Справа № 275/544/17
БРУСИЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

19 жовтня 2017 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Руденка В.О.,

за участі секретаря судового засідання Довгаленко О.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянув у залі судових засідань у відкритому судовому засіданні у заочному провадженні цивільну справу:

за позовомОСОБА_1
до відповідачаОСОБА_2 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області
треті особи без самостійних вимог на предмет спору:1) ОСОБА_3, 2) Управління Служби Безпеки України в Житомирській області
предмет позову:1) про визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна боржника від 23 листопада 2016 року винесеної старшим державним виконавцем Брусилівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_4; 2) визнання незаконними та скасування результатів проведення електронних торгів від 03.07.2017 року №268569 Житомирської філії ДП «Сетам»; 3) стягнення з ОСОБА_2 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області шляхом повернення ОСОБА_1 автомобілю НОМЕР_1; а також про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та відшкодування судових витрат

СУД ВСТАНОВИВ:

Зміст позовної заяви та пояснення сторони позивача

1. ОСОБА_1 24 липня 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, у якому, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, просив визнати протиправною та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 23 листопада 2016 року, визнати незаконними та скасувати результати проведення електронних торгів від 03.07.2017 року №268569 Житомирською філією ДП «Сетам» та стягнути з ОСОБА_2 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області шляхом повернення ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_1. Позивач просив встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

2. Позивач зазначив, що 31 жовтня 2008 року у зв'язку з розслідуванням кримінальної справи слідчим Управління служби безпеки України у Житомирській області (надалі за текстом УСБУ у Житомирській області) накладено арешт на автомобіль НОМЕР_2 (надалі за текстом спірний автомобіль) та передано йому на зберігання. Складений слідчим протокол опису майна, на яке накладено арешт від 31 жовтня 2008 року не скасовано.

3. 16 вересня 2010 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва задоволено цивільний позов ТОВ "Простофінанс" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

У листопаді 2016 року, в межах виконавчого провадження за вищевказаним судовим рішенням, спірний автомобіль у позивача вилучено старшим державним виконавцем Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області та накладено на нього арешт. Протокол опису та арешту автомобіля позивачу не вручався та не надходив на його адресу.

Надалі, 15 липня 2017 року позивач отримав акт про проведення Житомирською філією ДП "Сетам" №268569 електронних торгів 13.07.2017 року, відповідно до якого, спірний автомобіль продано ОСОБА_3

4. В судовому засіданні позивач визнав, що продаж спірного автомобілю здійснений на виконання його боргового зобовязання перед ТОВ «Простофінанс» (правонаступником якого стало ТОВ «Кредитні ініціативи»), встановленого судовим рішенням, яке набуло чинності. Отримані кошти спрямовані на погашення цього боргу. Однак арешт, накладений в межах кримінального провадження слідчим УСБУ з метою забезпечення можливої конфіскації майна, не було скасовано на момент проведення електронних торгів і він, як особа, відповідальна за збереження спірного автомобілю по цьому арешту, вимушений був звернутись до суду задля відвернення від себе кримінальної відповідальності за не збереження переданого йому слідчим УСБУ арештованого майна.

5. Крім того, позивач вважає, що стягнення на спірний автомобіль звернено незаконно, оскільки він має пенсійний дохід і міг би сплачувати борг щомісячними платежами у вид частини пенсії.

6. Крім того, позивач зазначив, що формулювання предмету позову із застосуванням дієслова стягнути, по відношенню до спірного автомобілю, обумовлено його досвідом участі у процесі виконання судових рішень і саме такий спосіб захисту його права надасть можливість відновити контроль за арештованим УСБУ спірним автомобілем. В той же час, будь-яких вимог до пана ОСОБА_3 він не має, оскільки той придбав автомобіль добросовісно.

7. Крім того, позивач заявив про відшкодування йому судових витрат в сумі 5000 гривень, які складаються з витрат на оренду автомобілю, які він поніс у звязку з явкою до суду. Водночас, надати документи, що підтверджують понесені витрати, позивач не зміг.

Позиція сторони відповідача

8. Представник відповідача ОСОБА_2 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у судове засідання з розгляду справи повторно не прибув, про причини неявки суд не повідомив, внаслідок чого, судовий розгляд було проведено у заочному порядку, згідно статті 224 ЦПК України.

Позиція третіх осіб

9. Ухвалою суду від 19 серпня 2017 року, за ініціативою сторони відповідача до участі у справі залучено третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 та УСБУ в Житомирській області. Повідомлені про судовий розгляд належним чином, треті особи, їх представники до суду не зявились, у звязку з чим, судовий розгляд відбувся за їх відсутності.

Фактичні обставини справи

10. З поданих сторонами у справі письмових доказів, судом встановлено, що згідно договору застави транспортного засобу від 16.01.2008 року, позивач передав спірний автомобіль у заставу ТОВ «Простофінанс», правонаступником якого стало ТОВ «Кредитні ініціативи». Застава була зареєстрована належним чином, про що свідчить Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №51637131 (а.с.38.39).

11. Протоколом опису майна, на яке накладено арешт від 31 жовтня 2008 року, слідчим в особливо важливих справах УСБУ у Житомирській області накладений арешт на спірний автомобіль в межах розслідування кримінальної справи (а.с.6).

12. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 вересня 2010 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Простофінанс" грошові кошти в сумі 37584,16 гривень (а.с 4).

13. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №26826268 від 30 травня 2011 року, відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-5518 від 16.09.2010 року виданим Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення боргу в розмірі 37584,16 грн. на користь ТОВ «Простофінанс» (а.с.22).

14. Ухвалою від 05 липня 2013 року Оболонського районного суду міста Києва стягувача ТОВ "Простофінанс" замінено на ТОВ "Кредитні ініціативи" (а.с.5).

15. Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23 листопада 2016 року у виконавчому провадженні ВП №26826268 накладено арешт на спірний автомобіль.

16. У подальшому, в межах виконавчого провадження ВП №26826268, протягом одного дня 13 липня 2017 року державним виконавцем прийняті наступні рішення:

- знято арешт зі спірного автомобілю (а.с.40),

- припинено оголошений раніше розшук майна боржника (а.с.41),

- згідно акту про проведенні електронні торги від 13 липня 2017 року спірний автомобіль передано на реалізацію та продано його за 21000,00 гривень переможцю торгів - ОСОБА_3 (а.с.42)

17. Таким чином, кошти, отримані від відчуження спірного автомобілю направлені на погашення боргу позивача перед кредитодавцем, розмір якого визначений рішенням суду.

Нормативно-правові акти

18. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право на звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

19. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

20. Статтею 591 ЦК України встановлено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.

21. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення.

22. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ч.1 ст.48 цього Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Згідно ч.5 цієї статті, черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно ч.1 ст.68 цього Закону, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч.1 ст.61 цього Закону, реалізація арештованого майна здійснюється шляхом проведення електронних торгів.

Згідно ст.46 цього Закону, черговість задоволення вимог кредиторів передбачає, у першу чергу, задоволення забезпечених заставою вимог щодо стягнення з вартості заставленого майна.

23. Згідно ст.388 Кримінального кодексу України, кримінально-правовому переслідуванню підлягають умисні дії з розтрати, відчуження, приховування, підміни, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном, або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено…

Оцінка суду

24. Встановлені судом фактичні обставини у співвідношенні з наведеними вище нормативно-правовими актами, дозволяють суду робити висновок, що арешт, вилучення та продаж спірного автомобілю здійснено державним виконавцем у відповідності до договору застави, на виконання рішення суду про стягнення на користь заставодержателя та у відповідності з встановленим законом порядком. Пояснення позивача у судовому засіданні також свідчать про те, що він визнає виникнення того боргу, як той факт, що за рахунок вартості автомобілю його було погашено.

25. Головним доводом на користь свого позову, на якому наполягав позивач і який, покладено в основу його правової позиції у суді, було те, що спірний автомобіль продано без зняття арешту, накладеного слідчим УСБУ, що ставить його під загрозу кримінальної відповідальності за незбереження ввіреного йому арештованого майна спірного автомобілю. Саме тому, через формулювання вимог про стягнення, він, фактично, вимагав повернення йому спірного автомобілю, хоча і заявив про відсутність правових претензій до покупця і теперішнього власника автомобілю.

26. Аналізуючи цей аргумент, суд не знаходить його достатнім для висновку про порушення, невизнання, або оспорювання прав позивача, оскільки, відчуження автомобілю не було вчинено позивачем, а було здійснене примусово, офіційно, державним виконавцем, у порядку виконавчого провадження (пункт 15).

27. Крім того, з боку представника УСБУ у Житомирській області, будь-яких вимог на предмет спору не надходило і сторонами не доведено наявність судового вироку у кримінальному провадженні, що передбачав б конфіскацію майна позивача. Врешті, навіть в такому випадку, права позивача не були б порушені, оскільки конфіскація майна, як і накладення арешту на майно з метою конфіскації у кримінальному провадженні, забезпечують лише інтереси Державного бюджету, які, у цьому випадку, не є тотожними особистим інтересам позивача. В решті, встановлений законодавством пріоритет прав заставодержателя над правами інших осіб щодо предмету застави (пункти 21, 22) в чергове свідчить про відсутність порушень прав та законних інтересів інших осіб від звернення стягнення на спірний автомобіль в інтересах заставодержателя.

28. Доводи позивача про протиправне накладення арешту на майно замість стягнення боргу за рахунок щомісячного доходу, не свідчать про протиправність дій державного виконавця, який уповноважений самостійно визначати послідовність стягнення. Крім того такі твердження позивача суперечать встановленій законом apriori послідовності, що передбачає стягнення за рахунок пенсії лише в разі відсутності у боржника іншого майна (пункт 22).

29. Суд вважає за потрібне розяснити позивачу, що в тому разі, коли особа вважає себе власником майна, яким без відповідної правової підстави володіє інша особа, він має право звернутись з віндикаційним позовом до володільця майна в порядку ст. 388 Цивільного кодексу України. В такому разі, може йтися про захист прав способом стягнення спірного майна, але такий спосіб захисту неможливий за відсутності у позивача претензій до особи, у володінні якої майно перебуває.

30. Таким чином, позовні вимоги є вочевидь безпідставними, оскільки позивачем не доведено порушення, оспорення, або невизнання його цивільних прав. Отже у позові та

Судові витрати

31. Позивач згідно закону, є звільненим від сплати судового. Отже судовий збір стягненню не підлягає.

32. Позивач заявив вимогу про відшкодування витрат, повязаних з явкою до суду у сумі 5000 гривень. Проте, оскільки ним не доведено ані суми цих витрат, ані їх фактичного понесення, суд не може задовольнити такі вимоги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 10, 60, 212-215, 224-226

Цивільного процесуального кодексу України

СУД ВИРІШИВ:

33. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити повністю.

34. Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів від дня проголошення рішення.

Особи, що брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів від дня отримання копії рішення суду.

36. Крім того, заочне рішення суду може бути переглянуте Брусилівським районним судом Житомирської області за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів від дня отримання копії рішення суду.

Суддя В.О. Руденко