Справа № 369/7054/17
Провадження № 2/369/3126/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21.09.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Водала А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 Міністрів України до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Державне підприємство «Київське лісове господарство», ОСОБА_7 про визнання недійсним розпорядження, державного акту, витребування земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року перший заступник прокурора Київської області звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що розпорядженням ОСОБА_2 районної державної адміністрації "Про передачу у власність 4-м громадянам України земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області" від 16 липня 2010 року № 3304 затверджено проект землеустрою щодо відведення у земельні ділянки загальною площею 4,7 га, в тому числі і ОСОБА_7 площею 1,3300 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району.

Після цього управлінням Держкомзему у ОСОБА_2 районі на підставі вищевказаного розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 16 липня 2010 року видано 03 жовтня 2010 року ОСОБА_7 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 364221 на площу 1,3300 га з кадастровим номером :02:010:0417.

В подальшому ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу земельної ділянки відчужила земельну ділянку площею 1,3300 га на користь ОСОБА_3 На підставі заяви ОСОБА_3 проведено розподіл земельної ділянки площею 1,3300 га з кадастровим номером :02:010:0417 на 5 окремих ділянок, отримавши на них державні акти, а саме: площею 0,4000 га з кадастровим номером :02:010:0529; площею 0,1766 га з кадастровим номером :02:010:0527; площею 0,1767 га з кадастровим номером :02:010:0531; площею 0,1767 га з кадастровим номером :02:010:0530; площею 0,4000 га з кадастровим номером :02:010:0528.

У подальшому підставі заяви ОСОБА_3 проведено розподіл земельної ділянки площею 0,4000 га з кадастровим номером :02:010:0528 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району згідно державного акту серії ЯЛ № 351159 на 2 окремі земельні ділянки, та отримав державні акти, а саме: площею 0,3600 га з кадастровим номером :02:010:0543; площею 0,0400 га з кадастровим номером :02:010:0544.

В подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки від ОСОБА_3 відчужив: земельну ділянку площею 0,1766 га з кадастровим номером :02:010:0527 для ведення особистого селянського господарства на користь ОСОБА_4; земельну ділянку площею 0,1767 га з кадастровим номером :02:010:0530 для ведення особистого селянського господарства на користь ОСОБА_6; земельну ділянку площею 0,1767 га з кадастровим номером :02:010:0531 для ведення особистого селянського господарства на користь ОСОБА_5.

Також позивач зазначив, що вищевказане розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації в частині передачі у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 1,3300 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області прийнято поза межами компетенції, у звязку з чим видача в подальшому державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам для ведення особистого селянського господарства відбулась з порушенням вимог земельного та лісового господарства.

Також позивач послався на рішення Києво-Святошинського районного суду від 30.06.2015 у справі № 2-3835/12 задоволено позов заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області. При цьому земельна ділянка площею 1,9300 га з кадастровим номером :02:010:0419, яка рішенням повернута у власність держави, та спірна земельна ділянка, яка належала ОСОБА_7 площею 1,3300 га з кадастровим номером :02:010:0417, розташовані в 2 кварталі 3 виділу Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство», поєднані спільними межами, передані у власність одним і тим розпорядженням ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 16.07.2010 № 3304 та становлять єдиний лісовий масив загальною площею 3,26 га. Крім того позивач зазначає, надання спірних земельних ділянок у приватну власність для сільськогосподарських потреб відбулось з порушенням порядку зміни їх цільового призначення.

Однак, Київським обласним управлінням лісового та мисливського господарства всупереч вимог ст. 57 Лісового кодексу України погодження на зміну цільового призначення вищевказаних земельних ділянок не надавалось та відповідні рішення органів державної влади про зміну цільового призначення земель лісогосподарського призначення для нелісогосподарських потреб не приймались.

Враховуючи, що спірні земельні ділянки вибули з власності держави поза волею власника та користувача в порядку безоплатної передачі відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України, а тому існують всі правові підстави для витребування їх з незаконного володіння відповідачів на користь держави на підставі ст. ст. 387, 388, 396 ЦК України.

Крім того позивач вказує, що позовна заява про витребування лісових земельних ділянок із приватної власності у державну власність, безумовно становить суспільний інтерес. Стосовно землі лісогосподарського призначення закон установлює пріоритет державної власності на землю над приватною і, крім того, прямо забороняє органам виконавчої влади передавати, в цьому випадку, в приватну власність ліси та землю відповідного цільового призначення.

Про вищезазначені порушення законодавства, допущені при видачі спірного розпорядження ОСОБА_2 районною державною адміністрацією, а також державних актів на право власності на земельні ділянки, Прокуратурі Київської області стало відомо у ході встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру, а саме за результатами опрацювання інформацій Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об"єднання ВО "Укрдержліспроект" від 28 квітня 2017 року,Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО «Укрдержліспроект» від 04 травня 2017 року та Державного підприємства "Київське лісове господарство" від 03 травня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, Перший заступник прокурора Київської області з посиланням на вимоги ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 16. 21, 82 ЦК України, ст. ст. 20, 21, 52, 118, 121, 152, 155 Земельного кодексу України, ст. ст. ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" просив визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його, захистивши право; визнати недійсним розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації "Про передачу у власність 4-м громадянам України земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області" від 16 липня 2010 року № 3304 в частині передачі у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 1,3300 га для ведення особистого селянського господарства; визнати недійснимидержавні акти на право власності на земельні ділянки видані ОСОБА_3 серії ЯЛ № 351160 площею 0,4000 га з кадастровим номером :02:010:0529;серії ЯЛ № 987311 площею 0,3600 га з кадастровим номером :02:010:0543; серії ЯЛ № 987312площею 0,0400 га з кадастровим номером :02:010:0544 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; витребувати на користь держави в особі ОСОБА_1 Міністрів України земельні ділянки з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 площею 0,4000 га з кадастровим номером :02:010:0529; площею 0,3600 га з кадастровим номером :02:010:0543; площею 0,0400 га з кадастровим номером :02:010:0544; ОСОБА_4 площею 0,1766 га з кадастровим номером :02:010:0527; ОСОБА_6 площею 0,1767 га з кадастровим номером :02:010:0530;Замрій ОСОБА_8 площею 0,1767 га з кадастровим номером :02:010:0531,загальною вартістю 127630,03 грн., які розташовані в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; стягнути з відповідачів судовий збір.

У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги і просив позов задовольнити.У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 Міністрів України позов підтримав і просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав і заперечував проти його задоволення, і подав суду заяву, в якій просив суд застосувати позовну давність за зверненням прокурора з даним позовом.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Представник відповідача направив до суду клопотання, в якому просив суд розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства та у відсутності його представника.

У судове засідання представник позивача Державного підприємства "Київське лісове господарство" не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не з"явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Клопотань про відкладення розгляд справи до суду не надходило.

У судовому засіданні представник третьої особи Державного підприємства «Київське лісове господарство» позов підтримав, просив суд задовольнити позов.

У судове засідання третя особа ОСОБА_7 не з"явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дослідивши матеріали цивільної справи №2-3836/12, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 13 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють від імені Українського народу права власника в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними обєктами права власності народу відповідно до закону.

За правилами ст. 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно вимог ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в судах у випадках, визначених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно вимог ст. 57 Лісового кодексу України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не повязаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення земельних ділянок з метою їх використання для житлової, громадської і промислової забудови провадиться переважно за рахунок площ, зайнятих чагарниками та іншими малоцінними насадженнями. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, проводиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Згідно ч. 3 ст. 57 Лісового кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.

Згідно вимог ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Згідно вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; Г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

За правилами ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт.

Відповідно до вимог ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За правилами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органу державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно вимог ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

При розгляді справи судом встановлено, що розпорядженням ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 16 липня 2010 № 3304 «Про передачу у власність земельної ділянки 4-ом громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 4-ом громадянам та передано у власність земельні ділянки загальною площею 4,7 га, в тому числі і ОСОБА_7 площею 1,3300 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району.

На підставі вищевказаного розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №3304 від 16 липня 2010, управлінням земельних ресурсів в ОСОБА_2 районі видано 03.10.2010 ОСОБА_7 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №364221 на площу 1,3300 га з кадастровим номером :02:010:0417.

ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 01.11.2010 № 4157 відчужила земельну ділянку площею 1,3300 га з кадастровим номером :02:010:0417 на користь ОСОБА_3

На підставі заяви ОСОБА_3 від 22.02.2011 № 883 проведено розподіл земельної ділянки площею 1,3300 га з кадастровим номером :02:010:0417 на 5 окремих ділянок, а саме:

1) площею 0,4000 га з кадастровим номером :02:010:0529 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району та видано 07.04.2011 державний акт серії ЯЛ № 351160;

2) площею 0,1766 га з кадастровим номером :02:010:0527 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району та видано 07.04.2011 державний акт серії ЯЛ № 351158;

3) площею 0,1767 га з кадастровим номером :02:010:0531 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району та видано 07.04.2011 державний акт серії ЯЛ № 351162;

4) площею 0,1767 га з кадастровим номером :02:010:0530 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району та видано 07.04.2011 державний акт серії ЯЛ № 351161;

5) площею 0,4000 га з кадастровим номером :02:010:0528 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району та видано 07.04.2011 державний акт серії ЯЛ № 351159.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 11.04.2011 за № 883 проведено розподіл земельної ділянки площею 0,4000 га з кадастровим номером :02:010:0528 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району згідно державного акту серії ЯЛ № 351159 на 2 окремі земельні ділянки, а саме:

1) площею 0,3600 га з кадастровим номером :02:010:0543 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району та видано 11.05.2011 державний акт серії ЯЛ № 987311;

2) площею 0,0400 га з кадастровим номером :02:010:0544 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району та видано 11.05.2011 державний акт серії ЯЛ № 987312.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.07.2015 № 213 ОСОБА_3 відчужив земельну ділянку площею 0,1766 га з кадастровим номером :02:010:0527 для ведення особистого селянського господарства на користь ОСОБА_4, про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу зроблено запис про реєстрацію права власності за №10408722.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.07.2015 № 212 ОСОБА_3 відчужив земельну ділянку площею 0,1767 га з кадастровим номером :02:010:0530 для ведення особистого селянського господарства на користь ОСОБА_6, про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу зроблено запис про реєстрацію права власності за № 10408682.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.07.2015 № 214 ОСОБА_3 відчужив земельну ділянку площею 0,1767 га з кадастровим номером :02:010:0531 для ведення особистого селянського господарства на користь ОСОБА_5, про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу зроблено запис про реєстрацію права власності за № 10408759.

З наявних матеріалів справи вбачається, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, станом на 02 липня 2015 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:010:0417 не зареєстровано.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №85814649 станом на 25 квітня 2017 року земельна ділянка площею 0.1766 га, кадастровий номер :02:010:0527, цільове призначення-для індивідуального садівництва за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Гатненська, належить на праві приватної власності ОСОБА_4 відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки, виданого 14 липня 2015 року ОСОБА_9, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №85814904 станом на 25 квітня 2017 року земельна ділянка площею 0.1767 га, кадастровий номер :02:010:0530, цільове призначення - для індивідуального садівництва за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Гатненська, належить на праві приватної власності ОСОБА_6 відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки, виданого 14 липня 2015 року ОСОБА_9, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №85815068 станом на 25 квітня 2017 року земельна ділянка площею 0.1767 га, кадастровий номер :02:010:0531, цільове призначення - для індивідуального садівництва за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Гатненська, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки, виданого 14 липня 2015 року ОСОБА_9, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №85813783 станом на 25 квітня 2017 року земельна ділянка площею 0.4 га, кадастровий номер :02:010:0529, цільове призначення - для індивідуального садівництва за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Гатненська, належить на праві приватної власності ОСОБА_3 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ 351160.

В листі Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об"єднання ВО "Укрдержліспроект" №228 від 04 травня 2017 року повідомлено, що земельні ділянки, які перебувають у власності ОСОБА_3В,, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за кадастровими номерами, приведеними в листі згідно матеріалів лісовпорядкування 1993, 2003 років накладаються повністю на землі лісогосподарського призначення (кварталу 2 виділів3,4 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство»), а за планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування 2014 року ДП «Київське лісове господарство» на землі лісогосподарського призначення (квартал 2 виділ 6 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство»).

В листі Державного підприємства "Київське лісове господарство" Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства Держлісагентства України від 03 травня 2017 року № 02-387 йдеться мова про те, що вказані земельні ділянки розташовані на землях лісогосподарського призначення лісового фонду Васильківського лісництва в кварталі 2 виділу 6 і представляють собою єдиний лісовий масив. Погодження на вилучення ДП "Київським лісгоспом" не надавалось, відповідного рішення щодо вилучення із земель лісогоподарського призначення не приймалось. На вказану територію надавалась інформація в Прокуратуру Київської області листом від 10 травня 2017 року. Додатками до даного листа були: копія планшетів лісовпорядкування 1983 року, 1993 року та 2003 року, копія таксаційного опису із проекту організації та розвитку лісового господарства (лісовпорядкування 1983, 1993 та 2003 років).

Відповідно до листа Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства Держлісагентства України від 28 квітня 2017 року № 04-36/820 "Щодо надання інформації" повідомлено, що управлінням не надавалось погодження на вилучення та зміну цільового призначення на земельні ділянки з кадастровими номерами :010:0417, :02:010:0529, :02:010:0527, :02:010:0531, :02:010:0530, :02:010:543, :02:010:0544, які розташовані на землях лісогосподарського призначення ДП «Київський лісгосп» Васильківського лісництва квартал 2 виділ 6, що є єдиним лісовим масивом.

