Справа № 363/748/13-ц Головуючий у І інстанції Войнаренко Л. Ф.
Провадження № 22-ц/780/3756/17 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 58 10.08.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Сержанюка А.С., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 26 березня 2013 року у справі за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області, заінтересована особа - ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон,

В С Т А Н О В И Л А:

22 березня 2013 року головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської областізвернувся до суду із вказаним поданням, яке обґрунтував наступним:

На примусовому виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження за виданим 14 травня 2012 року Київським окружним адміністративним судом виконавчим листом №2а-403/11/1070 про стягнення з ТОВ «Лактон», керівником якого є ОСОБА_2, на користь Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області заборгованості у розмірі 39 221,75 грн. Дане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП 25147461 від 21 березня 2011 року про стягнення з ТОВ «Лактон» на користь Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області заборгованості в розмірі 174 805,60 грн. Станом на 18 березня 2013 року рішення суду не виконано, боржник ухиляється від виконання рішення в добровільному порядку, у зв'язку з чим з метою забезпечення повного та своєчасного виконання зазначеного виконавчого документа просив обмежити право ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на виїзд за межі України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26 березня 2013 року подання державного виконавця задоволено, встановлене тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду з України за кордон.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, боржник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні подання. Зазначає, що подання державного виконавця та ухвала суду безпідставні. На теперішній час він не є директором ТОВ«Лактон». Крім того зазначає, що постановою державного виконавця від 27 червня 2013 року повернуто виконавчий документ стягувачу. За таких умов правові підстави для встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання судового рішення, на даний час заборгованість не погашена, а відтак є передбачені законом підстави для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду з України.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені в результаті неповного з'ясування судом обставин справи, що призвело до постановлення незаконної і необґрунтованої ухвали.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

За змістом даної норми підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, в тому числі і безпідставна неявка на виклики державного виконавця. Суд уваги на вказані вимоги закону не звернув та не з'ясував, чи ухиляється боржник від виконання зобов'язання, а якщо ухиляється, то в чому це полягає і якими доказами це стверджується. Матеріали справи взагалі не містять жодних доказів щодо того, що боржнику взагалі було відомо про розгляд справи про стягнення з ТОВ «Лактон» заборгованості, існування рішення суду та виконавчого провадження (доказів отримання повісток, отримання рішення суду, постанов державного виконавця і т.д.).

Також суд залишив поза увагою те, що звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду з України, державний виконавець не надав доказів на підтвердження тих обставин, що ним вчинено всі інші передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи.

Зважаючи на наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що обмеження у праві виїзду з України ОСОБА_2 було застосовано судом першої інстанції передчасно та без належного з'ясування фактичних обставин, які підлягають перевірці згідно вимог закону при вирішенні подання.

Окрім наведеного, зважає колегія суддів апеляційного суду й на те, що судом першої інстанції було порушено встановлену законом процедуру розгляду подання про обмеження особи у праві виїзду за межі України. У відповідності до положень ст. 377 1 ЦПК України, таке подання розглядається за обов'язкової участі державного виконавця, який його подав. В той же час, в даному випадку наведена вимога виконана не була. При цьому в журналі судового засідання міститься вказівка суду на належне повідомлення виконавця про час та місце розгляду справи, хоча таке повідомлення не підтверджується жодними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 26 березня 2013 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: А.С. Сержанюк

В.О. Фінагєєв