АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4128/17 Головуючий 1 інст. Іванова І.В.
Справа № 642/8127/16-ц Доповідач - Кругова С.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Піддубного Р.М.

ОСОБА_1,

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 02.11.2011 року у розмірі 29 629,58 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 квітня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що між банком та позичальником укладено договір, який не суперечить чинному законодавству України. ОСОБА_2 своїм підписом підтвердив, що йому було надано повну інформацію щодо надання банківський послуг.

Заперечення представника відповідача щодо неотримання кредитної картки спростовується фотографією відповідача з кредитною карткою, зроблене в приміщенні відділення ПАТ КБ «Приватбанк» під час отримання картки.

Оскільки відповідач почав користуватися кредитними коштами маючи повну цивільну дієздатність, то висновок суду про відсутність підстав для стягнення боргу з ОСОБА_2 оскільки не надавалась згода батьків на укладення правочину є помилковим та незаконним.

Відповідач неодноразово користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість, що свідчить про визнання боргу та прийняття умов договору до виконання.

Представник відповідач на апеляційну скаргу подала заперечення, в яких просить про її відхилення та залишення рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на безпідставність доводів скарги.

Вказує на те, що договір не відповідає вимогам ст. 638, 640 ЦК України.

Анкетазаява, правила надання банківських послуг та довідка про умови кредитування підписано відповідачем в період його неповної цивільної дієздатності, тому не можуть вважатися договорм в розумінні ст. 626 ЦК України.

Факт видачі кредитних коштів не підтверджується відповідним меморіальним ордером.

Звертає увагу на значну розбіжність в документах і сумах, наданих позивачем в якості доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відомості про намір ОСОБА_2 оформити на своє імя картку та бажаний кредитний ліміт відсутні. Позивачем не надано суду документ, який би підтверджував отримання відповідачем кредитної картки. На момент заповнення Анкети-заяви ОСОБА_2 мав неповну цивільну дієздатність, проте згоду батьків на укладання кредитного договору позивач суду не надав.

З таким висновком суду, колегія суддів не погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи суд першої інстанції не виконав всі вимоги цивільного судочинства, не зясував усіх обставин, що мають значення для справи, постановив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин ухвалене судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого судового рішення із ухваленням нового про задоволення позову, оскільки позивач на вимогу ч.3 ст.10 ЦПК України довів ті обставини, на які посилався.

Судовим розглядом встановлено, що 2 листопада 2011 року ОСОБА_2, підписав Анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.7).

В Анкеті заяві від 02.11.2011 року зазначені персональні дані відповідача, а саме: адреса проживання, засоби звязку.

Згідно копії паспорту громадянина України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 34).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України визначено свободу договору, а саме: відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріали справи свідчать, що дійсно на момент підписання заяви відповідач був неповнолітнім, але згідно виписки про рух по картковому рахунку грошові кошти вперше відповідач отримав 29.09.2012 року (а.с.78-87) коли йому виповнилось 18 років. Протягом 2012 -2013 років він знімав і поповнював рахунок.

Судова колегія погоджується з доводами позивача, що факт отримання картки підтверджується фотознімками відповідача у відділенні банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Ст. 629 ЦК України регламентує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

З розрахунку заборгованості, який перевірено судом , вбаається, що відповідач винен позивачу 29629 грн. 58 коп.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Той факт, що в заяві відповідач не заповнив графи щодо виду картки і бажаного ліміту, на думку судової колегії не може бути підставою для звільнення його від відповідальності, оскільки він підписав заяву яка иістить запис про ознайомлення з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Матеріали справи містять платіжні доручення про сплату до суду першої інстанції 1378 грн. (а.с.2) та до суду апеляційної інстанції 1515,80 грн., всього 2893 грн. 80 коп. Оскільки судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 88,303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 квітня 2017 року скасувати і ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 02.11.2011 року в сумі 29 629 (двадцять дев'ять тисяч шістсот двадцять дев'ять ) грн. 58 коп. і судові витрати в сумі 2 893 (дві тисячі вісімсот дев'яносто три ) грн. 80 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Р.М. Піддубний

ОСОБА_1