Провадження № 22ц/790/6035/17 Головуючий 1-ї інстанції Єрмоленко В.Б.
Справа № 639/9577/16-ц Доповідач Бровченко І.О.
Категорія договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бровченко І.О.,

суддів Кіся П.В., Кружиліної О.А.

при секретарі Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачзвернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Межрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису № 6407 від 29 травня 2015 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 13 квітня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАО «Альфа Банк» був укладений кредитний договір № 800000175 на суму 35000 доларів США з остаточним погашенням 13 квітня 2022 року. Того ж дня, між ОСОБА_1 та банком, на виконання кредитного договору,укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира № 31 загальною площею 41,5 кв.м, розташована по вул.Полтавський шлях, 29 в м. Харкові. За виконавчим написом нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі заборгованості, що виникла з 13 квітня 2014 року по 13 березня 2015 року в сумі 341868 грн. 56 коп. за кредитом і 34393 грн. 10 коп. - за відсотками, а також витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 3500 грн. за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки. 18 червня 2015 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС ( нині Межрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Позивач з виконавчим написом не згодна, оскільки він вчинений, на її думку, в порушення вимог чинного законодавства, зазначену суму заборгованості вважає завищеною і незаконною, оскільки рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2014 року заборгованістьза кредитним договором визначена у розмірі 194233 грн. 14 коп. Позивач також пояснила, що про існування виконавчого напису та виконавчого провадження їй стало відомо під час розмови з представником ПАТ «Альфа-Банк» 16 листопада 2016 року

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 вересня 2017 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк», Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відповідності до ст. 303 ЦПК України, при розгляді справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, 13 квітня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 800000175, згідно умов якого він отримав кредит у розмірі 35000 доларів США, строком повернення 13 квітня 2022 року, зі сплатою за користування кредитом 12 відсотків річних.

У забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 13 квітня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 800000175-И, за яким двокімнатна квартира № 31, загальною площею 41,5 кв.м та житловою площею 30,8 кв.м, що знаходиться по вул.Полтавський шлях, 29 в м. Харкові і належить за договором купівлі-продажу іпотекодавцю, передається у іпотеку банку.

За ст.ст. 1, 2, 6.1, 6.2 цього договору, іпотекодержатель набуває право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі перед іншими кредиторами іпотекодавця. іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання основного зобовязання, невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов договору, у інших випадках, передбачених законодавством України. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважатиметься застереження. У разі порушення іпотекодавцем основного договору та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначає стислий зміст порушення зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Документом, що підтверджує відправлення іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушень та виконання порушеного зобовязання, є квитанція поштового відділення про відправлення відповідного рекомендованого листа іпотекодавцю за адресою його фактичного проживання ( реєстрації), зазначеному у преамбулі та статті 8 договору (постійне місце проживання - Російська Федерація, Курська обл., сел. Солнцево, вул. 2-а Привокзальна, 23).

30 березня 2015 року ОСОБА_2, а також ОСОБА_1 направлені банком вимоги про усунення порушень по трьом відомим адресам, у тому числі в Російську Федерацію, за місцем знаходження квартири, що перебуває в іпотеці. ПАТ «Альба-Банк» повідомила, що станом на дату розрахунку 13 березня 2015 року, загальна сума заборгованості становить 19721,36 доларів США або 426298 грн. 08 коп. і складається із заборгованості за кредитом-15815,49 доларів США., відсотками-1591,09 доларів США, пені-2314,78 доларів США. Боржника та іпотекодавця попереджено, що у разі невиконання вимоги протягом 30 днів, банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення чи вчинення виконавчого напису нотаріуса. Рекомендована кореспонденція направлена цінними листами 31 вересня 2015 року.

Для вчинення виконавчого напису нотаріусом ОСОБА_3 були долучені по справі наступні документи:

-договір іпотеки № 800000175 И, що посвідчений 13 квітня 2007 року ОСОБА_4 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1294;

-копія кредитного договору № 800000175 від 13 квітня 20078 року;

-копія вимоги про усунення порушень;

-фіскальний чек про надання послу поштового звязку та опис вкладення у цінний лист;

-розрахунок заборгованості ;

-виписка по особовим рахункам;

-копія анкети позичальника на отримання кредиту;

-копія паспорту позичальника та іпотекодавця;

копія податкового номеру у ДРФО позичальника та іпотекодавця;

копія довіреності представника ПАТ «Альфа-Банк».

За заявою ПАТ «Альфа-Банк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 29 травня 2015 року вчинено виконавчий напис яким запропоновано за рахунок коштів отриманих від реалізації квартири АДРЕСА_1 стягнути на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання умов кредитного договору за період з 13 квітня 2014 року по 13 березня 2015 року, а саме: заборгованість за кредитом - 341868 грн. 56 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 34393 грн. 10 коп. а також витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса, в розмірі 3500 грн., а всього 1379761 грн. 66 коп.

На підставі нотаріального напису постановою старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції від 18 червня 2015 року відкрито виконавче провадження. Копія постанови направлена рекомендованим листом і отримана ОСОБА_1 23 червня 2015 року.

Позивач вважає вчинений виконавчий напис незаконним, оскільки порушені її права, так як виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий напис вчинено згідно з вимогами законодавства.

Однак колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи, зробленими без повного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, та з порушенням норм матеріального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 вказаного Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Порядок вчинення виконавчих написів регулюється главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року.

Згідно з п. п. 1.1-1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Відповідно до п. 3.2 глави 16 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Пунктом 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 передбачено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Судом першої інстанції не враховано, що заочним рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнута станом на 04 червня 2016 року заборгованість за кредитним договором у розмірі 194233 грн. 14 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 15815,49 доларів США або 187731 грн. 53 коп. за курсом НБУ; заборгованість за відсотками - 432,28 доларів США, що становить 5131 грн. 21 коп.; пеню- 1370,40 грн. або еквівалент 115,45 доларам США.

При зверненні до приватного нотаріуса ОСОБА_5 щодо видачі виконавчого напису банк у квітня 2015 року одночасно звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19061,89 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 15815,49 доларів США, за відсотками в сумі 3246,40 доларів США.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12 вересня 2016 року з ОСОБА_2 стягнуті проценти у розмірі 75292 грн. 61 коп., що еквівалентно 2823,12 доларам США, які продовжували нараховувалися банком після рішення суду від 15 жовтня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що на час вчинення виконавчого напису вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, позовна заява по справі № 644/3106/16-ц не була розглянута по суті, позов про стягнення заборгованості пред'явлено до відкриття виконавчого провадження щодо виконавчого напису, що спростовується висновок суду про безспірність заборгованості боржника.

Отже суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, - статті 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та відповідні їм норми Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій у поєднанні зі статтями 15, 16, 18 ЦК України, але не встановив фактичних обставин, від яких залежить правильне застосування цих норм та вирішення спору.

Посилання в апеляційній скарзі, що нотаріус вчинив виконавчий напис стосовно майна на яке не може бути примусово звернуто стягнення в силу положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не є підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з п. 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню відповідного слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови.

Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільнення від його виконання. Відтак установлений цим Законом мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-482цс15.

Оскільки районний суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; порушив і неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, то відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319-324, 327 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 вересня 2017 року скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 29 травня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, яким запропоновано за рахунок коштів отриманих від реалізації квартири АДРЕСА_1 стягнути на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання умов кредитного договору за період з 13 квітня 2014 року по 13 березня 2015 року, а саме: заборгованість за кредитом - 341868 грн. 56 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 34393 грн. 10 коп. а також витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса, в розмірі 3500 грн., а всього 1379761 грн. 66 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді