Справа № 1304/478/2012 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/4188/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2, звернувся в суд із заявою про визнання поважною причину пропуску строку, для пред'явлення виконавчого листа, що виданий Галицьким районним судом м Львова 04 лютого 2016 року, по цивільній справі № 1304/478/2012 та поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа, що виданий Галицьким районним судом м Львова 04 лютого 2016 року, по цивільній справі № 1304/478/2012, яким суд вирішив: укладену між сторонами мирову угоду про те, що: ОСОБА_2 визнає борг перед ОСОБА_4 у сумі 24748,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ гривні до долара США станом день подання позову (10.01.2012 р.) становить 197734,05 грн. ОСОБА_2 зобов'язався повернути ОСОБА_4 борг протягом трьох років у такі терміни: до 01.01.2013 р. - 3000 доларів США; до 01.06.2013 р. - 5000 доларів США; до 01.01.2014 р. - 4000 доларів США; до 01.06.2014 р. - 4000 доларів США; до 01.01.2015 р. - 4000 доларів США; до 01.06.2015 р. - 4000 доларів США; Зобов'язання може бути сплачено у доларах США або в гривневому еквіваленті згідно з курсом Української міжбанківської валютної біржі станом на день сплати боргу. Зобов'язання повинно виконуватись у встановлений термін одним платежем або частинами за можливостями позичальника. ОСОБА_2 не несе жодних інших зобов'язань перед ОСОБА_4, крім обов'язку повернення основного боргу у сумі 24748,00 доларів США. Допускається прострочення терміну сплати чергової частки позики, але не більше ніж на тридцять днів затвердити, а провадження у справі закрити.

Оскаржуваною ухвалою заяву ОСОБА_4 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання задоволено, визнано поважною причину пропуску строку, для пред'явлення виконавчого листа, що виданий Галицьким районним судом м Львова 04 лютого 2016 року, по цивільній справі № 1304/478/2012 та поновлено строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа, що виданий Галицьким районним судом м Львова 04 лютого 2016 року, по цивільній справі № 1304/478/2012, яким суд вирішив: укладену між сторонами мирову угоду про те, що: ОСОБА_2 визнає борг перед ОСОБА_4 у сумі 24748,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ гривні до долара США станом день подання позову (10.01.2012 р.) становить 197734,05 грн. ОСОБА_2 зобов'язується повернути ОСОБА_4 борг протягом трьох років у такі терміни: до 01.01.2013 р. - 3000 доларів США; до 01.06.2013р. - 5000 доларів США; до 01.01.2014р. - 4000 доларів США; до 01.06.2014р. - 4000 доларів США; до 01.01.2015р. - 4000 доларів США; до 01.06.2015р. - 4000 доларів США; Зобов'язання може бути сплачено у доларах США або в гривневому еквіваленті згідно з курсом Української міжбанківської валютної біржі станом на день сплати боргу. Зобов'язання повинно виконуватись у встановлений термін одним платежем або частинами за можливостями позичальника. ОСОБА_2 не несе жодних інших зобов'язань перед ОСОБА_4, крім обов'язку повернення основного боргу у сумі 24748,00 доларів США. Допускається прострочення терміну сплати чергової частки позики, але не більше ніж на 30 (тридцять) - днів затвердити, а провадження у справі закрити.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2, в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_4 про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа відмовити. Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена у відсутності апелянта, а саму заяву з супровідним листом і судовою повісткою про виклик такого до суду отримав значно пізніше, чим порушено право за захист останнього, який водночас був позбавлений судом права на висловити свої думки, заперечення та надати докази, які могли б бути підставою для суду у відмові щодо задоволення поданої заяви. Також апелянт зазначає, що за результатами затверджених судом мирових угод, заява про примусове виконання рішення суду не подається, так як сама мирова угода, укладена між сторонами є вільним волевиявленням сторін, що прийшли до мирного врегулювання справи в досудовому порядку і подали таку до суду з метою її затвердження. Щодо виконавчого листа, на який посилається заявник, то при укладених мирових угодах, затверджених ухвалою суду, такі виконавчі листи не видаються, так як сама ухвала про затвердження мирової угоди вважається виконавчим документом, якщо така відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а у разі невідповідності такої вказаній нормі закону така не підлягає виконанню. Крім цього, у разі невиконання мирової угоди, ОСОБА_4 вправі був звернутись до суду із позовною заявою про спонукання до виконання мирової угоди, чого ним не було зроблено, а сама ухвала про затвердження мирової угоди від 31.05.2012 року не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про відсутність підстав для виконання вказаної ухвали. З вищенаведених підстав просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що ухвала суду про затвердження мирової угоди залишається невиконаною, така, на думку суду, не виконана з поважних причин, що є підставою поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2012 р. по цивільній справі № 1304/47/2012 року визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення 24748,00 доларів США, якою визначено порядок погашення боргу, а саме ОСОБА_2 зобов'язався повернути ОСОБА_4 борг протягом трьох років у такі терміни: до 01.01.2013р. - 3000 доларів США; до 01.06.2013р. - 5000 доларів США; до 01.01.2014р. - 4000 доларів США; до 01.06.2014р. - 4000 доларів США; до 01.01.2015р. - 4000 доларів США; до 01.06.2015р. - 4000 доларів США; Зобов'язання може бути сплачено у доларах США або в гривневому еквіваленті згідно з курсом Української міжбанківської валютної біржі станом на день сплати боргу. Зобов'язання повинно виконуватись у встановлений термін одним платежем або частинами за можливостями позичальника. ОСОБА_2 не несе жодних інших зобов'язань перед ОСОБА_4, крім обов'язку повернення основного боргу у сумі 24748,00 доларів США. Допускається прострочення терміну сплати чергової частки позики, але не більше ніж на 30 (тридцять) днів. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1977,34 грн. судового збору.

З матеріалів справи також вбачається, що для пред'явлення до виконання судом видана належним чином посвідчена ухвала суду, якою затверджено мирову угоду, і яка скерована на виконання до Галицького ВДВС ЛМУЮ.

Матеріалами справи підтверджується те, що державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ 05.06.2015 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №47699313 про стягнення з боржника на користь стягувача 24748 доларів США та 1977,34 судового збору. Постанова винесена на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2012 року, яка набрала законної сили 05.06.2013 року, про укладення мирової угоди.

Не погоджуючись з постановою державного виокнавця, боржник ОСОБА_2 оскаржив дії державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження до Галицького районного суду м.Львова, просив визнати дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.02.2017 року по справі № 461/6879/15-ц (провадження № 4-с/461/1/17) визнано дії державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби м. Львів, щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 47699313 про стягнення коштів з ОСОБА_2 неправомірними та скасовано постанову державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби м. Львів Зорени Петра Івановича ВП № 47699313 від 05.06.2015 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь ОСОБА_4

04 лютого 2016 року Галицьким районним судом м. Львова був виданий виконавчий лист по даній справі, у якому відображені умови мирової угоди, укладеної між сторонами, зазначено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання - до 05 червня 2013 року, хоча за умовами мирової угоди останній платіж ОСОБА_2 мав сплатити до 01.06.2015 р., про що було зазначено у виконавчому листі.

Вищенаведені обставини ОСОБА_4 вважав такими, що підтверджують поважність причин пропуску ним строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання, у зв'язку з чим просив суд його поновити.

Згідно п.2 ч.1 ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент видачі виконавчого листа) виконавчий лист може бути пред'явлений до виконання протягом одного року.

Відповідно до ч.1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що ОСОБА_4 строк пред»явлення до виконання виконавчого листа пропущено з поважних причин, а тому на підставі п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст. 371 ЦПК України, вважав заяву ОСОБА_4 підставною.

Разом з тим, задовольняючи заяву ОСОБА_4, суд першої інстанції не врахував наступного.

Відповідно до частини першої, четвертої, п»ятої статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов»язків сторін предмету позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, затверджена (визнана) судом, може бути підставою для примусового виконання.

Пункт 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року передбачав, що мирові угоди, затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Однак Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який набрав чинності 1 січня 2004 року, положення пункту 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виключено.

Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди (31.05.2012 рік) , зазначена мирова угода не відносилася до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

За змістом Закону України «Про виконавче провадження» виконанню державною службою, серед інших виконавчих документів, підлягають ухвали, постанови судів у цивільних справах у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа передбачено ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Однією із підстав відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (п.6 ч.1 ст. 26 цього Закону).

Системний аналіз зазначених норм показав, що в разі невиконання однієї зі сторін зобов»язань за умовами мирової угоди, інша сторона угоди може звернутися до державної виконавчої служби для примусового виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, якщо ця ухвала відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», але інша сторона угоди також не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі №6-342 цс 15, від 23.09.2015 року у справі №6- 274 цс 15.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що на виконання ухвали суду про визнання (затвердження) мирової угоди виконавчий лист з метою виконання сторонами зобов»язань за мировою угодою, не видається, і що у випадку невиконання однієї зі сторін зобов»язань за умовами мирової угоди інша сторона може звернутися до державної виконавчої служби для примусового виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, якщо ця угода відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», а у випадку невідповідності мирової угоди вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» сторона може звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 про поновлення строку для пред»явлення до виконання виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова 04.02.2016 року на виконання ухвали Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2012 року, якою визнано (затверджено) мирову угоду, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, не підлягає до задоволення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

А відтак, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2017 року слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання поважною причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа, що виданий Галицьким районним судом м Львова 04 лютого 2016 року, по цивільній справі № 1304/478/2012 та поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа, що виданий Галицьким районним судом м Львова 04 лютого 2016 року - відмовити.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.2 ст. 307, ст.ст. 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2017 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання поважною причину пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа, що виданий Галицьким районним судом м Львова 04 лютого 2016 року, по цивільній справі № 1304/478/2012 та поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа, що виданий Галицьким районним судом м Львова 04 лютого 2016 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 320.00 грн. судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.