Провадження № 2/761/6427/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участі позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що від шлюбу у сторін народилася донька, позивач не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в свою чергу не надає коштів на утримання спільної дитини, а тому позивач вважає, що відповідач має щомісячно сплачувати аліменти на підставі рішення суду.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

А тому на підставі положень статті 169 ЦПК України суд продовжив розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2014 року та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05.12.2016 року шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька - ОСОБА_3.

Як вбачається з свідоцтва про народження, батьками дитини зазначені - ОСОБА_2 - батько та ОСОБА_1 - мати.

Як пояснила в судовому засіданні позивач та це встановлено судом, дитина проживає з матір'ю.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1).

Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

А тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 27.07.2017 року.

В судове засідання відповідач не надав доказів, що він сплачував аліменти на утримання дитини чи надавав кошти добровільно.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає кошти позивачу на утримання дитини, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в примусовому порядку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивача, стан здоров'я дитини (суду не було надано доказів, що дитина перебуває на обліку та потребує постійного лікування), суду не надано доказів, що відповідач на даний час має на утриманні неповнолітніх дітей, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в частині від доходу відповідача, визначає аліменти в розмірі 1/4 частки доходу ОСОБА_2, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісячно, починаючи з 27 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі статті 367 ЦПК України суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 159, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки доходу ОСОБА_2, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісячно, починаючи з 27 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Сторона, яка не була присутня при проголошенні рішення може його оскаржити протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.Г.Притула