Єдиний унікальний номер 243/56/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1401/2017
Єдиний унікальний номер 243/56/16-ц Головуючий в 1 інстанції Кузнецов Р.В.
Номер провадження 22-ц/775/1401/2017 Доповідач Мірута О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мірути О.А.,

суддів Мальованого Ю.М., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Ситнік Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі договору діє ОСОБА_2, на заочне рішення Словянського міського суду Донецької області від 10 березня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2016 року ПАТ Банк «ТРАСТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 11.11.2013 року ОСОБА_1 отримав від ПАТ Банк «ТРАСТ» споживчий кредит № R161.004- TEK.0038149 в розмірі 17520,00 гривень зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 6,49% річних та 1,79% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 24 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 11.11.2015 року, строком до 11.11. 2015 року. Останній платіж боржником був здійснений 29.04.2014 року в сумі 1092,5 гривень. Внаслідок порушення взятих за договором зобов»язань у ОСОБА_1 станом на 14.12.2015 року виникла заборгованість перед банком в розмірі: 14067,54 гривень по кредиту; 774,66 гривень - прострочені % за користування кредитом; 5 958,59 гривень прострочена комісія.

12.12.2013 року ОСОБА_1 отримав від ПАТ Банк «ТРАСТ» кредит № R161.004- TEK.0039754 в розмірі 26001,30 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 3,25% річних та 1,79% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем строком до 12.12.2018 року. Останній платіж боржником був здійснений 19.05.2014 року в сумі 80,99 гривень. Внаслідок порушення взятих за договором зобов»язань у ОСОБА_1 станом на 14.12.2015 року виникла заборгованість перед банком в розмірі: 24406,70 гривень по кредиту; 1038,49 гривень - прострочені % за користування кредитом; 9250,41 гривень прострочена комісія.

Заочним рішенням Словянського міського суду Донецької області від 10 березня 2017 року позовні вимоги ПАТ Банк «ТРАСТ» задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «ТРАСТ» заборгованість за кредитними договорами № R161.004- TEK.0038149 від 11.11.2013 року та № R161.004- TEK.0039754 від 12.12.2013 року в розмірі 55496, 39 гривень, судовий збір у розмірі 1218 гривень та судові витрати пов»язані з опублікуванням оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» у розмірі 420 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на відсутність в матеріалах справи оригіналів банківських документів, надання банком не прозорого розрахунку заборгованості, такого, що не відповідає дійсності. Вважає, що суд неправомірно залишив без задоволення заяву про перегляд заочного рішення. В зв»язку з заочним розглядом справи він був позбавлений можливості заявити про застосування строку позовної давності.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні апеляційної скарги .

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, двічі 10.10.2017 року та 17.10.2017 року надавав суду заяви про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв»язку із зайнятістю у інших процесах.

Апеляційний суд визнає повідомлені причини систематичної неявки представника відповідача в судове засідання не поважним.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну оцінку в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов ПАТ Банк «ТРАСТ» суд виходив із того, що відповідач по справі ОСОБА_1 порушив умови кредитних договорів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч. 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством Банк ТРАСТ та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № R161.004- TEK.0038149, за яким останньому надано кредит в розмірі 17520,00 гривень, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 6,49 % річних та 1,79 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 24 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту та відсотків за користування кредитом. Кінцевий термін повернення : до 11.11.2015 року (а.с. 16).

Факт надання та отримання відповідачем кредитних коштів за Кредитним договором № R161.004- TEK.0038149-2 від 11.11.2013 року в розмірі 17520,00 гривень підтверджується меморіальним ордером № Loan-45879 від 11.11.2013 року (а.с. 20) .

12.12.2013 року року між Публічним акціонерним товариством Банк ТРАСТ та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № К161.004-ТЕК.0039754 за яким останньому надано кредит в розмірі 26 001,30 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 3,25 % річних та 1,79 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту та відсотків за користування кредитом. Кінцевий термін повернення : до 12.12.2018 р.

Факт надання та отримання відповідачем кредитних коштів за Кредитним договором № R161.004- TEK.0039754 від 12.12.2013 в розмірі 26001,30 гривень підтверджується меморіальним ордером № Loan-47930 від 12.12.2013 року (а.с. 33).

Відповідно до п. 2.2. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною Кредитних договорів № R161.004- TEK.0038149 від 11.11.2013 року та № R161.004- TEK.0039754 від 12.12.2013 року позичальник зобовязався своєчасно та у повному обсязі сплачувати Позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів ( Додаток №1 до договору від 11.11.2013 р. , а.с. 17 та додаток № 1 до договору від 12.12.2013 р., а.с. 30).

Позивач зазначив, і цю обставину не заперечує відповідач, що останній платіж за договором № R161.004- TEK.0038149 від 11.11.2013 року був здійснений ним 29.04.2014 року в сумі 1092,5 гривень, а за договором № R161.004- TEK.0039754 від 12.12.2013 року- 19.05.2014 року в сумі 80,99 гривень, що свідчить про порушення відповідачем зобов»язань по обом кредитним договорам.

З наведеного слідчить, що відповідач порушив взяті зобов»язання по поверненню кредитних коштів, внаслідок неналежного виконання зобовязань у нього виникла перед банком заборгованість по кредиту, процентам та комісії, яку він повинен погасити.

З розрахунку заборгованості за договором № R161.004- TEK.0038149-2 від 11.11.2013 року (а.с. 21) вбачається, що станом на 14.12.2015 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком складає : 14067,54 гривень по кредиту; 774,66 гривень - прострочені % за користування кредитом; 5 958,59 гривень прострочена комісія.

З розрахунку заборгованості за договором № R161.004- TEK.0039754 від 12.12.2013 року (а.с. 34) вбачається, що станом на 14.12.2015 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком складає : 24406,70 гривень по кредиту; 1038,49 гривень - прострочені % за користування кредитом; 9250,41 гривень прострочена комісія.

Дослідивши докази по справі, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку наданим позивачем доказам по справі та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ПАТ Банк «ТРАСТ» в зв»язку з порушенням відповідачем умов укладених кредитних договорів.

Відповідач, в свою чергу, не надав суду жодних доказів щодо спростування зазначених сум заборгованості.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо не застосування судом строків позовної давності, колегія суддів приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовною заявою до суду (подав на пошту) 28.12.2015 року, кредитні договори між сторонами укладені 11.11.2013 року та 12.12.2013 року.

Статтею 257 ЦК України встановлений загальний строк позовної давності у три роки.

Ч.2 п.1 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки(штрафу пені).

Позовні вимоги стосуються стягнень : основної заборгованості за кредитом, прострочених процентів та простроченої комісії, тому апеляційний суд не вбачає пропуску позивачем строку позовної давності при зверненні з позовом до суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні при розгляді справи, повідомлявся про день і час розгляду справи через оголошення у пресі( а. с. 58,59), що відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України є належним.

Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Проте, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Заява про застосування строку позовної давності ОСОБА_1 відповідно до вимог закону до суду першої інстанції подана не була.

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 30 вересня 2015 року у справі за № 6-780цс 15 за змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Оскільки стаття 267 ЦК України є нормою матеріального права суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає рішення суду законним та обґрунтованим , ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Словянського міського суду Донецької області від 10 березня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді