АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Станішевській Б.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідачів - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька та додаткових витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідачів аліменти у розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку з кожного з дня пред'явлення даного позову і до дня його смерті, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача щомісячно 2 000 грн. в якості відшкодування понесених ним витрат на лікування з дня пред'явлення даного позову до дня його смерті.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що у 1983 році він уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_6, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 року народила дочку ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_1 року сина ОСОБА_4. У 2008 році шлюб з ОСОБА_6 був розірваний. Позивач зазначає, що до повноліття дітей, відповідачів по справі, він доглядав, виховував їх та утримував. Таким чином, як батько, позивач, належним чином виконував свої обов'язки. На теперішній час він є інвалідом І групи загального захворювання безстроково, у зв'язку з чим потребує сторонньої допомоги, оскільки єдиним джерелом його доходів є призначена пенсія, розмір якої становить лише 1 244,20 грн. щомісячно, у зв'язку з чим його матеріальне становище є вкрай нужденним.

Позивач вважає, що оскільки його діти, відповідачі по справі, є забезпеченими, мають пристойний дохід, а тому мають можливість надавати йому матеріальну допомогу, в зв'язку з чим просив позов задовольнити.

Справа № 759/11205/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9476/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шум Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що батьками відповідачів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1, позивач по справі, та гр..ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом першої групи загального захворювання безстроково з 29 вересня 2015 року, потребує сторонньої допомоги. Позивач перебуває на обліку в Святошинському управлінні пенсійного фонду та отримує пенсію по інвалідності, внаслідок загального захворювання, розмір якої становить 1244 грн.20 коп. на місяць.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 8 лютого 2017 року № НОМЕР_1, позивач ОСОБА_1 з 23 січня 1992 року зареєстрований як фізична особа-підприємець із зазначенням виду діяльності - ремонт взуття та шкіряних виробів.

ОСОБА_4 28 березня 2015 року зареєстрував шлюб з гр..ОСОБА_9, яка ІНФОРМАЦІЯ_5 року народила ОСОБА_10. ОСОБА_9 не працює і знаходиться на утриманні ОСОБА_4

Відповідачка ОСОБА_5 12 серпня 2015 року зареєструвала шлюб з гр..ОСОБА_11, , у подружжя є син ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_5 не працює з 2009 року.

Крім того, судом установлено, що позивач ОСОБА_1 до повноліття дітей - відповідачів по справі ухилявся від виконання своїх батьківських обов»язків, їх не утримував, не приймав участі у їх вихованні. ОСОБА_1 у період шлюбу з ОСОБА_6 зловживав спиртними напоями, внаслідок чого близько 20 років перебував на обліку у лікаря нарколога.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що встановлені судом обставини, в тому числі, наявність у позивача іншого крім пенсії, стабільного джерела доходу, свідчать про відсутність підстав для присудження останньому, в порядку ст.. 202 СК України, аліментів та додаткових витрат на лікування.

Такий висновок суду першої інстанції грунтується на встановлених обставинах і відповідає вимогам матеріального закону.

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов»язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатною вважається особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи IIIгрупи. Особою, яка потребує матеріальної допомоги, є особа, заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи якої, не забезпечують її прожиткового мінімуму, встановленого законом ( ч.4 ст.75 СК України). Саме ця норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин на підставі ч.1 ст.10 СК України.

Виходячи із наведеного, слід дійти висновку, що для виникнення аліментних зобов»язань у повнолітніх дітей перед їх непрацездатними батьками мають існувати юридичні складові - сукупність певних умов, а саме, непрацездатність батьків; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. ( правовий висновок, висловлений Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15).

Згідно із ст..203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов»язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ч.1

ст.204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов»язку утримувати матір, батька та обов»язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов»язків.

Судом установлено, що розмір пенсії позивача як інваліда I групи становить 1244 грн.20 коп. ( станом на жовтень 2016 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено на 2016 рік прожитковий мінімумм для осіб, які втратили працездатність з травня 2016 року -1130 грн., з грудня 2016 року -1208 грн.

Отже, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі, що забезпечує його прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому його не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги.

Судом також установлено, із показів свідків ОСОБА_14 - матері позивача, ОСОБА_15 - брата позивача, ОСОБА_6 - матері відповідачів, що позивач ОСОБА_1 до повноліття дітей - відповідачів по справі ухилявся від виконання своїх батьківських обов»язків, їх не утримував, не приймав участі у їх вихованні.

Встановлені судом обставини, які не спростовані в апеляційній скарзі, не дають підстав для покладання на відповідачів обов»язку щодо утримання позивача.

За таких обставин висновок суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем позовних вимог та їх необґрунтованості є правильним. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування норма матеріального права та порушення норм процесуального права, як безпідставні, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 218, 303, 309, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: