Справа №577/4180/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Ярмак О. М.
Номер провадження 22-ц/788/1613/17 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2017 року

у справі за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Конотопський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, старший державний виконавець Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Мовчан Галина Іванівна про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, -

В С Т А Н О В И Л А :

07 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з даною скаргою, в якій просила визнати дії старшого державного виконавця Мовчан Г.І. про стягнення з неї витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій в сумі 1377,02 грн. неправомірними та скасувати вказану постанову державного виконавця від 27 вересня 2016 року.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2017 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Мовчан Г.І., які виразилися у стягненні з ОСОБА_3 витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 1 377 грн. 02 коп. у виконавчому провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за № 37976064.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Мовчан Г.І. від 27 вересня 2016 року про стягнення із ОСОБА_3 витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 1 377 грн. 02 коп. у виконавчому провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за № 37976064, при виконанні рішення суду про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі Конотопський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Сумській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати. Зазначає, що чинне законодавство не містить жодних виключень щодо стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, в томі числі за видом виконавчого документа. Висновки суду щодо можливості стягнення витрат на проведення виконавчих дій лише за рішеннями майнового характеру є невірними. Розрахунок суми витрат, наведений у постанові про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 27 вересня 2016 року проведено відповідно до кількості та вартості понесених витрат, передбачених розрахунком витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, затвердженого Головним територіальним управлінням юстиції в Сумській області та граничними тарифами на універсальні послуги поштового зв'язку, встановленими рішенням комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації № 193 від 07 квітня 2015 року, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 року № 461/26906. Вважає хибною думку суду, що витрати, пов'язані з виготовленням документів виконавчого провадження, не відносяться до витрат виконавчого провадження. Щодо витрат, пов'язаних з відправленням поштової кореспонденції та паливно-мастильних матеріалів, суду були надані докази понесених витрат за весь період примусового виконання рішення суду на момент їх витребування, зокрема шляхові листи та реєстри на відправку поштової кореспонденції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Мовчан Г.І., яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задовленню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15 травня 2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області видано виконавчий лист на виконання рішення суду у справі № 2/577/5/13 про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2.

18 травня 2013 року за заявою стягувача ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження ВП № 37976064 по виконанню вказаного виконавчого листа (а. с. 3, Т. 1 виконавчого провадження).

14 лютого 2014 року державним виконавцем Ларіоновим А.С. винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження (а. с. 35, Т. 2 виконавчого провадження).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 22 липня 2015 року, вказану постанову про закінчення виконавчого провадження визнано незаконною та скасовано (а. с. 82, Т. 3 виконавчого провадження).

Постановою старшого державного виконавця Мовчан Г.І. від 10 серпня 2015 року дане виконавче провадження відновлено (а. с. 86, Т. 3 виконавчого провадження - на звороті).

20 листопада 2015 року державним виконавцем знову винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яка ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2015 року була скасована (а. с. 111; 117 Т. 3 виконавчого провадження - на звороті).

10 лютого 2016 року постановою державного виконавця Литвин В.А. виконавче провадження відновлено (а. с. 246, Т. 4 - на звороті).

Постановою державного виконавця від 14 червня 2013 року у даному виконавчому провадженні стягнуто з боржника ОСОБА_3 виконавчий збір у розмірі 680 грн. (а. с. 11, Т. 1).

Згідно акту державного виконавця від 19 лютого 2016 року відбулося примусове виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2 (а.с. 233, Т. 4 виконавчого провадження).

При цьому державним виконавцем був проведений опис майна, яке знаходилося у квартирі та передано його на відповідальне збергіання особі визначеній державним виконавцем - Бурковській Л.І. (а.с. 234-240, Т. 4 виконавчого провадження).

Після закінчення терміну зберігання не витребуване ОСОБА_3 майно було реалізовано.

27 вересня 2016 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Мовчан Г.І. винесено оскаржувану постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 1377,02 грн., а саме: обкладинка виконавчого провадження - 1,65 грн.; послуга, пов'язана з користуванням ЄДРВП - 12,72 грн.; відправлення поштової кореспонденції - 508,68 грн., в т.ч. відправлення кореспонденції маркованою машиною - 288,48 грн.; в т.ч. відправлення кореспонденції маркованою продукцією - 220,20 грн.; папір А4 пачка (500 арк.*2) - 68,112 грн.*2=136,22 грн.; виготовлення документів виконавчого провадження (1000*0,60 грн.) - 600 грн.; паливно-мастильні матеріали - 117,75 грн. (а. с. 7, Т. 1).

Вказана постанова була направлена ОСОБА_3 27 вересня 2016 року (а. с. 9, Т. 1).

Згідно розпорядження № 37976064/5 (5/224) від 27 вересня 2016 року за підписом державного виконавця Мовчан Г.І., затвердженого начальником Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ Логвин О.С., грошові кошти у сумі 5145,29 грн, що надійшли 26 вересня 2016 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 2/577/5/2013, виданого 15 травня 2013 року Конотопським міськрайонним судом про виселенні ОСОБА_3 грошові кошти вирішено перерахувати: 3088,27 грн. - на ім'я ОСОБА_3; 680 грн. - виконавчого збору; 1377,02 грн. - витрати на проведення виконавчих дій (а. с. 44, Т. 1).

