справа № 278/2111/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Кушнір М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила визнати за нею право власності ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0772 га, що знаходиться по вул. Шкільна, 13, в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємицею за законом після смерті сина, якому дана земельна ділянка належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю, і перебувала у спільній сумісній власності з його братом ОСОБА_2, тобто відповідачем.

У судове засідання сторони не зявились, проте як від позивача так і відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заяву підтримала та просила її задовольнити. Відповідач позов визнав. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними.

Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

22 жовтня 2012 року помер син позивача та брат відповідача ОСОБА_3. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 згідно державних актів на право приватної власності на землю (а.с.9) володіли на праві спільної сумісної власності земельною ділянкою загальною площею 0,0772 га, що знаходиться по вул. Шкільна, 13, в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області та має цільове призначення для обслуговування жилого будинку. Позивач є єдиною спадкоємицею до майна померлого ОСОБА_3 (а.с.28).

Постановою нотаріуса від 11 серпня 2017 року (а.с.7) позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у зв'язку з тим, що остання перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і видати свідоцтво про право на спадщину після останнього є можливим лише після виділення (визначення) його частки у такому спільному майні.

За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їй спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги.

Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України). Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.ч. 1-2 ст. 369 ЦК України). Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом (ч.1 ст. 370 ЦК України). Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі (ст. 1226 ЦК України).

Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

У ході розгляду справи судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_3 за життя на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_2 володів спірною земельною ділянкою. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті сина, має право на успадкування належної останньому земельної ділянки. Разом з тим, суд не убачає підстав для визнання за позивачем права власності на ? частину такого об'єкту нерухомості, адже в розумінні положень ст. 370 ЦК України на час ухвалення даного судового рішення не є належним суб'єктом ініціювання такого питання.

Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 320,00 гривень, з відповідача на користь позивача. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10-11, 60, ст. 88, ст. 174, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0772 га, що знаходиться по вул. Шкільна, 13, в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 22 жовтня 2012 року, та якому дана земельна ділянка належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії "1-ЖТ" № 051507, і перебувала у спільній сумісній власності з ОСОБА_2.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 320,00 гривень.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян