Справа № 180/795/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 жовтня 2017 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Хомченко С.І.
при секретарі Назаренко А.В.
розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в приміщенні суду в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Марганецька міська рада про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном, -
В С Т А Н О В И В :
У травні 2017 року позивач звернулася до звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа: Марганецька міська рада про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку у будинку № 26 по вулиці Матрорсова в м. Марганці Дніпропетровської області.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.03.2006 року він є власником будинку № 26 по вулиці Матросова в м. Марганець Дніпропетровської області. Право власності зареєстровано в державному реєстрі прав на нерухоме майно, реєстраційний номер якого № 14160533 від 16.03.2006 року.
У 2013 році його знайома попросила зареєструвати в його будинку її племінника ОСОБА_2, оскільки останньому потрібна була реєстрація для офіційного працевлаштування в м. Марганець на, що він дав дозвіл. Менше чим через місяць від тіє ж самої знайомої, йому стало відомо про те, що ОСОБА_2 не зміг працевлаштуватися в нашому місті, у звязку з чим виїхав до м. Дніпро, де нібито знайшов слбі роботу та працює там.
Так, як його знайома, яка прохала його зареєструвати свого племінника в його будинку померла, він не знає де тепер шукати ОСОБА_2 Його місце знаходження йому не відоме.
З травня 2013 року і до теперішнього часу відповідач за місцем своєї реєстрації не не проживає. Однак у звязку з реєстрацією в його будинку відповідача ОСОБА_2, він позбавлений можливості розпоряджатися на власний розсуд будинком, що є перешкодою у володінні та розпорядженні майном на власний розсуд. Просить суд усунути йому перешкоду у здійсненні права розпорядження своїм майном - будинком № 26 по вулиці Матросова в м. Марганець Дніпропетровської області, шляхом зняття з реєстраційного обліку у зазначеному будинку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач та її представник ОСОБА_3 надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся у встановленому законом порядку. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України.
Представник Марганецької міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся у встановленому законом порядку.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Згідно зі ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за звер-ненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заяв-лених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року, відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряд-жається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Позивач дійсно являється власником домоволодіння № 26 по вулиці Матросова в м. Марганець Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.03.2006 року ( а.с. 7).
Право власності зареєстровано в державному реєстрі прав е на нерухоме майно, реєстраційний номер якого № 14160533 від 16.03.2006 року ( а.с. 8).
Згідно довідки про склад сімї від 12 травня 2017 року та копії домової книги у будинку № 26 по вулиці Матросова в м. Марганець Дніпропетровської області значаться зареєстрованими позивач та відповідачі по справі ( а.с. 9-10,12 ).
Актом квартального комітету від 27 квітня 2017 року підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_2, однак за вказаною адресою з травня 2013 року і до моменту складання акту, не проживає ( а.с.11).
Право власності на житловий будинок, квартиру, визначені статтями 317,388 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання членів сім'ї, інших осіб, розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Норми статей 15, 16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.
Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Внаслідок створених відповідачем перешкод та його неправомірних дій позивачка позбавлена охоронюваного законом права користування власністю.
Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Крім того, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року (справа № 6-57цс11).
За вищезазначених обставин, суд вважає, що вимоги позивачки про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку у зазначеному будинку, підлягають задоволенню.
Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст..ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57, 58, 59, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою в будинку № 26 по вулиці Матросова в м. Марганець Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні, протягом цього ж строку з дня отримання копії рішення.
Суддя: С. І. Хомченко