Справа № 357/4028/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі - Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації атків цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської районної державної адміністрації про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання батьківства.

Вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився ОСОБА_2. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Посилаючись на те, що матір дитини, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а він вважає себе його батьком, оскільки з 2007 року по 2013 рік проживав разом з його матір`ю без реєстрації шлюбу, позивач просив: визнати його батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити прізвище дитини з «ІНФОРМАЦІЯ_5» на «ІНФОРМАЦІЯ_5» та зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області внести зміни до актового запису № 11 від 22.10.2013 року про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінивши в графі батько - ОСОБА_4 на ОСОБА_1 та видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням вказаних змін.

Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність.

Позивач у поданій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив змінити прізвище дитини на «ІНФОРМАЦІЯ_5-ІНФОРМАЦІЯ_5».

Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в поданій заяві просив справу розглянути згідно чинного законодавства.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Білоцерківської районної державної адміністрації, у поданій заяві позовні вимоги визнав повністю.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_2.

В свідоцтві про народження останнього батьками вказані: мати - ОСОБА_3, батько - ОСОБА_4.

Реєстрація актового запису про народження ОСОБА_5 проведена 22.10.2013 року, номер актового запису 11. Відомості про батька записані за вказівкою матері згідно з частиною першої статті 135 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_3.

Згідно ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини, 3) за рішенням суду.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтею 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає разом із ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03.10.2017 року, що складений представниками Узинської міської ради, умови проживання ОСОБА_2 за вказаною вище адресою відповідать санітарно-гігієнічним умовам, у дитини є, зокрема, власна кімната. В родині панують доброзичливі та відверті стосунки.

ОСОБА_2 з 12.09.2014 року відвідував ДНЗ «Сонечко». Зі змісту характеристики цього навчального закладу вбачається, що ОСОБА_1 турбується про сина ОСОБА_6 та приймає активну участь у його житті.

З вересня 2015 року ОСОБА_2 навчається в Узинській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 2. У вказаному закладі він характеризується позитивно, виховується в неповній сім`ї.

З висновку експерта № 202 від 25.05.2017 року Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи вбачається, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 складає величину не менше ніж 99, 9 %; за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини - біологічне батьківство вважається доведеним.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 і 127 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

У пунктах 15, 17, 18 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, зазначено, що якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, а походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою за умови нотаріального засвідчення справжності підпису заявника на цій заяві. Повноваження представника мають ґрунтуватись на нотаріально посвідченій довіреності. Якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім'я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Частиною 2 ст. 139 СК України передбачено, що за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєно прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч. 2 ст. 128 СК України).

В п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про доведеність біологічного батьківства позивача відносно ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхіденість задоволення вимог позивача у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком дитини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Змінити прізвище дитини на «ІНФОРМАЦІЯ_5-ІНФОРМАЦІЯ_5». Ім'я, по-батькові, дату, місце народження та відомості про матір дитини залишити без змін.

Зобов'язати Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області внести відповідні зміни в актовий запис про народження ОСОБА_2 за № 11, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 22 жовтня 2013 року та видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням вказаних змін.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. Ю. Цуранов