АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6353/17 Справа № 185/1677/17 Головуючий у 1 й інстанції - Зінченко А. С. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

14 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Максюта Ж.І., ознайомившись з апеляційною скаргою Керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

Не погодившись з заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року, Керівник Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій також ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення, посилаючись на поважність причин пропуску строку на його оскарження.

Розглянувши скаргу, матеріали справи, вважаю, що процесуальний строк на апеляційне оскарження заочного рішення має бути поновлено.

Однак апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.45, 121, 295, 297 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі:

- порушення

- або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, а також у разі відсутності такого органу.

Таким чином, для представництва в суді законних інтересів держави повинна наступити одна із умов (порушення або загроза порушення інтересів держави), передбачених ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», і щоб за наявності настання таких умов орган державної влади не здійснював або неналежним чином здійснював захист інтересів держави.

Згідно ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Тобто, фактично, ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» є однією із ключових для прокурора при набутті представництва інтересів держави у суді, і такі обставини прокурор обов'язково повинен обґрунтувати у передбаченому законом порядку.

Згідно ч.2 ст.45 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

Так, апелянт у скарзі вказує, що порушення прав інтересів держави полягають у тому, що суд визнав за ОСОБА_2 право постійного користування земельними ділянками для ведення селянського (фермерського) господарства та ведення особистого підсобного господарства у порядку спадкування за законом, а це порушує встановлений законодавством порядок набуття прав на землю та майнові інтереси держави в особі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області.

Згідно ст.10 ЗК України, до повноважень районних рад у галузі земельних відносин на території району належить: а) розпорядження землями на праві спільної власності відповідних територіальних громад; г) забезпечення реалізації державної політики в галузі охорони та використання земель; є) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно ст.189 ЗК України, самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення щодо надання у користування спірних земельних ділянок було ухвалено органом місцевого самоврядування, відомостей щодо належності вказаних земельних ділянок до земель державної власності прокурором надано не було, окрім того, прокурор також вказує по тексту скарги, що земельні ділянки входять в межі Кочережківської сільської ради. Тобто, передача земельних ділянок у постійне користування спадкодавцю відбулася на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування (ради), після розгляду даного питання на сесії ради і голосування депутатів з цього питання, яке відображало їх волевиявлення.

Враховуючи наведене, в скарзі прокурора відсутнє належне мотивування порушень інтересів держави, в особі Управління Держгеокадастру фактом розпоряджання землями комунальної власності органом місцевого самоврядування та відсутнє належне обгрунтування підстав для представництва прокурором інтересів держави, в той час, як повноважень представляти інтереси органів місцевого самоврядування у прокурора немає.

За таких обставин, апеляційна скарга як така, що не відповідає ст.45, 121, 297 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з повідомленням про це апелянта і наданням йому строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду апеляційної скарги у новій редакції, з обгрунтуванням в чому полягає порушення інтересів держави у контретній справі та обґрунтуванням необхідності їх захисту щляхом вступу прокурора до участі у справі.

Керуючись ст.ст. 297, 298 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Поновити Керівнику Палоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області процесуальний строк на апеляційне оскарження заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу Керівника Палоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків не пізніше п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В разі невиконання ухвали і неусунення недоліків до вказаного строку апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області Ж.І. Максюта