АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/9297/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2621/17Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дорош А.І.

Суддів: Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 листопада 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення відсотків за користування грошовими коштами,- В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення відсотків за користування грошовими коштами в сумі 110 685 грн. 49 коп., що еквівалентно 4 887 доларів США на день звернення до суду.

У подальшому 08.09.2016 р. ОСОБА_4 ОСОБА_5 позовні вимоги уточнив та остаточно просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти в сумі 177 182 грн. 14 коп., що еквівалентно 6 630 доларам США на день звернення до суду та сплачений судовий збір в сумі 1 771 грн. 82 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 01 липня 2011 року згідно розписки від 01.07.2011 року він передав відповідачу в борг 10 000 доларів США, які той зобовязався повернути до 01.07.2012 року, але не виконав свої зобовязання. Заочний рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.11.2013 р. було задоволено його позов до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 82 307,80 грн. та судового збору в сумі 823,08 грн. 25.03.2014 р. до Жовтневого ВДВС Криворізького міського управління юстиції його представником подана заява про прийняття до виконання виконавчого листа, відкриття виконавчого провадження та застосування заходів примусового виконання щодо виконання рішення суду від 22.11.2013 р. 26.03.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке в теперішній час перебуває на виконанні в Крюківському ВДВС Кременчуцького МУЮ. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 02.12.2014 р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 22.11.2013 р. 21.01.2015 р. ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 на заочне рішення суду від 22.11.2013 р. і воно залишено без змін. У зв»язку з невиконанням зобов»язань, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 3% річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, починаючи з 01.08.2013 р., а також проценти з 01.07.2012 р. до дня повернення позики на рівні облікової ставки НБУ відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, а всього 177 182,14 грн., що еквівалентно 6 630 доларів США на день звернення до суду з позовом, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір 1 771,82 грн. (т.1 а.с.143-144).

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 листопада 2016 року позов ОСОБА_4 ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення відсотків за користування грошовими коштами задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 177 182 грн. 14 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 ОСОБА_5 1 771 грн. 82 коп. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, а саме зазначає, що вимоги ч.2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов»язання, яке визначене у гривні, прийняття судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті, не є підставою для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, оскільки основне зобов»язання, щодо якого виник спір, було визначене в іноземній валюті, то підстав застосовувати положення ч. 2 ст. 625 ЦК України у суду не було.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 01 липня 2011 року між ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, на підтвердження факту укладення якого ОСОБА_3 написав розписку про отримання позики. Згідно договору ОСОБА_4 ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 кошти в сумі 10 000 доларів США, які останній зобовязався повернути до 01.07.2012 року (т.1 а.с. 5).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста ОСОБА_6 від 22 листопада 2013 року, яке набрало законної сили 21 січня 2015 року, встановлено, що між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_4 ОСОБА_5 кошти в сумі 10 000 доларів США, які зобовязався повернути до 01 липня 2012 року, однак не повернув, чим порушив взяті на себе зобовязання, при цьому вказаним рішенням суду з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за вказаним договором позики у розмірі 82 307 грн. 80 коп., яка складається із основної суми боргу у розмірі 10 000 доларів США, що було еквівалентно 79 717 грн. та 3 % річних за 6 місяців 2012 року та 7 місяців 2013 року у розмірі 2 590 грн. 80 коп. (т.1 а.с. 8).

На виконання вище зазначеного судового рішення Жовтневим районним судом міста ОСОБА_6 21 березня 2014 року видано виконавчий лист №2/212/3527 про стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 ОСОБА_5 боргу у сумі 83 130 грн. 88 коп.

На підставі заяви про звернення вищезазначеного виконавчого листа до примусового виконання державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції 26.03.2014 року відкрито виконавче провадження №42682544 та боржнику надано строк до 02.04.2014 року для самостійного виконання рішення суду (т.1 а.с. 10).

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 05.05.2015 року в звязку з не виконанням у добровільному порядку боржником ОСОБА_3 рішення суду автомобіль боржника марки «Kia Magentis», д.н АЕ 6051 СМ оголошено в розшук (т.1 а.с.27).

Як вбачається з листа начальника Жовтневого районного відділу Криворізького МУ ГУСМВС України в Дніпропетровській області від 04.08.2015 року за вих.№30/2498 представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_2 28.05.2015 року звертався до Жовтневого районного відділу Криворізького МУ ГУМВС України від Дніпропетровській області з приводу невиконання ОСОБА_3 рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_4 ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 83 130,88 грн., а саме з заявою про внесення відомостей до ЄДРДР та розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочинів, передбачених ч.3 ст. 282, ч.1 ст.388 КК України (т.1 а.с. 28,29).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_7 від 10.06.2015 року зобовязано орган досудового розслідування в особі заступника начальника начальника СВ Жовтневого РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровьскій області прийняти та зареєструвати заяву представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_2 від 28 травня 2015 року про вчинення злочину та внести відповідні відомості до ЄДРДР та розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочинів, передбачених ч.3 ст. 282, ч.1 ст.388 КК України (т.1 а.с. 31).

Згідно повідомлення слідчого СВ Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 27.08.2015 року за вих.№30/8-172з 24.06.2015 року слідчим СВ Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 внесено відомості до ЄДРДР за №0001730 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК Украйни та №0001729 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК Україн, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_7 (т.1 а.с. 31).

Згідно листа в.о. начальника Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_10 від 21.09.2015 року за вих.№23580 на примусовому виконанні Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ перебуває виконавчий лист №212/7068/13ц від 21.03.2014 року, виданий Жовтневим районним судом міста ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 ОСОБА_5 боргу 83 130, 88 грн., 02.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 08.09.2015 року державним виконавцем зроблено запити через електронну мережу ЄДРВП до Пенсійного фонду України та КОДПІ. Заплановані виконавчі дії щодо звернення стягнення на квартиру за адресою АДРЕСА_1, що зареєстрована за боржником (т.1 а.с. 11).

Як вбачається з листа начальника Крюківського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області від 08.09.2016 року за вих. №22761, на виконанні у Крюківському ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавчий лист №212/706/13-ц від 21.03.2014 року, виданий Жовтневим районним судом м. Кривого рогу про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 ОСОБА_5 боргу 83 130, 88 грн. 22.02.2016 року до відділу державної виконавчої служби зявився боржник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повідомив про те, що про відкрите виконавче щодо нього він знає, автомобіль надати для арешту та опису він не в змозі, тому що продав його в 2012 році (т.1 а.с. 149).

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_3 борг за договором позики ОСОБА_4 ОСОБА_5 не повернув, заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 22.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 ОСОБА_5 боргу за договором позики з урахуванням 3% річних не виконано взагалі, тому прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача процентів від суми позики у відповідності до вимог ст. 1048 ЦК України, який визначається на рівні облікової ставки НБУ України, якщо договором не встановлений розмір процентів, та стягнути 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог позикодавця, яке позичальник не виконав, не припиняє правовідносин сторін договору позики, не звільняє позичальника від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання і не позбавляє позикодавця на отримання процентів за користування позикою та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та/або ЦК України, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі №6-1252цс16 від 21.09.2016 р.

Колегія суддів, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, зі змісту судового рішення, яким вимоги задоволені у повному обсязі, доводів апеляційної скарги відповідача, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, починаючи з 01.08.2013 р., а також проценти з 01.07.2012 р. до дня повернення позики на рівні облікової ставки НБУ відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, а всього 177 182,14 грн., що еквівалентно 6 630 доларів США на день звернення до суду з позовом.

Як вбачається із матеріалів справи, 01 липня 2011 року між ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_4 ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 кошти в сумі 10 000 доларів США, які останній зобовязався повернути до 01.07.2012 року, про що написав письмову розписку (т.1 а.с. 5).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста ОСОБА_6 від 22 листопада 2013 року, яке є чинним, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за вказаним договором позики у розмірі 82 307 грн. 80 коп., яка складається із основної суми боргу у розмірі 10 000 доларів США, що було еквівалентно 79 717 грн. та 3 % річних за 6 місяців 2012 року та 7 місяців 2013 року у розмірі 2 590 грн. 80 коп. (т.1 а.с. 8).

Вказане судове рішення звернуте до примусового виконання, але до цього часу не виконане боржником.

Колегія суддів звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги відповідача зводяться лише до того, що не є підставою для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, оскільки основне зобов»язання, щодо якого виник спір, було визначене в іноземній валюті, то підстав застосовувати положення ч. 2 ст. 625 ЦК України у суду не було.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не заявляв вимоги про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, вимогами позивача є стягнення процентів за користування позикою згідно ст. 1048 ЦК України та 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Апеляційна скарга відповідача не містить доводів щодо незаконності стягнення судовим рішенням саме процентів за користування позикою згідно ст. 1048 ЦК України та 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 303 ЦПК України, яка передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів у даному випадку, дотримуючись принципів рівності учасників процесу перед законом і судом, диспозитивності та змагальності сторін, не вбачає підстав для виходу за межі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 не містить інших доводів, які вказували б на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального чи порушення процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення місцевого суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С у д д і: