Провадження №2/193/430/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

06 листопада 2017 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Мельниковій Т. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Першотравенська сільська рада Софіїського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2017 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначає, що 25 вересня 2016 року помер ОСОБА_4 чоловік її рідної тітки ОСОБА_5. Спадкоємців за законом жодної черги ОСОБА_4 не мав, його дружина ОСОБА_5 померла раніше нього 28.02.2008 року.

Спадковим майном після смерті ОСОБА_4 є земельна ділянка площею 8,440 га, кадастровий номер :02:003:0004, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_5, виданого державним нотаріусом першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-3812, та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 902631, виданого 16 березня 2009 року головою Софіївської районної державної адміністрації, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 36.

01.06.2014 року ОСОБА_4, як власник вищевказаної ділянки і орендодавець уклав із ТОВ «Южне» договір оренди земельної ділянки стром на пять років, і ці відомості відображені в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишив заповіт, посвідчений 9 грудня 2008 року державним нотаріусом першої Дніпродзержинської нотаріальної контори за реєстровим № 1-3814, згідно з яким заповів вищевказану земельну ділянку в рівних частках позивачу і відповідачу ОСОБА_3, яка є рідною сестрою позивача. Копію даного заповіту нотаріус позивачу не надає.

26 квітня 2017 року позивач, як спадкоємиця за заповітом, подала приватному нотаріусу Камянського міського нотаріального округу ОСОБА_6 заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на свою частину вищевказаної земельної ділянки після смерті ОСОБА_4, а у разі неможливості видачі свідоцтва просила видати їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії для звернення до суду.

26 квітня 2017 року приватний нотаріус Камянського міського нотаріального округу ОСОБА_6 зареєструвала в спадковому реєстрі спадкову справу № 60573914 (номер у нотаріуса 25/2017) після смерті ОСОБА_4 та відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи тим, що позивач, і відповідач ОСОБА_3 пропустили строк для прийняття спадщині після смерті ОСОБА_4 та запропонувала в судовому порядку вирішити дане питання.

Дійсно, ні позивач, ні відповідач ОСОБА_3 не звертались в шестимісячний строк з для відкриття спадщини до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_4, але позивач фактично прийняла спадщину в порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України, бо постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_4 був зареєстрований та фактично до дня своєї смерті проживав в квартирі № 5, розташованій в будинку № 7 по вулиці Костромський в м. Камянському. Вказана квартира належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого 15 вересня 2004 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 6037. 22 вересня 2004 року право власності позивача на цю квартиру зареєстровано в Рєстрі прав власності на нерухоме майно.

До 2012 року ОСОБА_4 проживав в квартирі позивача один. Станом на 2012 рік здоровя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому на той час виповнилося 88 років, значно погіршилося. Він хворів на серцеві захворювання, гіпертонічну хворобу тощо, страждав від болю у суглобах, пересувався за допомогою палиці, мав значні вади зору, не виходив з квартири, а тому потребував стороннього піклування та догляду. ОСОБА_4 не мав кровних родичів, які б могли про нього піклуватися. Позивач племінниця його дружини, була найближчою йому людиною. Її вселення у власну квартиру в 2012 році для спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_4 значною мірою було зумовлено його безпорадністю та необхідністю догляду за ним.

З квітня 2012 року позивач фактично, без реєстрації проживала у власній квартирі № 5, розташованій в будинку № 7 по вулиці Костромській в м.Кам"янському, а 1 березня 2017 року зареєструвала своє проживання в цій квартирі та проживає в ній по цей час. В період з квітня 2012 року по 25 вересня 2016 року, тобто по день смерті спадкодавця, позивач проживала в своїй квартирі разом із ОСОБА_4, що засвідчується актом № 969 про проживання, виданим Комунальним підприємством Камянської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 26.06.2017 року.

В квітні 2012 року позивач перевезла у вищевказану квартиру особисті речі, документи, компютер, швейну та пральну машини, предмети побуту та вселилась в квартиру № 5, розташовану в будинку № 7 по вулиці Костромській в м.Камянському, де стала постійно проживати спільно з ОСОБА_4 Майже пять років вона доглядала ОСОБА_4М.а після смерті поховала його.

Проте нотаріусом не було враховано той факт, що позивач прийняла спадщину.

Дана земельна ділянка знаходиться на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

Експертна грошова оцінка земельної ділянки на момент звернення з позовом до суду становить 68600,00 грн., а ? частка 34300,00 грн.

Позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,440 га, кадастровий номер :02:003:0004, що розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровський області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 25 вересня 2016 року.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з"явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує.

Представник третьої особи Першотравенської сільської ради, належним чином повідомлений у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, беручи до уваги заяву позивача та відповідача, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що 25 вересня 2016 року помер ОСОБА_4 чоловік її рідної тітки ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с.6). Спадкоємців за законом жодної черги ОСОБА_4 не мав, його дружина ОСОБА_5 померла раніше нього 28.02.2008 року.

Спадковим майном після смерті ОСОБА_4 є земельна ділянка площею 8,440 га, кадастровий номер :02:003:0004, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровський області, що належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_5, виданого державним нотаріусом першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-3812(а.с.8), та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 902631, виданого 16 березня 2009 року головою Софіївської районної державної адміністрації, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 36(а.с.7).

01.06.2014 року ОСОБА_4, як власник вищевказаної ділянки і орендодавець уклав із ТОВ «Южне» договір оренди земельної ділянки стром на пять років, і ці відомості відображені в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно(а.с.9).

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишив заповіт, посвідчений 9 грудня 2008 року державним нотаріусом першої Дніпродзержинської нотаріальної контори за реєстровим № 1-3814, згідно з яким заповів вищевказану земельну ділянку в рівних частках мені і відповідачці ОСОБА_3, яка є рідною сестрою позивача. Копію даного заповіту нотаріус позивачу не надає.

ОСОБА_4 був зареєстрований та фактично до дня своєї смерті проживав в квартирі № 5, розташованій в будинку № 7 по вулиці Костромський в м. Камянському. Вказана квартира належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого 15 вересня 2004 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 6037. 22 вересня 2004 року право власності позивача на цю квартиру зареєстровано в Рєстрі прав власності на нерухоме майно.

До 2012 року ОСОБА_4 проживав в квартирі позивача один. Станом на 2012 рік здоровя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому на той час виповнилося 88 років, значно погіршилося. Він хворів на серцеві захворювання, гіпертонічну хворобу тощо, страждав від болю у суглобах, пересувався за допомогою палиці, мав значні вади зору, не виходив з квартири, а тому потребував стороннього піклування та догляду. ОСОБА_4 не мов кровних родичів, які б могли про нього піклуватися. Позивач племінниця його дружини, була найближчою йому людиною. Її вселення у власну квартиру в 2012 році для спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_4 значною мірою було зумовлено його безпорадністю та необхідністю догляду за ним.

З квітня 2012 року позивач фактично, без реєстрації проживала у власній квартирі № 5, розташованій в будинку № 7 по вулиці Костромський в м.Кам"янському, а 1 березня 2017 року зареєструвала своє проживання в цій квартирі та проживає в ній по цей час. В період з квітня 2012 року по 25 вересня 2016 року, тобто по день смерті спадкодавця, позивач проживала в своїй квартирі разом із ОСОБА_4, що засвідчується актом № 969 про проживання, виданим Комунальним підприємством Камянської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 26.06.2017 року(а.с.13).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Та обставина, що позивач не може оформити спадщину ОСОБА_4 в позасудовому (нотаріальному) порядку, підтверджується розясненнями приватного нотаріуса Каменського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 29 квітня 2017 року, якими вона відмовила у вчиненні нотаріальної дії видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 та рекомендувала звернутись до суду(а.с.12).

Той факт, що ОСОБА_4 за життя на праві власності належала земельна ділянка площею 8,440 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в Першотравенський сільський раді Софіївського району Дніпропетровський області, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_5, виданим державним нотаріусом першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-3812(а.с.8); змістом Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 902631, виданого 16 березня 2009 року головою Софіївської райдержадміністрації, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 36(а.с.7), інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 91603085 від 10.07.2017 р.,(а.с.9), з якої вбачається, що спірній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :02:003:0004, що ОСОБА_4 як власник був орендодавцем цієї земельної ділянки згідно договору оренди з ТОВ «Южне» від 01.06.2014 р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.06.2014 року.

Той факт, що позивач є спадкоємицею ОСОБА_4 за заповітом, підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4М.(а.с.6); змістом його заповіту, посвідченого 9 грудня 2008 року державним нотаріусом першої Дніпродзержинської нотаріальної контори за реєстровим № 1-3814, оригінал якого зберігається в матеріалах спадкової справи № 60573914, відкритої 26.04.2017 р. приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу ОСОБА_6; витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи № 60573914 після смерті ОСОБА_4М.(а.с.11); матеріалами цієї спадкової справи в цілому.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснює, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому в мене є всі законні права на земельну ділянку.

Дана земельна ділянка знаходиться на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, тому в якості третьої особи залучаю дану територіальну громаду в особі Першотравенської сільської ради.

Експертна грошова оцінка земельної ділянки на момент звернення з позовом до суду становить 68600,00 грн., а ? частка 34300,00 грн.

На підставі зі. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обовязки спадкодавця, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно зі ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розмішені.

Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається і-ншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем право власності на 1/2 частку земельної ділянки, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Тому, керуючись ст.ст.10,11,60,169,174,197,209,212,215,218 ЦПК України, ст.ст.16,328,392,1216-1223,1225,1233,1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Першотравенська сільська рада Софіїського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,440 га, кадастровий номер :02:003:0004, що розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровський області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 25 вересня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Шумська