У х в а л а

12 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а :

Оболонський районний суд м. Києва заочним рішенням від 29 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнив та визнав за ним право власності на однокімнатну квартиру в порядку спадкування за законом.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_4, який не брав участі у справі, подав апеляційну скаргу.

Суд розглядав справу неодноразово.

Апеляційний суд м. Києва 22 вересня 2016 року заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_5 відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 06 вересня 2017 року рішення суду апеляційної інстанції скасувала та направила справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

29 вересня 2017 року ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року з передбачених пунктами 2, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, зокрема статей 13, 292, 336 цього Кодексу та невідповідності зазначеного судового рішення викладеним у постанові Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд указаного судового рішення, передбачену пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 червня 2016 року, постановлену у цій же справі, в якій, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми процесуального права.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаного судового рішення, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» (далі - постанова Пленуму ВСУ).

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пунктів 2 і 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 06 вересня 2017 року, про перегляд якої порушує питання заявник, суд касаційної інстанції скасував рішення суду апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до цього ж суду з підстав допущення ним порушень норм ЦПК України, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 червня 2016 року про направлення справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження (постановлена у цій же справі) не дає підстав для висновку щодо неоднакового застосування зазначених заявником норм процесуального права.

Крім того, надана заявником постанова Пленуму ВСУ не може слугувати підтвердженням невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах спірних норм матеріального права, оскільки вона не є судовим рішенням у розумінні пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до Головного управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко