Справа № 357/3727/17 Головуючий у І інстанції Ярмола О. Я.
Провадження № 22-ц/780/4864/17 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 26 17.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи Білоцерківський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заявлені вимоги мотивувала тим, що 04 грудня 2007 року уклала із ПАТ КБ «Надра» кредитний договір на суму 65145 доларів США, забезпечений договором іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1. За умовами вказаних договорів взяті в кредит кошти позивач зобов'язалася повернути до 03 грудня 2032 року. Однак 27 липня 2013 року її, ОСОБА_2, було взято під варту, і по теперішній день вона утримується в Київському СІЗО.

Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби 14 вересня 2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 975721,60 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, лише 12 жовтня 2016 року вона дізналась про винесення цієї постанови та про наявність вимог відповідача щодо дострокового стягнення коштів за кредитним договором та штрафних санкцій. Постанова була винесена на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Кобелєвої А.М., вчиненого 29 січня 2015 року.

Вказує, що оскільки вона знаходилася в місцях позбавлення волі з 27 липня 2013 року і не отримувала від банку ніяких листів і вимог щодо погашення заборгованості, це унеможливило подання нею нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, а відтак у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

На підставі вищевикладеного просила визнати виконавчий напис від 29 січня 2015 року № 37, вчинений приватним нотаріусом Кобелєвою А.М., про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2017 року позов задоволено, визнано виконавчий напис від 29 січня 2015 року № 37 таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач ПАТ КБ «Надра», не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2017 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що 01 грудня 2014 року у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України на адресу, зазначену в іпотечному договорі, ОСОБА_2 було направлено повідомлення - письмову вимогу про усунення порушень, що підтверджується описом вкладення в цінний лист з відміткою про надіслання, при цьому жодним нормативно-правовим документом не передбачено зобов'язання нотаріусів перевіряти адресу перебування чи розшукувати іпотекодавців при вчиненні виконавчих написів, про що зазначено судом. Таким чином ПАТ КБ «Надра» було надано всі необхідні документи у відповідності до вимог чинного законодавства України для вчинення виконавчого напису.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанцій відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив із того, що в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» відповідач належно не вручив іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання та умов договору, а нотаріус в порушення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не перевірила, чи попередив кредитор боржника про здійснення виконавчого напису, відтак вчинила виконавчий напис на підставі поданих документів, що не підтверджують безспірності заборгованості.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 04 грудня 2007 року ОСОБА_2 уклала з ВАТ КБ «Надра» договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов'язання, що витікає з кредитного договору № 1007/П/33/2007/840 від 04 грудня 2007 року, а саме повернути до 03 грудня 2032 року кредит у сумі 65145 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та можливі штрафні санкції, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки, а саме квартиру № 188, що знаходиться в м. Біла Церква Київської області, по вул. Леваневського, 36. Звернення стягнення відбувається на підставі, зокрема,виконавчого напису нотаріуса (а. с. 53 - 55).

29 січня 2015 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. із заявою про вчинення виконавчого напису, до якої додано копія кредитного договору № 923/11/33/2007/840 від 07 листопада 2007 року; оригінал договору іпотеки від 07 листопада 2007 року за Р№ 6464; досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором разом з описом вкладення в цінний лист та фіскальним чеком; розрахунок заборгованості позичальника станом на 27 листопада 2014 року; установчі документи банку; копія паспорта позичальника (а. с. 67).

Як вбачається із досудової вимоги від 01 грудня 2014 року, вона направлялася ПАТ КБ «Надра» на адресу ОСОБА_2 - АДРЕСА_3 про погашення заборгованості за кредитним договором протягом 30 днів з дати направлення цієї вимоги, із попередженням, що згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольняти свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (а. с. 79 - 82).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_2, заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена, складає 59795,43 долари США, що еквівалентно 704659,54 грн., заборгованість по сплаті відсотків, в тому числі прострочена - 14697,73 долари США, що еквівалентно 173205,52 грн., прострочення сплати кредиту - 1645,07 долари США, що еквівалентно 19386,38 грн., порушення умов додаткової угоди - 6514,50 долари США, що еквівалентно 76770,16 грн., всього сума заборгованості 82652,73 долари США, що еквівалентно 974021,60 грн. (а. с. 88).

29 січня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2, за рахунок коштів від продажу якої запропоновано задовольнити вимоги стягувача - ПАТ КБ «Надра»: основний борг у розмірі 59795,43 долари США, що еквівалентно 704659,54 грн., відсотки у розмірі 14697,73 долари США, що еквівалентно 173205,52 грн., пеня у розмірі 1645,07 доларів США, що еквівалентно 19386,38 грн., штраф у розмірі 6514,50 доларів США, що еквівалентно 76770,16 грн., плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 1700 грн. (а. с. 12).

12 вересня 2016 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження (а. с. 52). Постановою державного виконавця від 14 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 52236078 за виконавчим написом № 37 від 29 січня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 975721,60 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2, адреса боржника АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 (а. с. 11).

11 жовтня 2016 року постанова про відкриття виконавчого провадження надійшла до Київського СІЗО та була вручена засудженій ОСОБА_2 (а. с. 13).

Згідно довідки Київського слідчого ізолятору УДПС України в м. Києві та Київській області від 22 листопада 2016 року № 08-25388, ОСОБА_2 взята під варту 27 липня 2013 року, на теперішній час утримується в Київському СІЗО (а. с. 10).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Виходячи із вищевикладеного, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус порушив вимоги п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, яким передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчий напис в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору після спливу тридцяти днів з моменту вчинення відмітки іпотекодавцем на письмовому повідомлені про його отримання або відмітки поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення за адресою, вказаною в договорі застави, та з урахуванням вимог п. 114 Правил надання послуг поштового зв'язку, згідно з яким боржник вважається належним чином повідомлений, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

На підставі зібраних у справі доказів та виходячи з положень вищевказаних норм матеріального права, суд першої інстанції правильно виходив із того, що відсутні докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на заставлене майно у разі невиконання вимоги.

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки мало місце у позасудовому порядку і іпотекодавець був позбавлений можливості висувати свої заперечення щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису, а неотримання ним письмової вимоги про усунення порушень є істотним, вплинуло на права та обов'язки іпотекодавця.

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 58-60, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавчий напис нотаріуса відповідає діючому законодавству та відсутні обґрунтовані підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню, відхиляються колегією суддів. Так, судом під час розгляду справи було встановлено, що в порушення вимог закону боржник не була повідомлена не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису, про порушення кредитних зобов'язань, відтак, заборгованість, на яку вчинено виконавчий напис, не є безспірною.

Доводи апеляційної скарги про те, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено зобов'язання нотаріусів перевіряти адресу перебування іпотекодавців під час здійснення нотаріальних написів, не ґрунтуються на вимогах закону, не спростовують правильних по суті висновків суду та відхиляються колегією суддів.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Кашперська Т.Ц.

Судді : Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.