Ухвала

іменем україни

16 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Висоцької В.С., Карпенко С.О.,

Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року,

встановила:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що 19 травня 2008 року між ним та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») було укладено кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 63 000 доларів США, строком до 19 травня 2023 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена у розмірі 13,8 % річних.

З 19 вересня 2008 року банк в односторонньому порядку підвищив розмір процентної ставки за кредитним договором до 17 % річних, про що його повідомлено не було.

Ураховуючи наведене, просив визнати неправомірними дії

ПАТ «Альфа-Банк» щодо одностороннього підвищення ставки за вказаним вище кредитним договором, зобов'язати банк здійснити перерахунок сплачених платежів за кредитним договором від 19 травня 2008 року

з 19 вересня 2008 року за відсотковою ставкою 13,8 % річних та зарахувати сплачені кошти в рахунок погашення кредиту за вказаним кредитним договором.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано неправомірними дії ПАТ «Альфа-Банк» щодо одностороннього підвищення ставки за кредитним договором від 19 травня 2008 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3

Зобов'язано ПАТ «Альфа-Банк» здійснити перерахунок сплачених платежів за кредитним договором від 19 травня 2008 року за процентною ставкою 13,8 % річних, починаючи з 19 вересня 2008 року.

У касаційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення вимог, апеляційний суд виходив із доведеності позивачем неправомірних дій відповідача в частині одностороннього підвищення ставки за кредитним договором з 13,8 % річних до 17 % річних

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Установлено, що 19 травня 2008 року між ОСОБА_3 та

ПАТ «Альфа Банк» було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав ОСОБА_3 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит у розмірі 63 000 доларів США з датою остаточного повернення 19 травня 2023 року, з процентною ставкою за користування кредитом 13,8 % річних.

За змістом п. 5.2 кредитного договору, банк мав право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни ситуації на світових фінансових ринках або на фінансовому ринку України, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів, змін в діючому законодавстві тощо. Сторони домовились, що такі обставини вважаються обставинами, що не залежать від волі сторін договору та мають безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку.

Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв'язку із цим змін в додаток № 1 до договору банк повідомляє позичальника за сім днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника, зазначену в розділі І договору. У зв'язку зі зміною процентної ставки в разі настання події, незалежної від волі сторін, позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до додатку № 1 до договору та викладення додатку № 1 у новій редакції.

19 вересня 2008 року банком на адресу ОСОБА_3 було відправлено поштове відправлення, яким останній повідомлявся про зміну розміру відсоткової ставки.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що про зміну розміру відсоткової ставки він дізнався лише після отримання листа відповідача від 2 серпня 2009 року «Про зміну умов кредитного договору», в той час коли відповідач вже з вересня 2008 року здійснював щомісячне нарахування відсоткової ставки за підвищеним розміром.

Заперечуючи проти позову, ПАТ «Альфа Банк» вказувало, що підвищення банком відсоткової ставки з вересня 2008 року було правомірним, на виконання п. 5.2 кредитного договору позичальнику було надіслано відповідний лист про зміну умов кредитного договору в частині розмір відсоткової ставки. Позичальник прийняв такі умови, про що свідчить внесення ним щомісячних платежів у більшому розмірі.

У силу положень ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Апеляційним судом установлено, що лист, адресований позивачу банком було направлено за невірною адресою, а з графіку погашення заборгованості від 20 січня 2015 року вбачається, що починаючи з червня 2008 року позивачем сплачувалися щомісячні платежі у розмірі 1 000 доларів США, в той час, як згідно графіку платежів, який є додатком 1 до договору сума платежу за місяць на час укладення договору становила 831 доларів США.

Таким чином, розмір щомісячних платежів погашення заборгованості за кредитом не змінювавася.

Вирішуючи спір, апеляційний суд, на підставі наданих сторонами доказів, яким дав оцінку у їх сукупності відповідно до ст. 212 ЦПК України, встановив фактичні обставини справи та дійшов вірно висновку, що внесення позивачем щомісячних платежі у більшій сумі, аніж передбачено договором не може свідчити про надання останнім згоди на зміну розміру відсоткової ставки, оскільки внесення щомісячного платежу у більшому розмірі здійснювалося останнім з моменту підписання кредитного договору і його розмір був особисто визначений саме позивачем, з урахуванням своїх фінансових можливостей.

Доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки під час розгляду справи судами не були порушені норми процесуального права, а наведені в скарзі доводи висновків суду не спростовують, тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська

Судді:В.С. Висоцька С.О. Карпенко О.М. Ситнік О.В. Ступак