу за №58- стр. 28- кн. 333 пр.
Згідно свідоцтва про смерть з апостилем вбачається, що ОСОБА_10 помер 22.11.2016 року у місті Ганновер.
Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає, що підстави для відмови у визнанні договору купівлі-продажу дійсним відсутні.
Керуючись ст.ст. 41, 42, 47, 227, 241, 242 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 214 - 215, 218, 224 - 226 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи ОСОБА_5 біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_2, що був зареєстрований 10.06.1999 року на ОСОБА_5 новій біржі за №519/99 дійсним.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.В. Тарасов

04 вересня 2017 року