Справа № 445/1129/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Пилип'яка П. В.

з участю секретаря Мацайло О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Золочів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Ремезівці в особі Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до територіальної громади села Ремезівці в особі Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,8991 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 16.12.1998 помер її батько ОСОБА_2-ОСОБА_3 його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,8991 га. Стверджує, що спадщину прийняла вона, оскільки вступила в управління майном померлої. Успадкувати земельну ділянку вона не може по причині відсутності належного правовстановлюючого документа на право власності на землю, оскільки державний акт був виданий після смерті спадкодавця.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідач в судове засідання не з'явилася, відповідач подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Свідоцтвом про смерть серії І-СГ №128735 стверджується, що ОСОБА_4 помер 16.12.1998 року.

Із свідоцтва про народження серії І-СГ №297494 та свідоцтва про одруження серії ІІ-СГ №430665 вбачається, що позивач ОСОБА_1 доводиться дочкою померлому ОСОБА_2-І.М.

ОСОБА_2-І.М. був власником земельної ділянки площею 0,8991 га, що розміщена на території Ремезівцівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається з двох земельних ділянок площею 0,3231 га кадастровий номер :09:000:0290 та площею 0,5761 га кадастровий номер :09:000:0544, що підтверджується державним актом серії ЛВ №014904, виданим Золочівською РДА 03.05.2004 р.

Довідкою Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області від 20.06.2017 №483 підтверджується, що спадщину після смерті ОСОБА_2-І.М. фактично прийняла його дочка ОСОБА_1, яка вступила в управління і володіння майном померлого взявши в користування речі його домашньої обстановки і вжитку та похоронила його за власні кошти.

Позивач зверталася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено у видачі такого через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (державний акт виданий після смерті спадкодавця).

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР.

За ст.524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Як вказано у ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Положення ст.81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

З огляду на те, що ОСОБА_2-І.М. дійсно належала на праві власності земельна ділянка площею 0,8991 га, що розміщена на території Ремезівцівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається з двох земельних ділянок площею 0,3231 га кадастровий номер :09:000:0290 та площею 0,5761 га кадастровий номер :09:000:0544, що підтверджується державним актом серії ЛВ №014904, виданим Золочівською РДА 03.05.2004 р., позивач спадщину після його смерті прийняла, що підтверджується в повній мірі матеріалами справи, інших спадкоємців майна ОСОБА_2-І.М., які б спадщину прийняли, судом не встановлено, а через відсутність належних правовстановлюючих документів позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане вище спадкове майно.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст.16, 328,392 ЦК України, ст.ст.524, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8991 га, що розміщена на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області та складається з двох земельних ділянок площею 0,3231 га кадастровий номер :09:000:0290 та площею 0,5761 га кадастровий номер :09:000:0544, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 16.12.1998 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення рішення, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя ОСОБА_5