Справа № 186/104/17
Провадження № 2/188/313/2017
25 жовтня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,
при секретарі судового засідання Брагін А.А.,
розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на 1/2 частину сумісно придбаного майна,
17.07.2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області закінчив судовий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на 1/2 частину сумісно придбаного майна і в судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.218 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України були проголошені вступна та резолютивна частини рішення.
Повний текст рішення позивачка отримала 04.08.2017 року, відповідачка 08.08.2017 року.
Відповідачкою 15.08.2017 року подано апеляційну скаргу, яку 16.08.2017 року разом з цивільною справою направлено до Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Ухвалою судді Апеляційного суду Дніпропетровської області Баранника О.П. від 31.08.2017 року цивільну справу повернуто до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області для усунення в строк до 22 вересня 2017 року вказаного в ухвалі недоліку, а саме: резолютивна частина вступної та резолютивної частини рішення суду не співпадає з резолютивною частиною повного тексту рішення.
У зв'язку з тим, що суддя Бурда П.О. на час повернення справи до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області 13.09.2017 року перебував у щорічній основній відпустці до 12.10.2017 року, справа йому була передана 17.10.2017 року, розгляд питання був призначений на 25.10.2017 року.
Ухвалою від 25.10.2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області виправив описку в рішенні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на 1/2 частину сумісно придбаного майна; виключив з резолютивної частини повного тексту рішення слова «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.»; виклав резолютивну частину повного тексту рішення у такій редакції: «Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на 1/2 частину сумісно придбаного майна задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Визнати легковий автомобіль марки «Lifan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, червоного кольору, номер шасі НОМЕР_2, спільною сумісною власністю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину легкового автомобіля марки Lifan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, червоного кольору, номер шасі НОМЕР_2.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.»

Таким чином, питання як розподілити між сторонами судові витрати, що відповідно до пункту 6 частини 1 ст.214 ЦПК України вирішує суд під час ухвалення рішення, залишилося невирішеним.

У відповідності до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 4 ч.1).

Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою (ч.3).

Повідомлені належним чином про час, дату та місце судового засідання по розгляду цього питання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, позивачка подала заяву про розгляд питання без її участі та її представника, відповідачка про причини неявки суд не повідомила, що відповідно до ч.3 ст. 219 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд установив, що позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 640 грн., 320 грн. та 320 грн. за кожну з трьох позовних вимог, всього 1280 грн. 00 коп.

Відповідно до частин першої, другої статті 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 88 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті).

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору (правова позиція Верховного Суду України, висловлена в постанові від 1 березня 2017 року у справі № 6-152цс17).

Суд установив, що відповідно до пенсійного посвідчення від 11.08.2014 року відповідачка є інвалідом II групи довічно (а.с.85).

За таких обставин у стягненні судових витрат з відповідача на користь позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.219 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У стягненні судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя П. О. Бурда