Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер311/4866/13-ц Головуючий у 1 інстанції Нікандрова С.О.
Номер провадження 22-ц/778/2933/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року банк звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 4 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладений кредитний договір №б/н, згідно якого ОСОБА_5 отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконував зобовязання по договору внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 27396,57 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_5, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 04 червня 2007 року в сумі 27396,57 (двадцять сім тисяч триста девяносто шість) гривень 57 копійок, а також судовий збір в сумі 273 (двісті сімдесят три) гривні 96 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладений кредитний договір №б/н, згідно якого ОСОБА_5 отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Станом на 31 липня 2013 року у відповідача виникла заборгованість за Кредитним договором в сумі 27396,57 грн., яка складається з наступного: 9739,31 грн. заборгованість за кредитом; 10428,52 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 5447,95 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом. А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1280,79 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції, із висновками якого погоджується суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку відповідно до ст. ст. 10,11, 60, 88 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості зазначених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобовязань відповідачем ОСОБА_5 за кредитним договором №б/н від 04 червня 2007 року на суму 27396,57 грн., суд першої інстанції зробив вірний висновок що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Посилання у апеляційній скарзі на необхідність відмови в позові з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, є безпідставним.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

До ухвалення рішення відповідач не подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, будучи при цьому повідомленим судом про час та місце судового засідання на якому і було ухвалено оскаржуване рішення.

Невірність розрахунку позовних вимог, на який посилався відповідач у сказі, ним не спростовано. Посилання на те, що умовами договору не передбачено сплату комісії та штрафів спростовується умовами самого договору в тому числі його складовою п. 8.6 Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 8-10) та а також п. 5.5, 5.5.1. Правил користування платіжною картою (10-11).

Інші доводи скарги в тому числі і щодо порушення судом процесуального законодавства, не є такими, що впливають на висноки суду при ухваленні оскаржуваного рішення.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: