Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3130/17 Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Є.У.№ 336/389/17-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду Запорізької області від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриатБанк», треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору іпотеки та усунення перешкод у здійсненні права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 13.03.2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_6, було укладено договір про іпотечний кредит № ZPMHGI від 13.03.2008 року, за умовами якого Позивач надав відповідачу кредит у сумі 200000 грн. 00 коп., з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 15.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення 13.03.2018 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором укладеним з ОСОБА_6, між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7 укладено договір іпотеки № ZPMHGI від 13.03.2008 року, відповідно до якого останні надали в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

В 2016 році позивачці стало відомо про те, що 02.09.2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_6А, було укладена Додаткова угода до іпотечного кредитного договору № ZPMHGI, відповідно до умов якої, змінений повністю предмет договору про іпотечний кредит, суму кредиту з гривні переведено в валюту долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням договору банку склав 42726,89 доларів США. Вказаною угодою змінень ціль кредиту, а саме на придбання нерухомості.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, розірвати іпотечний договір № ZPMHGI від 13.03.2008 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7 посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. та припинити обтяження іпотекою за іпотечним договором № ZPMHGI від 13.03.2008 року.

Рішенням Шевченківського районного суду Запорізької області від 15 червня 2017року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що 13.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «комерційний банк «Приватбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № ZPMHGI від 13.03.2008 року, за умовами якого банк надав ОСОБА_6 кредит у сумі 200000 грн. 00 коп., з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 15.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення 13.09.2018 року, про що надано копію договору про іпотечний кредит № ZPMHGI від 13.03.2008 року.

Кредитні кошти надані ОСОБА_6 на поліпшення якості окремої квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1.(п.1.3 договору про іпотечний кредит № ZPMHGI від 13.03.2008 року)

За заявою ОСОБА_6 від 13.09.2008 року кредитний договір № ZPMHGI переведено з валюти гривня в валюту долар США та укладено додаткову угоду від 13.03.2008 року.

Відповідно до п.8.1. вказаної додаткової розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням договору банку склав 42726,89 доларів США, про що в матеріалах справи міститься відповідна копія додатку № 1 до кредитного договору № ZPMHGI від 13.03.2008 року.

З цього ж пункту видно, що ціль надання кредиту придбання нерухомості.

В апеляційній скарзі позивач посилалася на те, що договір іпотеки підлягає розірванню з огляду на те, що без згоди її як іпотекодавця було змінено валюту та мету кредитування.

Натомість позивач не порушує питання про визнання недійсною додаткової угоди, зазначає що первісно кредит брався на ремонт її ж квартири та вона поряд з іншими виступала майновим поручителем.

Позивач ані в суді першої інстанції, ані при апеляційному розгляді не зазначила у чому полягає порушення її прав, яке потягло б розірвання договору.

Так, за положеннями ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу України, на які послався суд першої інстанції, зобов'язання має виконуватися належним чином, а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Сторони в судовому засіданні не оспорювали що зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_6 не виконані.

Згідно із частиною п'ятою статті 3 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-ІV «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Ані позичальником, ані майновими поручителями не ставилося питання про визнання недійсним кредитного договору або додаткової угоди до нього.

Посилаючись на незаконність додаткової угоди, позивач разом з тим вважає її такою, що укладена з порушеннями закону, а відтак не є чинною.

При укладенні договору сторони виходили з того, що іпотечним договором забезпечувався борг за кредитним договором.

За ст. 7 Закону «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

Відтак укладення будь-якої додаткової угоди між банком та позичальником не тягне зміну обов'язків іпотекодавця, який відповідає лише за тими зобов'язаннями, які виникли у нього на час укладення договору та діють в межах вартості переданого в іпотеку майна.

Законом України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених Законом (стаття 17).

Також підставою розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

За матеріалами справи позивач не довела наявність таких обставин, які надавали б їй право вимагати розірвання іпотечного договору, який укладено з досягненням сторонами згоди по всім істотним його умовам, в тому числі щодо предмету, ціни та строків дії.

Запереченнями позивача проти додаткової угоди, укладеної без її відома, можуть бути обґрунтовані її посилання на безпідставність вимог банку щодо стягнення за рахунок предмета іпотеки боргу, виниклого внаслідок невиконання умов додаткової угоди. Але такі вимоги банком у даній справі не заявлялися.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Запорізької області від 15 червня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: