Справа № 462/3359/17 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/783/5765/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого- судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.

за участю відповідача ОСОБА_3, представника відповідачів ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 26 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Залізничного районного суду міста Львова від 26 липня 2017 року заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на автомобіль марки "MERCEDES-BENZ S63 AMG", 2010 року випуску, загальний легковий, Седан-В, номерний знак НОМЕР_1, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 2211771А307908, що належить на праві власності ОСОБА_3.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_3. Вважає ухвалу суду незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Звертає увагу, що ухвала судом постановлена після відкриття провадження у справі. Також звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів в підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу судді Залізничного районного суду міста Львова від 26 липня 2017 року про забезпечення позову та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 дозадоволення не підлягає із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки "MERCEDES-BENZ S63 AMG", 2010 року випуску, загальний легковий, Седан-В, номерний знак НОМЕР_1, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 2211771А307908, що належить на праві власності ОСОБА_3, суд виходив з тих обставин, що власник автомобіля, у будь-який час може розпорядитися спірним автомобілем, відтак, у випадку можливого рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_6, невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може призвести до негативних наслідків для позивача та зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних обставин.

У відповідності до вимог ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 1 ст.152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить суд, визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки "MERCEDES-BENZ S63 AMG", 2010 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 2211771А307908, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля.

Згідно відповіді з Регіонального сервісного центру у Львівській області МВС України від 27.06.2017 року перереєстрація автомобіля марки "MERCEDES-BENZ S63 AMG" проводилася 14.06.2017 року в територіальному сервісному центрі №4641 РСЦ МВС у Львівській області, згідно договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ між попереднім власником ОСОБА_7 та ОСОБА_3. Власником вказаного автомобіля являється ОСОБА_3 і Територіальним сервісним центром №4641 РСЦ МВС у Львівській області власниці було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХМ №481195 та номерні знаки ВС4633ЕХ.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3, яка є матір"ю відповідача ОСОБА_7 і власником автомобіля, у будь-який час зможе розпорядитися спірним автомобілем, щляхом його відчуження, що може призвести до негативних наслідків для позивача та зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Що ж до твердження апелянта, що ухвала про забезпечення позову постановлена з порушенням порядку встановленого законом для вирішення цього питання, слід зазначити, що оскаржувана ухвала постановлення суддею одноособово, в той самий день, що і ухвала про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та визнання права власності, що виключає можливість встановлення черговості виготовлення ухвали про забезпечення позову та ухвали про відкриття провадження.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення чи неправильне застосування судом першої інстанції вимог закону при постановленні оскаржуваної ухвали, в зв"язку з чим, апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід відхилити, а ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 26 липня 2017 року залишити без змін.

Згідно з п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 26 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2