Справа № 300/341/17
У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Собослоя Г. Г., Готри Т. Ю.

з участю секретаря Сочки І. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" на рішення Воловецького районного суду від 7 червня 2017 року по справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Воловецького районного суду від 7 червня 2017 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено у звязку з пропуском строку позовної давності.

На це рішення позивач ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку банку, строк позовної давності ними не пропущено, а тому просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 скаргу підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_3 проти скарги заперечив та просив її відхилити.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст. 634 ЦК України).

З матеріалів справи слідує, що відповідно до укладеного договору № б/нвід 12 листопада 2007 року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 21 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22, 80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Своїх зобовязань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними грошима відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 29 801, 95 грн. З них:

-3375, 25 грн. борг по кредиту;

-20 277, 53 борг за відсотками;

-4253, 84 грн. пеня та комісія;

-500 грн. фіксована частина штрафу;

-1395, 33 грн. процентна складова штрафу.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії картки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14).

З матеріалів справи слідує, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Із заяви про видачу платіжної картки слідує, що ОСОБА_1 отримав картку строком дії до листопада місяця 2011 року. В свою чергу банк звернувся з позовом 10 травня 2017 року, тобто з пропуском установленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про застосування наслідків спливу строку позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» стверджує, що у даному випадку строк давності було перервано, оскільки мали місце три проплати, а саме 02.09.2014 року у розмірі 614, 38 грн., 04.10.2014 року у розмірі 10, 02 грн. та 05.10.2014 року у розмірі 5,01 грн. Апеляційним судом встановлено, що в усіх трьох випадках ці проплати не було здійснено безпосередньо позичальником, вони були стягнуті примусово банком з поточного рахунку, відкритого ОСОБА_1 у ПАТ КБ «Приватбанк», на які було зараховано на його імя кошти від Фонду зайнятості. Цю обставину сторони визнали, при цьому позивачем не було надано суду доказів того, що таке примусове стягнення коштів є належним виконанням договору № б/н від 12.11.2007 року або може бути прирівняне до такого. За цих обставин колегія прийшла до висновку, що факт переривання строку позовної давності у даному випадку відсутній.

За цих обставин місцевий суд обґрунтовано відмовив у позові за спливом строку позовної давності. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" відхилити.

Рішення Воловецького районного суду від 7 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді