Справа № 723/1956/17
Провадження № 2/723/2471/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області, в складі

головуючого судді Яківчика І.В.,

при секретарі Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 06 жовтня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Спільне життя з чоловіком не склалося, а після народження дитини стосунки між подружжям погіршилися, що призвело до втрати сторонами чуття поваги та любові одне до одного. Позивач дійшла висновку що шлюб носить формальний характер і просила його розірвати та стягувати на утримання дитини аліменти в розмірі по 1426 гривень щомісячно, а також стягувати на своє утримання аліменти до досягнення дочкою трирічного віку в розмірі 1/5 частки доходу відповідача.

В судове засідання позивач направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала і просила шлюб розірвати і стягнути запрошену суму аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання направив заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи провести у його відсутності.

Розглянувши даний спір, встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 06 жовтня 2012 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 417 (а.с.4).

Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва про народження якої (а.с.5), батьками являються позивач і відповідач по справі. Дитина сторін проживає з позивачем, а відповідач і зареєстрований і проживає не із сім'єю, а в іншому місці.

Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

На думку суду, дана сім`я, в результаті різних поглядів на шлюб та сім'ю, відсутності порозуміння між ними та не проживання подружжя спільно та не ведення спільного господарства протягом тривалого періоду часу, розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача.

Підтвердженням висновків суду, щодо неможливості збереження шлюбу сторін є також і положення ч.4 ст.56 СК України, згідно яких примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психологічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом.

Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином відповідач, проживаючи окремо від сім'ї, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, нарівні із матір'ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дитини, аліментів на її утримання.

При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність майна, грошей та витрати на придбання майна, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, з 1 травня в сумі 1426 грн.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з цього та зважаючи на те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як батька, так і матері та з урахуванням матеріального становища батьків суд знаходить, що таке, належне утримання можливе в розмірі який буде повністю забезпечувати встановлений Законом прожитковий мінімум дитини сторін.

При цьому суд знаходить, що зазначений прожитковий мінімум не є межею як потреб дитини, за станом на сьогодні і до досягнення нею вісімнадцяти років, так і можливостей сторін по утриманню дитини, оскільки він має тенденцію, на законодавчому рівні, до збільшення. Виходячи з цього суд визначає розмір аліментів в розмірі зазначеному позивачем та визнаному відповідачем, що відповідає вимогам ст. ст. 182 та 183 СК України.

Вирішуючи питання щодо стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд виходить з наступного.

Згідно положень ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання, дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Оцінюючи всі встановлені судом фактичні обставини, суд знаходить, що відповідач, визнавши позов в цій частині, може надавати встановлену законом матеріальну допомогу своїй дружині з якою проживає дитина сторін.

Визначену суму аліментів на утримання дитини, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 28 липня 2017 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв'язку з тим, що дитина сторін проживає з матір'ю, яка до суду зверталась в тому числі для захисту інтересів неповнолітньої дитини, а будь-які інші грошові, а також аліментні обов'язки у відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 174, 212-215, 223, 367 ЦПК України, та на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 24, 56, 84, 110, 112, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, Пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06 жовтня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №417.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 жительки АДРЕСА_2 на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1426 (одна тисяча чотириста двадцять шість) гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти стягувати з 28 липня 2017 року, допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 жительки АДРЕСА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки прибутку (доходу) відповідача до досягнення дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень, звільнивши від вказаних витрат позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: