Провадження № 2/761/6990/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом, в якому просили зняти арешт та заборону відчуження з всього нерухомого майна ОСОБА_1, запис про обтяження якого був вчинений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві АК 250662 від 14.02.2008р..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивачі є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. У січні 2016 року при намірі укласти договір відчуження належної Позивачам квартири, нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори було повідомлено про неможливість укладання будь-яких договорів, у зв'язку з наявністю заборони відчуження та арешту на все нерухоме майно належне ОСОБА_1 Зазначене обтяження за № 66700 зареєстровано 26.02.2008 року Першою київською нотаріальною конторою на підставі постанови ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві АК 250662 від 14.02.2008 року. Проте надати інформацію про те, яке з виконавчих проваджень містить згадану постанову Відповідач немає можливості в зв'язку з тим, що відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів становить 3 роки, після чого вони підлягають знищенню. Оскільки наявність зазначеного арешту та заборони відчуження майна ОСОБА_1 порушує право власників не тільки останнього, а й інших співвласників квартири, внаслідок того, що вони позбавлені можливості розпорядитись зазначеним майном, Позивачі звернулись до суду за захистом свого порушеного права.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та позов просили задовольнити. Проти винесення заочного розгляду справи не заперечували.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, будь-яких заперечень на позов та заяву про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_3 та її членам сім»ї ОСОБА_1, ОСОБА_3 належить на праві приватної спільної власності квартира АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03.11.2006р. видане Шевченківською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 03.11.2006р. № 6912 (а.с. 9).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру вправа власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта вбачається, що підставою для обтяжень всього майна ОСОБА_1 стала постанова АК250662 від 14.02.2008 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва Руденко Ю.О., запис від 26.02.2008 за № 6670084 (а.с. 8).

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п.2, ч. 1 ст. З, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З відповіді Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 04.02.2016 року вбачається, що виконавчі документи, боржником за якими є ОСОБА_1 на примусовому виконанні у відділі не перебувають. Надання інформації за виконавчими провадженнями, які перебували на виконанні у відділі не виявляється можливим, оскільки закінчився термін їх зберігання.

Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та накладення арешту на майно, яке належить Позивачам, перешкоджає їм здійснювати право користування та розпорядження спільним майном, зокрема квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, а саме: скасувати арешт та заборону відчуження з нерухомого майна.

Керуючись ст. ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 218, 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати арешт та заборону відчуження з всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, що був накладний згідно Постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Руденко Ю.О., АК 250662 від 14.02.2008 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скаргипротягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Осаулов А.А.