Справа №490/9155/16-ц 23.10.2017 23.10.2017 23.10.2017
Провадження №22-ц/784/2237/17
Справа №490/9155/16-ц Головуюча першої інстанції: Черенкова Н.П.
Провадження №22-ц/784/2237/17 Доповідач апеляційного суду: Галущенко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенко О.І.,

суддів: Самчишиної Н.В.,

Серебрякової Т.В.,

із секретарем

судового засідання: Тищенком Л.С. ,

за участю

позивача - ОСОБА_4,

представника

відповідача - Дрібко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.09.2017 року по цивільній справі

за позовом

ОСОБА_4 до Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського про зобов'язання вчинити певні дії шляхом видачі дубліката диплома, -

в с т а н о в и л а:

15.09.2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського про зобов'язання вчинити певні дії шляхом видачі дубліката диплома.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що в 1981 році він закінчив Миколаївський державний педагогічний інститут, правонаступником якого є Миколаївський національний університет імені В.О. Сухомлинського, за спеціальністю «Математика» та цього ж року отримав диплом, який ним було повернуто відповідачу у зв'язку з наявними помилками.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 12.05.2016 року відповідача було зобов'язано видати ОСОБА_4 дублікат документа про вищу освіту, однак це рішення не виконано.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 остаточно просив, посилаючись на п. 20 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту, в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затвердженому наказом Міністерства освіти і науки України № 249 від 06.03.2015 року, зобов'язати відповідача видати дублікат диплома про закінчення у 1981 році Миколаївського педагогічного інституту імені В.Г. Бєлінського за спеціальністю "Математика" та присвоєння кваліфікації вчителя математики.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.09.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах оскарження, відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, судова колегія приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до цієї конституційної норми та положень глави 7 Цивільного кодексу України юридичні особи публічного права діють на підставі установчих документів та у відповідності до законів України.

Статтею 7 Закону «Про вищу освіту» встановлені види документів про вищу освіту (наукові ступені) за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра, диплом бакалавра, диплом магістра, диплом доктора філософії, диплом доктора наук.

Відповідно до пункту 2 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі - Порядок) документом про вищу освіту є інформація, сформована в ЄДЕБО згідно з переліком інформації, яка повинна міститися в документах про вищу освіту державного зразка, затвердженим постановою КМУ від 31 березня 2015 року № 193 (далі - Перелік), та відтворена на матеріальному носії поліграфічним способом про здобуті особою спеціальність та спеціалізацію.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що такою інформацією в документах про вищу освіту державного зразку є кваліфікація випускника - здобутий ступень вищої освіти, спеціальність та спеціалізація, а в деяких випадках і професійна кваліфікація.

Форми дипломів молодших бакалаврів, бакалаврів, магістрів та інше, як документів про вищу освіту державного зразка, затверджені наказом МОіН України від 12 травня 2015 року №525 «Про затвердження форм документів про вищу освіту (наукові ступені) державного зразка та додатків до них, зразка академічної довідки» ( далі - Наказ №525).

Проте Закон «Про освіту» 1991 року, яким запроваджені освітньо-кваліфікаційні рівні, Закон «Про вищу освіту» 2002 року, які діяли до 1 липня 2014 року, а також Закон «Про вищу освіту» від 1 липня 2014 року, яким запроваджена інша система рівнів та ступенів вищої освіти, не передбачали та не передбачають будь-яких порівнянь вищої освіти радянського часу з введеними освітньо-кваліфікаційними рівнями, що діяли до 1 липня 2014 року, та рівнями та ступенями вищої освіти, діючими зараз.

Проведення таких досліджень та ідентифікація освіти різних часів виходить за межі компетенції суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови КМУ від 12 листопада 1997 року №1260 «Про документи про освіту та вчені звання», яка діяла до вересня 2015 року, та пункту 2 Постанови КМУ від 31 березня 2015 року №193 «Про документи про вищу освіту (наукові ступені) державного зразка» документи про вищу освіту та вчені звання, видані раніше уповноваженими закладами освіти та органами виконавчої влади, є дійсними та обміну не підлягають.

Видача документа про вищу освіту державного зразка без визначення ступеня вищої освіти діючими нормативним актами не передбачена.

Пунктами 19 та 20 Поряду передбачено порядок відновлення прав осіб, які отримали вищу освіту раніше та втратили, пошкодили документи про вищу освіту, або такі документи мали помилки.

Аналіз цих норм свідчить про те, що повторне виготовлення документа про вищу освіту у зв'язку з наявністю в ньому помилок можливо лише відносно тих документів, які виготовлені з 2000 року (пункт 19).

Особи, які мали документи про вищу освіту, виготовлені до 2000 року, мають право лише на отримання дублікату цього документу у разі його втрати (знищення). Порядок виправлення помилок у таких документах не передбачено.

Таким чином, заклад освіти не вправі діяти не інакше як передбачене законом та самостійно усувати пробели у законодавстві.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 у період 1976-1981 років проходив навчання у Миколаївському державному педагогічному інституті ім. В.Г. Бєлінського, правонаступником якого є Університет, по спеціальності «математика» та отримав диплом НОМЕР_1, в якому було зазначено, що рішенням Державної екзаменаційної комісії від 24 червня 1981 року ОСОБА_4 присвоєно кваліфікацію «вчитель математики».

Документ мав описки та був повернутий позивачем учбовому закладу.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року зобов'язано відповідача видати ОСОБА_4 дублікат документу про вищу освіту відповідно до пунктів 20, 21 Порядку.

На виконання цього рішення 8 вересня 2016 року на підставі наказу від 31 серпня 2016 року відповідачем створено Замовлення на створення інформації, що відтворюється в дублікаті документу про вищу освіту НОМЕР_2, а оператором ЄДЕБО присвоєно реєстраційний номер дубліката диплома спеціаліста НОМЕР_3 від 23 вересня 2016 року та видано дублікат диплома спеціаліста у паперовій формі.

У дублікаті документу про вищу освіту зазначена інформація про час закінчення позивачем навчання у Миколаївському державному педагогічному інституті імені В.Г.Бєлінського у 1981 році за спеціальністю «математика», з присвоєнням рішенням Державної екзаменаційної комісії від 19 червня 1981 року кваліфікації «вчитель математики».

Інформація, яка зазначена у цьому документі щодо часу закінчення навчання, спеціальності та кваліфікації ОСОБА_4 повністю відповідає змісту первинного диплома від 24 червня 1981 року.

Отже, право позивача на отримання документу про вищу освіту державного зразка було поновлено у спосіб та в порядку, як передбачені пунктом 20 Порядку.

В той же час, позивач від отримання зазначеного дублікату диплому відмовився.

Суд повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку доказам по справі та прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки правильність висновків суду щодо наслідків вирішення спору не спростовують та на свідчать про порушення прав та законних інтересів позивача, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.І. Галущенко

Судді Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова