Справа № 618/764/17
Провадження № 2/618/255/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Рябоконь Є.А., при секретарі Кучеренко О.І., представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 селищної ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 селищної ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 12 січня 2017 року у м. Горлівка Калінінського району Донецької області, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Після смерті матері залишилась спадщина у вигляді заборгованості із виплати пенсії та іншого майна. За життя ОСОБА_4 заповіту не склала. Після смерті матері у позивача погіршився стан здоров»я, значний час він витратив на отримання документів аби здійснити поховання матері. Звернувшись із вказаними документами до органів реєстрації актів цивільного стану на території України, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, оскільки такі документи не мають юридичної сили на підконтрольній Україні території. Після цього позивач був змушений встановлювати факт смерті матері у судовому порядку. З урахуванням вказаних обставин, позивач отримав свідоцтво про смерть матері лише 25 липня 2017 року на підставі рішення суду. Після чого він намагався звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте на той час державний нотаріус ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Харківської області перебувала у відпустці. Потім ОСОБА_1 поїхав до м. Горлівка Донецької області відвідати могилу матері та через постійні обстріли тривалий час не міг виїхати з міста. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначивши додатковий строк для прийняття спадщини строком 3 місяці.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених вище.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищний голова ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за відсутності представника селищної ради.

Матеріалами справи встановлено, що згідно повторного свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 134571 від 04.06.2011, батьками позивача ОСОБА_1 є батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 596730 від 25 липня 2017 року, ОСОБА_4 померла 12 січня 2017 року в м. Горлівка Донецької області (а. с. 5).

Згідно рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 23.06.2017 по справі № 618/484/17, встановлено факт смерті ОСОБА_4, яка народилася 08.03.1930 в с. Григорівка Гребінківського району Полтавської області та померла 12.01.2017 в м. Горлівка Донецької області. (а. с. 7-8)

Згідно довідки № НОМЕР_1 від 02.06.2017 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; фактичне місце проживання (перебування): с. Терни, вул. 8 Березня, 6 Дворічанського району Харківської області.

Згідно довідки ОСОБА_3 державної нотаріальної контори № 1042/01-16 від 28 вересня 2017 року, після смерті ОСОБА_4, яка померла 12 січня 2017 року, з заявами про прийняття та відмову від спадщини в 2017 році ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_7 № 960/02-31 від 08 вересня 2017 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_4, в звязку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини.

Виходячи з положень ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, матері позивачі, є смт. Дворічна ОСОБА_3 селищної ради.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи доводи позивача про те, що він не міг своєчасно звернутися з заявою до держнотконтори з обєктивних причин, а саме в звязку зі складнощами процедури отримання відповідних документів на непідконтрольній Україні території, пов»язаними з проведенням антитерористичної операції на сході України, зокрема, встановлення факту смерті на підставі рішення суду, суд визнає поважними причини пропуску останнім цього строку, оскільки вони пов»язані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права.

У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем ОСОБА_3 селищною радою Дворічанського району Харківської області не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, вивчивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд вважає, що три місяці буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ч. 1 ст. 8, ст. 41, ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1272 ЦК України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 174, 208, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРIШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 три місяці від дня набрання чинності цим рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Є. А. Рябоконь