АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1980/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівВініченка Б. Б., Новікова О. М.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: орган опіки та піклування Черкаської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди та супроводу батька,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди та супроводу батька, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 жовтня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. В шлюбі в сторін народились діти ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

27 червня 2014 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. 12 вересня 2014 року додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси відновлено дошлюбне прізвище позивача з ОСОБА_9 на ОСОБА_7.

13 листопада 2014 року Придніпровським районним судом міста Черкаси ухвалено рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 05 червня 2014 року та до досягнення дітьми повноліття. Також судом встановлено, що діти проживають разом з матір'ю та знахо¬дяться на її утриманні.

Починаючи з грудня 2014 року відповідач частково виконував покладені на нього Сімейним Кодексом України та рішенням Придніпровського районного суду міста Чер¬каси обов'язки з утримання неповнолітніх дітей, частково та нерегулярно сплачував алі¬менти, а з травня 2015 року взагалі припинив сплачувати аліменти, у зв'язку з чим ви¬никла заборгованість у розмірі 13869 гривень 46 копійок.

Після розірвання шлюбу позивач неодноразово планувала виїхати з дітьми за кордон на відпочинок, оздоровлення та до родичів з метою розширення їх кругозору, ознайомлення з культурою інших народів, стимулювання вивчення іноземних мов та підготовкою до самостійного життя, у зв'язку з чим зверталася до відповідача, відправляла телеграми та листи на адресу проживання відповідача з проханням з'явитися до нотаріуса, з яким була домовленість про нотаріальне засвідчення дозволу на виїзд дітей за кордон, та надати згоду. Проте, позивач згоди на виїзд дітей за кордон без поважних причин не дає.

Позивач вказує, що зі своєї сторони вона сумлінно виконуючи свої батьківські обов'язки з виховання, навчання і розвитку дітей, поважаючи права дітей та їх людську гідність, не обмежуючи законних інтересів дітей на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, в квітні місяці 2016 року на прохання відповідача надала згоду на виїзд за межі України неповнолітніх дітей разом з батьком в період літніх шкільних канікул з 01 червня 2016 року по 31 серпня 2016 року без її супроводу, яку посвідчив приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Михайловська А.А. В зазначений період діти разом з відповідачем побували в Болгарії.

На підставі викладеного позивач просила суд ухвалити рішення про задоволення позову повністю, дозволити неповнолітнім ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_6, тимчасовий виїзд разом з матір'ю ОСОБА_7 або в супроводі осіб, уповноважених нею, до Сполучених Штатів Америки в період літніх шкільних канікул з 01 червня 2017 року по 31 серпня 2017 року.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2017 року позов задоволено.

Надано дозвіл неповнолітнім ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_6 тимчасовий виїзд разом з матір'ю ОСОБА_7 або в супроводі осіб, уповноважених нею до Сполучених Штатів Америки в період літніх шкільних канікул з 01 червня 2017 року по 31 серпня 2017 року.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в сторін народились діти ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

27 червня 2014 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси шлюб між сторонами розірвано.

У березні 2017 році позивач звернулась до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд малолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_9 до США з матір'ю ОСОБА_7 в період літніх шкільних канікул з 01 червня 2017 року по 31 серпня 2017 року.

Однак такого дозволу так і не отримала.

Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18 Конвенції).

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Згідно зі ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено, зокрема, Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» Правила перетинання державного кордону України громадянами

України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Відповідно до пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (зі змінами і доповненнями) виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Отже, чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Окрім цього, такий виїзд за кордон не суперечитиме інтересам дітей, а тому об'єктивних причин, за яких слід було б відмовити позивачу в задоволенні її вимог, в судовому засіданні не встановлено.

Доводи апеляційної скарги, що на час ухвалення рішення сплив час дії предмета позову є необґрунтованим, оскільки на дату постановлення рішення судом першої інстанції вказаний час не сплив, окрім того, предметом спору в тому числі є спір, щодо правомірності певних дій відповідача, в зв'язку з чим вказана апелянтом обставина не є підставою для відмови в позові.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для його скасування, колегія суддів, не вбачає.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: орган опіки та піклування Черкаської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди та супроводу батька - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :