Справа № 369/4342/17
Провадження № 2/369/2458/17
РІШЕННЯ

Іменем України

23.10.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Водала А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивував тим, що 04 листопада 2016 року сталась ДТП, винним в якому було визнано ОСОБА_2 На замовлення було проведено незалежну оцінку пошкодженого транспортного засобу, за яку він сплатив 700 грн. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу - вартість матеріального збитку становить 6 416,99 грн.. Окрім того в результаті ДТП позивачу були завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 10 000 грн.

На підставі викладеного позивач просить стягнути на його користь з відповідача у відшкодування завданої матеріальної шкоди - 7 116,99 грн., на відшкодування моральної шкоди - 10 000 грн., а також судовий збір в сумі 640 грн.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали. Просили задоволити позов.

У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи із наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При розгляді справи встановлено, що 04 листопада 2016 року о 20 годині в м.Києві на вул. Борщагівській, 189, ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не врахував дорожньої обстановки до автомобіля марки Заз-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті чого сталось зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.1 ПДР.

У відповідності ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі.

Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦПК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, утримання якого створює підвищену небезпеку.

08 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір на проведення оціночних робіт № 229-16 для встановлення рівня пошкодженості транспортного засобу.

Відповідно до звіту суб'єкта оціночної діяльності № 229 -16 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Заз-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_2, від 18 листопада 2016 року, вартість матеріального збитку складає 6 416,99 грн.

Відповідно до квитанції №229-16 від 18 листопада 2016 року за проведення оціночних робіт ОСОБА_1 сплатив 700 грн.

З врахуванням вище викладеного, до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає 7 116,99 грн. - матеріальний збиток, завданий транспортному засобу.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Також позивачу спричинені й моральні страждання, а саме внаслідок ДТП автомобіль позивача був пошкоджений, користування ним є неможливим, що призвело до негативних змін упорядкованого життєвого ритму позивача. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд також враховує обставини справи та докази в їх сукупності, характер і тривалість страждань, стан здоров'я позивача. Відповідач жодних заперечень суду не надав. Тому до стягненню з відповідача ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди підлягає сума в розмірі 3 000 грн.

Відповідно до ст.ст.79, 86, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення документально підтверджені судові витрати: по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на відшкодування матеріальної шкоди 7 116,99 грн. (сім тисяч сто шістнадцять грн. 99 коп.), на відшкодування моральної шкоди 3000 грн. (три тисячі грн.), та на відшкодування судових витрат в розмірі 640 грн. (шістсот сорок грн.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич