АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-167/11Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/789/1203/17 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

26 жовтня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - Хоми М.В.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

секретар - Романюк Х.Ю.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення коштів за кредитним договором та звернення стягнення на майно,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ТОВ "Українська факторингова компанія" звернулась в суд із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №2-167/11.

Вимоги обгрунтовані тим, що 17 листопада 2016 року між ТОВ "Українська факторингова компанія" та ПАТ "УкрСиббанк" укладено договір факторингу №46, згідно з яким право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 19.07.2007 року, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_4, спадкоємцем якого є ОСОБА_1, перейшло до ТОВ "Українська факторингова компанія".

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2017 року в задоволенні заяви ТОВ "Українська факторингова компанія" про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Українська факторингова компанія" просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити. Вказує, що ухвала суду є незаконною та необгрунтованою, оскільки ТОВ "Українська факторингова компанія" набуло усіх прав та обов'язків кредитора за кредитним договором та договором застави, що підтверджується Договором Факторингу та долученими до матеріалів справи додатками, а саме: Формою реєстрів боржників, актами прийому-передачі та іншими документами.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 був присутній у судовому засіданні 19.10.2017 року та надав свої пояснення, однак після оголошення перерви не з"явився у судове засідання 26.10.2017 року, про яке належним чином був повідомлений, та не повідомив суд про причину неявки. Також належним чином повідомлене про місце та час слухання справи ТОВ "Українська факторингова компанія". За таких обставин колегія суддів вважає можливим завершити розгляд справи у відсутності сторін.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "Українська факторингова компанія" не доведено набуття права вимоги до боржника ОСОБА_1

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Встановлено, що 19.07.2007 року між ОСОБА_4 та АКІБ "УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк") було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого банк надав кредит в іноземній валюті у сумі 21 626 швейцарських франків зі сплатою 9,49% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 17 липня 2014 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У зв"язку із наявністю заборгованості за вказаним кредитним договором ПАТ "УкрСиббанк" звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 як спадкоємців ОСОБА_4.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 25 серпня 2011 року позов ПАТ "УкрСиббанк" задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором №0 від 19.07.2007 року у розмірі 20 346, 24 швейцарських франки, що еквівалентно 151 521, 65 грн., звернувши стягнення на предмет застави - автомобіль Шевроле Лачетті. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 - відмовлено.

25 вересня 2011 року було видано виконавчий лист на виконання вказаного судового рішення.

18 квітня 2016 року за заявою стягувача - ПАТ "УкрСиббанк" головним державним виконавцем відділу ДВС по Тернопільському району Тернопільського міськрайонного управління юстиції Драпак Г.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50889409.

17 листопада 2016 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Українська факторингова компанія" укладено договір факторингу №46, за яким ПАТ "УкрСиббанк" відступив фактору - ТОВ "Українська факторингова компанія" право вимоги до боржників згідно Реєстру Боржників.

На виконання умов цього договору його сторонами 22 листопада 2016 року підписано Акт приймання-передачі Права вимоги.

Згідно п.6.5 договору факторингу, після підписання Акту приймання-передачі Права Вимоги, до фактора переходять права вимоги за всіма судовими рішеннями та виконавчими документами, отриманими в межах примусового стягнення заборгованості боржників за первинними договорами.

З Реєстру боржників, який є невід"ємною частиною договору факторингу, вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв на умовах, визначених договором, наступні права вимоги, серед яких під №64 зазначено кредитний договір №0, дата укладення кредитного договору 19.07.2007 року, боржник ОСОБА_4, сума наданих кредитних коштів 21 626 GHF.

Відповідно до ст.ст. 512, 513, 514 ЦК України, кредитор у зобов"язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб в окремих зобов"язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Такий правонаступник кредитора згідно ст. 378 ЦПК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа №6-122цс13).

Отже, у даному випадку існують передбачені законом підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Проте, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ "Українська факторингова компанія", зазначив, що заявник не довів набуття права вимоги саме до боржника ОСОБА_1, подані заявником документи як доказ переходу прав кредитора належним чином не оформлені (містять незаповнені графи) та належним чином не завірені.

Однак, такий висновок не відповідає обставинам справи.

Суд не врахував, що відбулась заміна боржника у зобов"язанні, яке виникло на підставі кредитного договору №0 від 19.07.2007 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 25 серпня 2011 року заборгованість за кредитним договором №0 від 19.07.2007 року, укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_4, стягнуто саме із ОСОБА_1 як спадкоємця ОСОБА_4, виконавчий лист видано про стягнення заборгованості саме із ОСОБА_1, у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено боржника - ОСОБА_1.

Таким чином, з врахуванням судового рішення від 25.08.2011 року та договору факторингу №46 від 17 листопада 2016 року, ПАТ "УкрСиббанк" відступив товариству "Українська факторингова компанія" право вимоги за кредитним договором №0 від 19.07.2007 року саме до ОСОБА_1, про що заявником представлено належні докази до суду першої інстанції.

Що ж стосується висновків суду про те, що заявником в якості доказу переходу прав кредитора були подані документи, які належним чином не оформлені, не завірені, містять незаповнені графи, колегія суддів зауважує, що до суду першої інстанції заявником подано прошиті документи на 22 аркушах, скріплені мокрим відтиском печатки та посвідчені підписом директора ТОВ "Українська факторингова компанія" ОСОБА_6 Серед цих документів наявна копія договору факторингу №46 від 17.11.2016 року та форми додатків, які суд помилково вважав незаповненими частинами договору, а також і деякі власне додатки, які є чіткими, заповненими і мають значення для вирішення питання про заміну кредитора - Реєстр Боржників від 22.11.2016 року, в якому під №64 зазначено боржника ОСОБА_4, та Акт приймання-передачі Права Вимоги від 22.11.2016 року.

Також заявником додано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що керівником ТОВ "Українська факторингова компанія" є ОСОБА_6, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи, в тому числі посвідчувати копії документів, що стосуються діяльності товариства.

Крім цього, про наявність у провадженні суду заяви про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ "УкрСиббанк" на ТОВ "Українська факторингова компанія" суд першої інстанції належно повідомив ПАТ "УкрСиббанк", про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.60), від банку не надійшло жодних заперечень щодо задоволення заяви.

За таких обставин заявником доведено належними та допустими доказами перехід права вимоги, підстави для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача - відсутні.

З врахуванням наведеного ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви ТОВ "Українська факторингова компанія" про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.08.2011 року у справі №2-167/11 - з ПАТ "УкрСиббанк" на товариство з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія".

Щодо заперечень представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про те, що у нього є об"єктивні сумніви у тому, чи дійсно був укладений договір факторингу між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Українська факторингова компанія", чи відбулась сплата фінансування за цим договором згідно п.3.2 цього ж договору, у суді першої інстанції він заявляв клопотання про витребування оригіналу договору та інших документів, яке судом було задоволено, однак заявник так і не надав суду жодних оригіналів, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 жодного разу не з"явився у судове засідання на розгляд заяви ТОВ "Українська факторингова компанія" про заміну сторони виконавчого провадження. У справі наявні довідки, складені секретарем судового засідання про те, що у судові засідання, які були призначені та відкладалися протягом лютого - серпня 2017 року, сторони - як заявник ТОВ "Українська факторингова компанія" , так і ОСОБА_1 чи її представник ОСОБА_2, не з"являлися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У справі відсутні будь-які письмові клопотання ОСОБА_2 чи ОСОБА_1 про витребування оригіналу договору факторингу чи оригіналів інших документів. Ухвалами суду першої інстанції було визнано обов"язковою явку у судове засідання представника ТОВ"Українська факторингова компанія", проте судом не виносились ухвали про необхідність надання суду оригіналів документів. У письмових повідомленнях, надісланих судом товариству "Українська факторингова компанія", наявна тільки інформація про час та місце слухання справи, зазначено про необхідність мати з собою документ, що посвідчує особу представника, проте нічого не зазначено про необхідність представити суду оригінали документів.

Не заявлялося таке клопотання про витребування оригіналів документів і в суді апеляційної інстанції.

Окрім цього, колегія суддів враховує, що ОСОБА_2, який є адвокатом та представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги, мав можливість шляхом надання відповідного адвокатського запиту до ПАТ "УкрСиббанк" переконатися, чи дійсно мало місце укладення договору факторингу, проте таким правом не скористався і перед судом не клопотав про витребування такої інформації в ПАТ "УкрСиббанк".

Відповідно до ст. ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

З врахуванням наявних у справі доказів, відсутності заперечень ПАТ "УкрСиббанк" як у суді першої, так апеляційної інстанцій, у колегії суддів відсутні підстави для сумніву, чи дійсно був укладений договір факторингу між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Українська факторингова компанія".

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2017 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.08.2011 року у справі №2-167/11 - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 серпня 2011 року у справі №2-167/11 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення коштів за кредитним договором та звернення стягнення на майно - з ПАТ "УкрСиббанк" на товариство з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія".

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Хома