Також встановлено, що 18 грудня 2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі №2-3836/12 за позовом заступника прокурора Києво-Святошинського району в інтересах держави в особі Київського обласного управління лісового господарства та мисливського господарства Державного підприємства «Київське лісове господарство» до ОСОБА_2 РДА, ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання недійсним, протиправним та скасування розпорядження районної державної адміністрації, недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки у державну власність. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 грудня 2012 року у задоволенні позову відмовлено, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2013 року залишено без змін вищевказане рішення.

Положеннями ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 грудня 2012 року встановлено, що власник спірної земельної ділянки розпорядилася своєю власністю на власний розсуд, у відповідності з вимогами діючого законодавства уклала договір купівлі-продажу, у відповідності до якого відповідач набув право власності на спірну земельну ділянку.

З мотивувальної частини вищезазначеного рішення встановлено, що позовні вимоги заступника прокурора в частині витребування спірної земельної ділянки на користь держави в особі Київського обласного управління лісового господарства та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» не мають під собою правового підґрунтя, оскільки ця ділянка згідно Розпорядженню на законних підставах вибула з державної власності та набула статусу приватної власності.

З матеріалів цивільної справи №2-3836/12 судом встановлено, що надання земельної ділянки відповідачу, відбувалося у повній відповідності до вимог ст.ст. 40,118 ЗК України щодо порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а також у відповідності з вимогами діючого законодавства власник спірної земельної ділянки в подальшому розпорядилася шляхом відчуження на користь відповідача ОСОБА_3

З наявної в матеріалах справи копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №351161 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №4157 від 01.11.2010 року є власником земельної ділянки площею 0,1767 га, яка розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:010:0530.

З наявної в матеріалах справи копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №351160 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №4157 від 01.11.2010 року є власником земельної ділянки площею 0,4000 га, яка розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:010:0529.

З наявної в матеріалах справи копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №351159 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №4157 від 01.11.2010 року є власником земельної ділянки площею 0,4000 га, яка розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:010:0528.

З наявної в матеріалах справи копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №351158 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №4157 від 01.11.2010 року є власником земельної ділянки площею 0,1766 га, яка розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:010:0527.

З наявної в матеріалах справи копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №351162 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №4157 від 01.11.2010 року є власником земельної ділянки площею 0,1767 га, яка розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:010:0531.

З наявної в матеріалах справи копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №987312 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №4157 від 01.11.2010 року є власником земельної ділянки площею 0,0400 га, яка розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:010:0544.

З наявної в матеріалах справи копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №987311 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №4157 від 01.11.2010 року є власником земельної ділянки площею 0,3600 га, яка розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, Гатненська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:010:0543.

Слід зазначити, що до позовної заяви в якості доказів прокурором додані: фрагменти з публічної кадастрової карти України нанесеними межами частини кварталу №2 Васильківського лісництва ДП "Київський лісгосп" та межами земельних ділянок згідно переліку кадастрових номерів за даними лісовпорядкування 1993, 2003, 2014 років, копії планшетів лісовпорядкування 1983, 1993 та 2003 року.

Належним чином оформлених планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, які підтверджували б доводи позивача щодо належності спірної земельної ділянки до земель лісового фонду, позивачі та прокурор не надали, такі матеріали у справі відсутні.

Щодо наявних у матеріалах справи листів Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об"єднання ВО Укрдержліспроект", Державного підприємства "Київське лісове господарство" Київського обласного та по м. Києву, Київського обласного та по м.Києву управління лісового та мисливського господарства, які надані прокурором в обґрунтування заявлених позовних вимог, то інформація в листах є неконкретизованою, і в ній не вказано, на підставі яких конкретно матеріалів надані вказані листи (назва, дата, зміст документу).

Також слід зазначити, що прокурор, посилається у позовній заяві на те, що за договором купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_7 відчужила на користь ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :02:010:0417 площею 1,3300 га, а останній в подальшому здійснив розподіл земельної ділянки на 5 окремих ділянок та на підставі договорів купівлі-продажу здійснив відчуження окремих земельних ділянок на користь ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте прокурором не надано суду вказаних договорів купівлі-продажу.

Яким чином відбувався перехід права власності на земельну ділянку належну ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 та подальший її розподіл з відчуженням зокрема на користь ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 суду неможливо дійти висновку, оскільки прокурором на підтвердження своїх доводів не надано суду належних і допустимих доказів.

При ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог прокурора про визнання недійсним розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації "Про передачу у власність 4-м громадянам України земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області" від 16 липня 2010 року № 3304 в частині передачі у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 1,3300 га для ведення особистого селянського господарства.

Оскільки позовні вимоги прокурора про визнання недійсним Державного акти на право власності на земельні ділянки виданий ОСОБА_3 Володимировичусерії ЯЛ № 351160 площею 0,4000 га з кадастровим номером :02:010:0529;серії ЯЛ № 987311 площею 0,3600 га з кадастровим номером :02:010:0543; серії ЯЛ № 987312площею 0,0400 га з кадастровим номером :02:010:0544 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, та позовні вимог щодо витребування на користь ОСОБА_1 Міністрів України земельні ділянки з незаконного володіння: ОСОБА_3 площею 0,4000 га з кадастровим номером :02:010:0529; площею 0,3600 га з кадастровим номером :02:010:0543; площею 0,0400 га з кадастровим номером :02:010:0544; ОСОБА_4 площею 0,1766 га з кадастровим номером :02:010:0527; ОСОБА_6 площею 0,1767 га з кадастровим номером :02:010:0530;Замрій ОСОБА_10 0,1767 га з кадастровим номером :02:010:0531,загальною вартістю 127630,03 грн., які розташовані в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, є похідними від позовних вимог про визнання недійсним розпорядження, тому вони також не підлягають задоволенню.

Оскільки сторони надавали пояснення і щодо строку позовної давності, тому суд вважає за доцільне вказати, що прокурор у позові, про вищезазначені порушення законодавства, допущені при видачі спірного розпорядження ОСОБА_2 районною державною адміністрацією, а також державних актів на право власності на земельні ділянки, Прокуратурі Київської області стало відомо лише у 2017 році за результатами опрацювання інформації різних органів державної влади, установ та організацій, а саме Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства від 28.04.2017, Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання ВО «Укрдержліспроект» від 04.05.2017 та ДП «Київське лісове господарство» від 03.05.2017. Враховуючи вищевикладене, Перший заступник прокурора Київської області просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його.

Відповідно до п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність-це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти «Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч. 3 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткових вимог.

З огляду на викладене, слід зазначити, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною спору, є підставою для відмови у позові.

Представником відповідача ОСОБА_3 подано суду заяву про застосування позовної давності щодо позовних вимог у справі. При цьому слід зазначити, що сплив позовної давності за позовними вимогами у справі, про застосування якої ним було заявлено, є самостійною підставою для відмови судом у задоволенні позову.

У позовній же заяві прокурор сам визнав, що позовну давність ним було пропущено, однак, просив суд визнати поважними причини пропуску ним строку позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом, та поновити його.

Поважною причиною для пропуску строку позовної давності прокурор вважав те, що про порушення законодавства прокуратурі стало відомо лише у 2017 році за результатами опрацювання інформації різних органів державної влади, установ та організацій, а саме Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства від 28 квітня 2017 року , Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання ВО «Укрдержліспроект» від 04 травня 2017 року та ДП «Київське лісове господарство» від 03 травня 2017 року.

Проте, з матеріалів цивільної справи №2-3836/12 встановлено, що про існування оскаржуваного розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області позивачу було відомо ще у 2012 році. Однак, з позовом до суду прокурор звернувся лише в липні 2017 року.

Враховуючи викладене, доводи прокурора в позовній заяві, що строк звернення до суду пропущений ним з поважних причин і підлягає поновленню з тих підстав, на які він посилається в позові, є необґрунтованими, і тому суд не вбачає підстав для його поновлення.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 6, 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, при ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК України оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За правилами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст. ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов висновку, що Першим заступником прокурора Київської області відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано суду належних і допустимих доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, і тому суд не знаходить правових підстав для задоволення вимог, у звязку з чим відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 13, 14,121КонституціїУкраїни,ст.ст. 15, 16, 257, 261, 266, 268, 316, 317, 321, 328, 373, 386, 387, 388, 392, 393, 396 Цивільного кодексу України, ст. ст. 8, 13, 20, 21, 80, 83, 84, 56, 57, 116, 125, 149, 152, 153, 155, 158 Земельного кодексу України, ст. ст. 5, 31, 27, 57 Лісового кодексу України, ст. ст. 3, 10, 11, 45, 57-60, 67, 68, 69, 73, 154, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 Міністрів України ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Державне підприємство «Київське лісове господарство», ОСОБА_7 про визнання недійсним розпорядження, державного акту, витребування земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С.Пінкевич