У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/164/17

Провадження № 4-с/440/10/2017

10 жовтня 2017 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,

при секретарі Гута О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Буськ скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на дії старшого державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального Управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернулася в суд із скаргою на дії старшого державного виконавця Буського районного відділу ДВС. В обґрунтування зазначених вимог скаржник покликається на те, що на виконанні Буського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області перебував виконавчий лист, виданий 16.06.2011 року Буським районним судом Львівської області по справі № 2-671/11р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 28 719,09 грн.. 26.12.2016 року старшим державним виконавцем Буського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2, було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. При винесенні постанови, останній керувався п.2 ч.І ст.37, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», з чим ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» не погоджується, оскільки виконавчі дії не проведені належним чином та передчасно винесено постанову. Просить суд визнати рішення старшого державного виконавця Буського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.12.2016 року у провадженні № 52535695 неправомірними, скасувати таку та зобовязати старшого державного виконавця Буського РВ ДВС ОСОБА_2 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 16.06.2011 року Буським районний судом Львівської області по справі № 2-671/11р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 28719,09 грн.

Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_4, вимоги викладені в скарзі, підтримав повністю, просить її задоволити.

Старший державний виконавець Буського РВ ДВС ГТУЮ у Л/о ОСОБА_2, до початку судового засідання, подав лист з проханням справу слухати у його відсутності, покладається на рішення суду.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином судом повідомлена про час та місце розгляду справи.

Суд ухвалив проводити розгляд скарги у відсутності сторін, так як останні за викликом суду не з»явилися, а матеріалів справи є достатньо для прийняття рішення.

Дослідивши матеріали скарги, зясувавши обставини справи, суд приходить до переконання, що скарга підставна та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено що на виконанні Буського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області перебував виконавчий лист, виданий 16.06.2011 року Буським районним судом Львівської області по справі № 2-671/11р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 28 719,09 грн.

26.12.2016 року старшим державним виконавцем Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. При винесенні постанови, останній керувався п.2 ч. 1 ст.37, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.ст. 383, 384 ЦПК України та ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. 1ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до статей 1, 11 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Однак з матеріалів скарги, вбачається що державним виконавцем не було вжито усіх дій, а саме: не вжито заходів, для перевірки інформації з фінансових установ про наявність у боржника відкритих рахунків та не перевірено майновий стан боржника.

Частиною 1 статті 36 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

П.7 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Однак, державний виконавець таких дій не вчинив, а натомість повернув виконавчий документ без виконання.

Державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом розумного строку для належного проведення примусових дій для виконання рішення суду, який починає відраховуватися з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. В даному випадку виконавчий лист перебував на примусовому виконанні три місяці ( постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 року. Державний виконавець не вживав дій щодо примусового виконання рішення та закінчив виконавче провадження до спливу такого строку.

Частина 8 статті 48 Закону зобовязує державного Виконавця проводити перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Державним виконавцем таких дій вчинено не було.

Згідно п. 2, ч. 1, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося, або здійснено частково повертається стягувачу у разі, якщо, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи, щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Під час здійснення виконавчого провадження, ОСОБА_2, не використано всіх наданих законодавством прав, чим не виконано вимоги ст. 18 Закону та передчасно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, в іншому випадку його рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відтак, суд приходить до переконання, що старшим державним виконавцем Буського РВ ДВС ОСОБА_2 не було вжито усіх дій для забезпечення виконання виконавчого листа, виданого 16.06.2011 року Буським районним судом Львівської області по справі № 2-671/11р., а від так, скарга є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» - задоволити.

Визнати рішення старшого державного виконавця Буського районного відділу державно виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.12.2016 року у провадженні № 52535695, неправомірними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Буського районного відділу державно виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.12.2016 р. у провадженні № 52535695.

Зобовязати старшого державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 16.06.2011 року Буським районний судом Львівської області по справі № 2-671/11р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 28719,09 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції в 5-ти денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Б. М. Журибіда