Справа номер 237/3178/17
Номер провадження 2/237/1726/17
25.10.17 року м. Курахове
Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді: Кучко Я.Ю.
при секретарі: Мишко Д.О.
позивача ОСОБА_1
представника третьої особи ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Мар'їнського району Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей (сектор з питань опіки та піклування) Мар'їнської державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони по справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Неповнолітня дитина на теперішній час мешкає спільно зі своєю матір'ю ОСОБА_1, яка повністю забезпечила духовний й фізичний розвиток доньки. Причинами виникнення вказаних обставин стали неналежне, за позицією позивача, виконання батьком дитини ОСОБА_3 покладених на нього батьківських обов'язків. ОСОБА_3 не організовує своє життя таким чином, щоб для планового та гармонійного розвитку неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 мали місце всі необхідні для цього чинники. Так відповідач самоусунувся від виховання та утримання своєї дитини, недостатньо спілкувався з дитиною, жодного піклування про сина не проявляє, матеріально його не забезпечує. Зазначені обставини й стали чинниками для звернення ОСОБА_1, в порядку ст. 165 СК України, за судовим захистом прав неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Ухвалою Мар'їнського районного суду Донецької області від 28.07.2017 року відкрито провадження по справі № 237/3178/17 за за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей (сектор з питань опіки та піклування) Мар'їнської державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позові, зокрема зазначила наступне.
Так, неповнолітній син позивача народжений ІНФОРМАЦІЯ_7 р. в шлюбі з ОСОБА_3, який в подальшому рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 28.02.2014р. був розірваний. З часу припинення шлюбних відносин неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкав зі своєю матір'ю. При цьому батько дитини ОСОБА_3 не приділяє уваги сину, не цікавиться його життям, здоров'ям, не піклується про сина, ані про матеріальний стан, ані про духовний розвиток дитини.
В судовому засіданні головний спеціаліст служби у справах дітей Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області - ОСОБА_2, яка у даній справі діє за відповідною довіреністю № 1012/01-44 від 22.09.2017 року повідомила, що місце проживання відповідача невідоме, можливість надати висновок про доцільність/недоцільність батьківських прав ОСОБА_3 щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_5 відсутня.
Відповідач ОСОБА_4 відзив, заперечення або пояснення на позовну заяву до суду не надав та в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду про причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно із ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про місце проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Так, судові повістки про виклик до суду відповідача ОСОБА_3 були розміщенні на офіційному сайті Мар'їнського районного суд Донецької області, оскільки, як зазначається в позовній заяві, місцем реєстрації відповідача ОСОБА_3 є АДРЕСА_1, що знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження у відповідності до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.
Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на п'ятнадцять днів.
Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе і необхідне розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.
Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України).
Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно із ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст.166 Сімейного кодексу України).
У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 28 лютого 2014 року Мар'їнським районним судом Донецької області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Від шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_7 р. народжений ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1
Судом встановлено, що ОСОБА_3 самоусунувся від виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, лише позивач ОСОБА_1, як матір дитини, прикладає зусилля щодо створення всіх умов для розвитку дитини, забезпечення належного догляду та уваги.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно Рішення комісії з питань захисту прав дитини Мар'їнської РДА Донецької області надати висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 немає можливості у зв'язку з тим, що місце проживання його невідоме та відсутні підтверджуючі документи про невиконання ним батьківських прав.
У відповідності до характеристики ОСОБА_5, за підписом ОСОБА_6 та ОСОБА_7, житлово-побутові умови проживання дитини - належні. ОСОБА_1 в навчально-виховному процесі приймає активну участь. Регулярно відвідує школу та батьківські збори. За час навчання ОСОБА_5 у школі ОСОБА_3 участь в житті дитини та навчанні дитини не приймав.
Сукупність досліджених судом доказів свідчить про винну поведінку відповідача ОСОБА_3, навмисне ухилення від виконання батьківського обов'язку щодо виховання та розвитку неповнолітньої дитини, піклування про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, зайняття підготовкою до самостійного життя сина, підтримки сина матеріально. Будь-які об'єктивні причини ухилення ОСОБА_3 від виконання обов'язків по вихованню, утриманню сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні.
При ухваленні рішення суд зауважує, що позбавлення батьків батьківських прав не тільки виконує каральну функцію відносно батьків, але і служить меті захисту прав і інтересів дитини, усунення небезпеки для її життя, здоров'я, створення передумов для належного виховання дитини.
На підставі викладеного ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей (сектор з питань опіки та піклування) Мар'їнської державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Старомихайлівка Марїнського району Донецької області відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Мар'їнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Кучко Я.Ю.
Дата документу 25.10.2017 року