АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

19 жовтня 2017 року Суддя Апеляційного суду м. Києва Волошина В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Житлово - будівельного кооперативу «Металіст» про повернення безпідставно набутих коштів за житлово - комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_4 до Житлово - будівельного кооперативу «Металіст» про повернення безпідставно набутих коштів за житлово - комунальні послуги визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року залишено без руху з підстав несплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Для виконання недоліків скарги, рекомендована кореспонденція надіслана на ім'я позивача за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі.

Кореспонденція надіслана на ім'я позивача вручена 11 вересня 2017 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Таким чином, у відповідності до вимог статті 76 ЦПК України ухвала для виконання вручена позивачу належним чином, однак вимог закону, визначених в ухвалі про залишення скарги без руху, позивачем протягом п'яти днів з моменту отримання ухвали не виконано.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, зокрема: якщо позивач (відповідач) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені відповідними статтями цього Кодексу, позовна заява ( апеляційна скарга) вважається поданою в день первісного її подання до суду, в іншому випадку - заява (скарга) вважається неподаною і повертається позивачеві (відповідачеві). Про повернення скарги суддя-доповідач постановляє ухвалу - частина 5 статті 297 ЦПК України.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року слід визнати неподаною та повернути.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачі», як на підставу звільнення від сплати судового збору, є помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII , який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті п'ятої Закону «Про судовий збір» № 3674-VI, оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб'єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії ( об'єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об'єктів справляння судового збору.

Разом з тим застосовувати частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» обов'язково слід у системному зв'язку з нормами статей 1 - 6 Закону «Про судовий збір» № 3674-VI, тобто враховуючи характеристику об'єкта справляння судового збору та з урахуванням правил врегулювання темпоральної колізії, зокрема правила відповідно до якого пізніше прийнятий закон відміняє закон, якій був прийнятий раніше.

Аналізуючи норму частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у її системному зв'язку з положеннями статей 1 - 6 Закону «Про судовий збір» № 3674-VI, зокрема статті п'ятої зазначеного закону в редакції Закону № 484-VIII, слід дійти до висновку, що споживач, право якого порушене і який у зв'язку саме з цим подає позов, відповідно до статті 22 Закону № 3674-VI, звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, та має обов'язок щодо сплати судового збору при вчинені відповідних дій у всіх інших судових інстанціях та у Верховному Суді України.

Оскільки споживач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду інших документів як окремих об'єктів справляння судового збору, зокрема апеляційної, касаційної скарг, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, то у таких випадках він зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 121, ч. 5 ст. 297 ЦПК України суддя, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року у цивільній справі за ОСОБА_4 до Житлово - будівельного кооперативу «Металіст» про повернення безпідставно набутих коштів за житлово - комунальні послуги, визнати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя : В.М. Волошина