АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Фролов М.О.
справа № 752/1933/14-ц
У Х В А Л А

13 жовтня 2017 року суддя судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Борисова О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», приватного підприємства «Ратмир-Соло», третя особа: приватне підприємство «Раном» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Марфін Банк», ПП «Ратмир-Соло», третя особа: ПП «Раном» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 10 жовтня 2017 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначав, що він не є особоою, яка брала участь при розгляді справи, проте вказаною ухвалою суду першої інстанції було вирішено питання про його права та обов'язки, а тому апелянт просив скасувати ухвалу суду , а позовну заяву ОСОБА_2 повернути заявнику без розгляду для подання до належного суду.

Вважаю, що апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст.292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року про відкриття провадження у справі судом не вирішувалося питання про права та обов'язки ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що оскільки оскаржуваною ухвалою суду не вирішувалось питання про права та обов'язки ОСОБА_1, а тому у останнього відсутнє право на оскарження відповідно до ч.1 ст.292 ЦПК України в апеляційному порядку вказаної ухвали суду, а відтак апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1

Керуючись ч.1 ст.292 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», приватного підприємства «Ратмир-Соло», третя особа: приватне підприємство «Раном» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Борисова О.В.