РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/6334/17

Провадження № 2-о/643/494/17

17.10.2017

17 жовтня 2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: 3-тя Харківська державна нотаріальна контора, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області про встановлення юридичного факту, -

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду із заявою,якою просить встановити факт, що померлий 07.03.2002 ОСОБА_2 на день смерті був резидентом України.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявниця зазначає, що 07.03.2002 помер батько ОСОБА_2, після смерті якого залишилась спадщина на підставі заповіту на імя ОСОБА_1, яка у встановлений законом строк прийняла спадщину. Батько був громадянином України, мешкав в АДРЕСА_1, квартира належала батьку на праві власності й помер в м. Харкові за вказаною адресою. При звернені до нотаріальної контори, повідомлено, що оскільки батько був зареєстрованим на території РФ і отримали спадщину на грошові кошти тощо, то спадкодавець є нерезидентом України. Між тим, як визначено законодавством,у разі якщо особа має місце постійного проживання в Україні, членів його сімї, є громадянином України, то вона є резидентом. Батько був громадянином України, постійно проживав у м. Харкові, за винятком літніх місяців, спостерігався у лікарні за місцем мешкання та помер у своєї квартирі тощо. Місце реєстрації не було його основним місцем проживання, що підтверджено адміністрацією Білянського селищного поселення Білгородської області.

В судовому засідання заявниця, її представник підтримали викладені обставини і вимоги заяви, просять заяву задовольнити.

Представник Головного управління ДФС у Харківській області надав письмові пояснення, в судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Представник Третьої ХДНК в судове засідання не зявився,будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином.

Суд, вислухавши заявника, його представника, свідків, вивчивши пояснення заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи і надані докази, прийшов до наступного.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2.

Квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить, в тому числі, ОСОБА_2

ОСОБА_2 помер 07.03.2002 у м. Харкові, Україна.

Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про народження, про одруження, про право власності на житло (а.с.4,5,12,17).

Статус резидента в Україні визначено відповідно до положень п.п. 14.1.213 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу,зокрема, фізична особа резидент це фізична особа, яка має місце проживання в України.

Пунктом 1 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

У разі, якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні звязки(центр життєвих інтересів) в України (п.п.14.1.213п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОСОБА_3), 5, кв. 49 з 22.05.1974 по 11.01.1995, як тимчасово відсутній член сімї, за яким зберігається жиле приміщення.

ОСОБА_1, яка є донькою ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 у вищевказаному приміщенні зареєстровані з 31.01.1979, останній, відповідно з 20.04.2005 і до сьогоднішнього часу.

Із довідки адміністрації Белянського селищного поселення Шебекінського району Білгородської області № 273 від 04.03.2016 вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на день смерті 07.03.2001 був зареєстрованим за місцем мешкання ІНФОРМАЦІЯ_3,вул. Мира, с. Белянка, Шебекінського району, Білгородської області, РФ.

ОСОБА_2 фактично у будинку проживав лише у літній період.

Такі обставини вбачаються із копій довідок з місця проживання про склад сімї та прописку, довідки адміністрації Белянського селищного поселення (а.с. 13-16).

Із копій історії хвороби у період з 1999 по 2001 вбачається,що ОСОБА_2 спостерігався у медичних закладах за місцем постійного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18-21).

Факт постійного проживання за вищевказаною адресою разом із членами родини до дня смерті ОСОБА_2, в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6

Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, що міститься на а.с. 6, вбачається, що померлий 07.03.2002 ОСОБА_2 є громадянином України.

Отже, оскільки вищевикладене свідчить про те, що померлий мав постійне проживання в м. Харкові разом із своїми близькими родичами, був громадянином України, помер на території України, тому, суд вважає, що на день і на день смерті був резидентом України.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки необхідне оформлення спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256 - 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт того, що померлий 07.03.2002 ОСОБА_2 на день смерті був резидентом України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя