Справа №278/3564/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Дубовік О. М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, яку в процесі розгляду неодноразово уточнювала та змінювала (т. 1 а.с. 60, 164; т. 2 а.с. 12, 54, 80), та якою просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка належить позивачу, шляхом відновлення меж земельної ділянки.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що наявні порушення межі земельної ділянки, яка належить позивачу, які призвели до того, що вона фактично користується меншим розміром земельної ділянки, що свідчить про допущені порушення національної системи координат при виготовленні документації, розташування меж на місцевості земельної ділянки, яка належить відповідачу.

У судове засідання сторони не зявились.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити (т. 2 а.с. 64).

Відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутність (т. 2 ст. 49).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи і відповідно ним правовідносини.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання передбачено ч. 1 ст. 15 ЦК України. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч. 1 ст. 55).

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В ст. 57 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Дана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Виходячи з положень ст. 152 ЗК України та роз'яснень, які містяться у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,075 га в межах згідно з планом (т. 1 а.с. 4 звор. стор.), яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, масив Соколовський, ТОВ Медик, діл № 233, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер - :07:001:0516 (т. 1 а.с. 4, 9, 10).

З протоколу погодження меж земельної ділянки від 02 вересня 2007 вбачається, що границі земельної ділянки, яка належить позивачу були обстежені в натурі (на місцевості) та погоджені (т. 1 а.с. 161).

Розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області № 560 від 15 червня 2007 року ОСОБА_3 безоплатно передано у власність земельну ділянку № 234, ТОВ Медик, СТ Соколовське, яка перебувала в його користуванні, для ведення садівництва (т. 1 а.с. 35-36).

Встановлено, що переданій у власність ОСОБА_3 земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :07:001:0736 (т. 1 а.с. 106).

З протоколу погодження меж та акту прийомки передачі межових знаків довгострокового зберігання земельної ділянки, яка надається у власність від 29 січня 2007 вбачається, що межі земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3, були обстежені в натурі (на місцевості) та погоджені (т. 1 а.с. 122).

Встановлено, що дану земельну ділянку ОСОБА_3 22 жовтня 2015 року продав ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 101).

З акту обстеження земельної ділянки № 08 липня 2014 року №262/17 вбачається, що Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області встановлено, що земельна ділянка, яка належить позивачу (кадастровий номер - :07:001:0516) та земельна ділянка, яка на даний час належить відповідачу (кадастровий номер - :07:001:0736) накладаються на площі 0,0285 га, що свідчить про допущені неточності при виготовленні документів на дані земельні ділянки (т.1 а.с. 6-8).

У процесі розгляду справи судом було задоволено клопотання представника позивача про призначення по справі судової технічної (земельної) експертизи (т. 1 а.с. 147-148), проведення якої було доручено експерту ОСОБА_4

З висновку експерта №341/08-2016 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 30.08.2016 р. (т. 1 а.с. 188-213) вбачається, що використовуючи дані каталогів координат у Національній системі координат, що надані сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_5 встановлено, що земельна ділянка № 234 площею 0,0450 га, кадастровий номер :07:001:0736, яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, ТОВ Медик, СТ Соколовське накладається на земельну ділянку № 233, площею 0,0750 га, кадастровий номер :07:001:0516, яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, ТОВ Медик, СТ Соколовське. Місце накладання має форму прямокутника, площа якого становить 5,3 кв. м., що позначена під №1 на схемі в додатку №1 до даного висновку (а.с. 210).

Співставляючи дані каталогу координат у поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки № 233 площею 0,0750 га кадастровий номер :07:001:0516, та дані каталогу координат поворотних точок, які надані сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_5 на земельну ділянку № 234 площею 0,0450 га, кадастровий номер :07:001:0736 встановлено, що ділянки мають місце накладання, площа якого становить 49,5 кв.м. та має наближену форму прямокутника. Також експерт звернув увагу на те, що наявна невідповідність даних каталогів координат вершин поворотних точок, які містяться на плані встановлених меж та даних, що надані інженером-землевпорядником ОСОБА_5 згідно Національної системи координат на земельну ділянку № 233 площею 0,0750 га кадастровий номер :07:001:0736, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, ТОВ Медик, СТ Соколовське ( т. 1 а.с. 210).

Крім того експертом встановлено, що у фактичному землекористуванні ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка площею 455,7 кв. м. (0,04557 га), яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, ТОВ "Медик" СТ "Соколовське", що на 294,3 кв. м. (0,02943 га) менше від належної (т. 1 а.с. 204).

У судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_4, який пояснив, що фактично ОСОБА_1 користується меньшою площею земельної ділянки, ніж яка їй належить.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі (ч.ч. 2, 3 ст. 1 ЗК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (ст. 152 ЗК України).

Право власності на землю гарантується (ст. 14 Конституції України).

Статтею 41 Конституції України закріплено право кожного володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Земельне законодавство базується, зокрема, на принципах забезпечення рівності права власності на землю та забезпечення гарантій прав на землю (ст. 5 ЗК України).

Статтею 3 ЦК України закріплені загальні засади цивільного законодавства, яками є, зокрема, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

З огляду на наведене, давши оцінку зібраним доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що межі належної їй земельної ділянки порушені у звязку з накладанням на неї меж належної відповідачу земельної ділянки, а тому позовні вимоги мають бути задоволені.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею й документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК Ураїни).

Отже, з відповідача на користь позивача мають бути стягнені понесені нею судові витрати: судовий збір в сумі 487 грн 20 коп. (т. 1 а.с. 1) та витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи №341/08-2016 у сумі 3000,00 грн. (т. 2 а.с. 65).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 213-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 1, 5, 152 Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №799280, площею 0,0750 га, кадастровий номер :07:001:0516, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, масив Соколовський, ТОВ Медик, діл № 233, шляхом звільнення частини вказаної ділянки площею 5,3 м. кв., яка накладається на частину земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0736 площею 0,0450, що належить ОСОБА_2 та розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, масив Соколовський, ТОВ Медик, діл № 234.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3487,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя О. М. Дубовік