Суд першої інстанції, задовольняючи скаргу ОСОБА_3, виходив з того, що станом на 27 вересня 2016 року виконавче провадження № 373976064 закінчено не було, а тому у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні. З неї могли бути утримані лише витрати, пов'язані із зберіганням майна та реалізацією невитребуваного нею майна, які могли бути утримані із суми 5145 грн. 59 коп., що надійшла від реалізації невитребуваного майна. Окрім того, державним виконавцем невірно визначений склад витрат на проведення виконавчих дій та їх розмір.

Проте повністю погодитись з висновками суду першої інстанції не можна, виходячи з наступного.

Частинами 1, 4 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з:

1) коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 28 цього Закону;

2) авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

3) стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій;

4) інших надходжень, що не суперечать законодавству.

До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату:

1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника;

2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій;

3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум;

4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини;

5) розміщення оголошення в засобах масової інформації;

6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень;

7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Крім зазначеної норми Закону України «Про виконавче провадження» питання стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій регулюється Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі Інструкція).

Відповідно до п. п. 3.13, 3.13.1. Інструкції, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, використання коштів виконавчого провадження здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 N 554.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, у якій зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду в десятиденний строк.

Згідно з п. 3.13.2 вказаної Інструкції у разі якщо виконавче провадження було завершено, а витрати на організацію та проведення виконавчих дій не були стягнуті, постанова про стягнення витрат на організацію та проведення виконавчих дій виділяється в окреме провадження в порядку, передбаченому підпунктом 3.7.4 пункту 3.7 цього розділу.

Пунктом 8.8. розділу УІІ «Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення» передбачено, що при виконанні рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у разі якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій та накладені на нього штрафи у передбачених Законом випадках, державний виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. Після завершення виконавчого провадження з виконання рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, якщо виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій, штрафи не стягнуто, державний виконавець відкриває виконавчі провадження за відповідними постановами та вживає заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом, шляхом звернення стягнення на кошти та інше належне боржнику майно.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що станом на 27 вересня 2016 року виконавче провадження № 37976064 не було закінчено, а тому у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні, є помилковим, так як відповідно до зазначених положень Інструкції такі витрати можуть бути стягнуті державним виконавцем і під час виконання судового рішення за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, зокрема здійснити виселення з житлового приміщення.

В той же час суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови від 27 вересня 2016 рок у зв'язку з тим, що державним виконавцем не вірно визначений склад та розмір витрат на проведення виконавчих дій.

Так, до складу витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державним виконавцем віднесені витрати на виготовлення документів виконавчого провадження в розмірі 600 грн 00 коп (а.с. 7, 18).

Розрахунок витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій станом на 01 квітня 2016 року, затверджений в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 19, Т. 1).

Зазначеним розрахунком визначено, що до вказаних витрат віднесені лише витрати за виготовлення ксероксних копії, які надаються відділами ДВС як послуга. Витрати на виготовлення документів виконавчого провадження до вказаних витрат не віднесені.

Не можна погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що витрати на виготовлення документів виконавчого провадження за допомогою принтеру є тотожними витратам за виготовлення ксероксних копій, так як виготовлення ксероксних копій документів передбачає використання паперу. Але державним виконавцем витрати на папір (2 пачки по 500 арк.) були включені до витрат на проведення виконавчих дій окремо у розмірі 136,22 грн.

Судом першої інстанції також правильно встановлено, що при наданні державним виконавцем розрахунку витрат пов'язаних з відправленням поштової кореспонденції та документів, які підтверджують вказані витрати, до них віднесені витрати, які були понесені після винесення постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 27 вересня 2016 року. Докази, які були надані державним виконавцем на підтвердження витрат на паливно-мастильні матеріали в сумі 117 грн. 75 коп., а саме: подорожні листи службового автомобіля за 28 серпня 2013 року, 10 вересня 2013 року, 28 листопада 2014 року, 22 грудня 2014 року, 18 серпня 2015 року, 31 серпня 2015 року, 5 листопада 2015 року, 15 лютого 2016 року, 19 лютого 2016 року не містять посилання на номер виконавчого провадження та адресу, за якою був здійснений виїзд. Крім того за період з 14 лютого 2014 року до 10 серпня 2015 року виконавче провадження вважалося закінченим (а. 35 т. 2, 86 т. 3 виконавчого провадження), але за вказаний період державним виконавцем також нараховані витрати на паливно-мастильні матеріали за подорожніми листами за 28 листопада 2014 року та 22 грудня 2014 року.

Суд першої інстанції також дійшов правильного висновку, що частина витрат, зокрема, витрати на відправлення поштової кореспонденції, які включені до розрахунку, були понесені у 2013 -2014 роках, а тому не можуть бути розраховані, як це здійснив державний виконавець, за вартістю послуг, ціна на які визначена станом на 1 квітня 2016 року.

Отже, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції підлягає частковій зміні шляхом виключення з її мотивувальної частини висновку суду стосовно того, що станом на 27 вересня 2016 року у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п. 2; 309 ч. 1 п. 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області задовольнити частково.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2017 року частково змінити, виключивши з її мотивувальної частини висновок суду стосовно того, що станом на 27 вересня 2016 року у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні.

В іншій частині ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -