МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр.№ 2о/521/337/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Пасічник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Одеська міська рада,

встановив:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що 30 листопада 2011 року померла його матір ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири №12, що розташована по вул. Малиновського, 41 у м. Одесі.

Заявник зазначав, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є він, її рідний син, який в установлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено, оскільки в документах, які були надані ним нотаріусу є розбіжності.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив суд встановити факт того, що він, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 30 листопада 2011року, оскільки вcтановлення даного факту необхідно йому для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 в нотаріальній конторі.

Заявник в судове засіданні не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про підтримання вказаної заяви та просив суд розглянути справу за його відсутність (а.с.36).

Заінтересовані особи: представник Одеської міської ради та приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяви про слухання справи в їх відсутність (а.с.32,33,,37).

На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

У відповідності до п.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин.

Згідно з ст. 169 ЦПК України суд приймає рішення за наявними в справі доказами.

Судом встановлено, що 10 серпня 2016 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.39).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири №12, що розташована по вул. Малиновського, 41 у м.Одесі, яка належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 червня 2002 року (а.с.9).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є її рідний син ОСОБА_2, якій своєчасно, а саме 29 травня 2012 року звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини(а.с.38).

Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки в документах, які були надані ним для оформлення спадщини є розбіжності.

Листом від 01 вересня 2015 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та рекомендувала звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та ОСОБА_4, яка померла 30 листопада 2011 року, оскільки в свідоцтві про одруження ОСОБА_5 з ОСОБА_6, прізвище записано «Прысикар»; в свідоцтві про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_7, прізвище ОСОБА_4 записано «Прісікарь»; в паспорті КК 197204, виданого Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 05.02.1999 року прізвище «Прісікарь» (а.с. 51).

Судом встановлено, що ОСОБА_2, народився 30 січня 1950 року у м. Одеса, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження батьками заявника записані російською: отец - „Присикарь Іван Яковлевич», мать - „Черноморец Любовь Григорьевна (а.с.6).

Встановлено, що прізвища батьків заявника в свідоцтві про одруження записані російською: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (дівоче - ОСОБА_6Г.), які 10 вересня 1948 року зареєстрували шлюб.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 було надане прізвище чоловіка ОСОБА_9 (а.с.7).

В свідоцтві про смерть прізвище померлої зазначено ОСОБА_4 (а.с.39).

В свідоцтві про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради прізвище ОСОБА_4 записано як «Прісікарь».

Таким чином, вищенаведені письмові докази достовірно підтверджують той факт, що ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_4, який належало на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 червня 2002 року ? частина квартири №12, що розташована по вул. Малиновського, 41 у м.Одесі, а також підтверджують факт належності ОСОБА_4, померлої 30 січня 2011року, свідоцтва про право власності на житло від 18 червня 2002 року, згідно якого, ОСОБА_4 на праві власності належить ? частина квартири №12, що розташована по вул. Малиновського, 41 у м.Одесі.

Разом з тим, після дослідження матеріалів справи, у суду немає яких-небудь підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником.

Суд вважає, що обставини викладені у заяві, відповідають і не суперечать зібраним у справі доказам, а розбіжності в написанні прізвища заявника та його матері в документах, зокрема в свідоцтві про народження та наступних документах, є орфографічною помилкою, допущеною під час перекладу документів з російської на українську мову.

Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, враховуючи відсутність заперечень про встановлення цього юридичного факту зі сторони заінтересованої особи, суд вважає, що через наявні помилки в свідоцтві про народження заявниці, вона позбавлена можливості довести певний юридичний факт.

За правилом п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

З огляду на це заявник є вільним у виборі способу та порядку захисту свого порушеного права та законного інтересу.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_4, яка померла 30 січня 2011року, підлягає задоволенню.

Судовий збір в сумі 320,00 грн. сплачено заявницею при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 201, 209, 214, 215, 234, 256-259 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Одеська міська рада- задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідним сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 30 листопада 2011року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: О.М. Сегеда