Справа №639/6387/17
Провадження №2-зз/639/30/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Баркова Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, Міжрайонний відділ ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2017 року ОСОБА_1П звернулась до суду із заявою про зняття арешту з житлового будинку 32/2 по вул. Плановій в м. Харкові.

В заяві зазначено, що у 2008 році Жовтневим районним судом м. Харкова винесено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 9745, 97 грн. 13.02.2009 року Жовтневим відділом ДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження та накладено арешт на житловий будинок 32/2 по вул. Плановій в м. Харкові, 19/100 частина якого належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.1991 року.15.09.2016 року ОСОБА_3 уклав заповіт, в якому заповідав все майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 21.10.2016 року ОСОБА_3 помер, після його смерті заведено спадкову справу.

Також в тексті заяви вказано, що станом на 13.04.2017 року виконавче провадження завершено, оскільки боржник ОСОБА_3 та стягувач ОСОБА_4 померли.

Оскільки арешт нерухомого майна перешкоджає оформленню спадщини за заповітом, заявник ОСОБА_1 просить суд зняти арешт в порядку ст. 154 ЦПК Укріни.

Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Однак, з тексту і матеріалів заяви вбачається, що арешт на будинок 32/2 по вул. Плановій в м. Харкові накладено не в якості заходу забезпечення позову, а в порядку виконання рішення суду судовим виконавцем.

Згізно з розясненнями, які містяться в п. 5 Постанови № 5 від 03.06.2016 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Розділ VII ЦПК України має назву «Судовий контроль за виконанням судових рішень» і відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Заявник ОСОБА_1 на даний час не є стороною виконавчого провадження, але претендує на майно, що належало боржнику.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За таких обставин ОСОБА_1, яка не брала участі у справі та не має процесуальних повноважень на звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, а також не э стороною виконавчого провадження,звернулась до суду в неналежному процесуальному порядку, у звязку з чим є підстави для відмови у прийнятті заяви про зняття арешту.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 8 ст. 154 ЦПК України, ч.1, ст. 15, ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про зняття арешту.

Розяснити заявнику право звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В.Баркова