Справа № 344/7174/17
Провадження № 2/344/2791/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

24 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, мотивуючи тим, що відповідач з квітня 2014 року перебувала на обліку в Ужгородському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області та отримувала пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На підставі чинного законодавства та документів, які подавались відповідачем, ОСОБА_1 є студенткою І курсу денного відділення філологічного факультету «Ужгородський національний університет», їй продовжувалась виплата пенсії по втраті годувальника. Згідно довідки № 81 від 11.09.2014 року, виданої ДВНЗ «Ужгородський національний університет» повідомлялось, що ОСОБА_1 дійсно є студенткою І курсу денного відділення філологічного факультету «Ужгородський національний університет». У зв'язку з тим, що відповідач повторно навчалась на І курсі філологічного факультету, управління ПФУ в Ужгороді направило запит до ДВНЗ «Ужгородський національний університет» про надання довідки щодо періодів навчання ОСОБА_1 в даному університеті. У відповідь на запит, повідомлено про те, що ОСОБА_1 з 01.09.2013 року зарахована студенткою І курсу денної форми навчання філологічного факультету, напрям підготовки «Журналістика» - наказ про зарахування №40/01-05 від 23.08.2013 року. Відрахована з першого курсу за порушення навчальної дисципліни та невиконання умов контракту наказ про відрахування № 481/01-05 від 03.04.2014 року. Зарахована з 01.09.2014 року студенткою І курсу денної форми навчання філологічного факультету, напрям підготовки «Філологія» (українська мова та література) наказ про зарахування № 746/01-05 від 11.08.2014 року. Таким чином за період з 01.05.2014 року по 31.08.2014 року ОСОБА_1 отримувала пенсію по втраті годувальника за відсутності права на отримання даних пенсійних витрат. У звязку з несвоєчасним повідомленням про відрахування з вищого навчального закладу, управлінням прийнято рішення № 191 від 26.11.2014 року про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій в розмірі 3796грн. За період з 01.12.2014 року по 31.08.2015 року проводилось утримання з пенсії в розмірі 20% відповідно до Рішення про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам внаслідок зловживань з їх сторони та з інших причин, прийнятого управлінням. Сума утриманої (відшкодованої) пенсії становить 1708,20грн. Таким чином залишок суми пенсії, яка підлягає відшкодуванню становить 2087,80грн. Управління неодноразово зверталось до відповідача з листами про переплату пенсії та вирішення питання в добровільному порядку, однак дані звернення відповідачем було проігноровано. В звязку з цим просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 2087,80грн.

Представник позивача - начальник управління ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, за змістом якої позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, просив справу слухати у відсутності представника позивача, позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (ОСОБА_3), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

На обліку в Ужгородському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області з квітня 2014 року перебувала ОСОБА_4, яка отримувала пенсію по втраті годувальника, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до копії довідки № 276 від 26.02.2014 року, виданої ДВНЗ «Ужгородський національний університет» ОСОБА_1 для предявлення в пенсійний фонд, вона дійсно є студентом 1 курсу денного відділення філологічного факультету ДВНЗ «Ужгородський національний університет» (а.с.3).

Згідно з копією довідки № 81 від 01.09.2014 року, виданої ДВНЗ «Ужгородський національний університет», виданої ОСОБА_1 для предявлення в пенсійний фонд, вона дійсно є студентом 1 курсу денного відділення філологічного факультету ДВНЗ «Ужгородський національний університет». Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року (а.с.4).

29.10.2014 року Управління ПФУ в Ужгороді направило запит до ДВНЗ «Ужгородський національний університет» про надання довідки щодо періодів навчання ОСОБА_1 в даному університеті (а.с.5).

Згідно з відповіддю на запит № 2911/01-27 від 04.11.2014 року ДВНЗ «Ужгородський національний університет» повідомив про те, що ОСОБА_1 з 01.09.2013 року зарахована студенткою І курсу денної форми навчання філологічного факультету, напрям підготовки «журналістика» - наказ про зарахування №40/01-05 від 23.08.2013 року. Відрахована з першого курсу за порушення навчальної дисципліни та невиконання умов контракту наказ про відрахування № 481/01-05 від 03.04.2014 року. Зарахована з 01.09.2014 року студенткою І курсу денної форми навчання філологічного факультету, напрям підготовки «філологія» (українська мова та література) наказ про зарахування № 746/01-05 від 11.08.2014 року (а.с.6).

Як вбачається з довідки 1903/02, ОСОБА_1 за період з 01.05.2014 року по 31.08.2014 року отримувала пенсію по втраті годувальника в загальному розмірі - 3796гн. (а.с.7).

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Отже суд приходить до висновку, що у вказаний період відповідач отримувала пенсію за відсутності права на отримання даних пенсійних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Частиною 1 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.

Згідно п.п. 2, 3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. ОСОБА_2 пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії провадиться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. ОСОБА_2 пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Рішенням № 191 від 26.11.2014 року про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам внаслідок зловживань з їх сторони та з інших причин, Ужгородським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області вирішено стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій в розмірі 3796грн. у звязку з несвоєчасним повідомленням про відрахування з вищого навчального закладу (а.с.8).

Представник позивача в позові зазначив, що за період з 01.12.2014 року по 31.08.2015 року проводилось утримання з пенсії в розмірі 20% відповідно до рішення про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам внаслідок зловживань з їх сторони та з інших причин, прийнятого управлінням. А тому сума утриманої (відшкодованої) пенсії становить 1708,20грн. Таким чином залишок суми пенсії, яка підлягає відшкодуванню становить 2087,80грн.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Статтею 1215 Цивільного кодексу України передбачені підстави за яких безпідставно набуте майно не підлягає поверненню, а саме: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Таким чином, аналізуючи норми даної статті можна стверджувати, що законодавець встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки збоку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності збоку набувача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 02.07.2014 № 6-91цс14, а саме: за змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності збоку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 Цивільного кодексу У країни, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Управління зверталось до ОСОБА_1 з листами про переплату пенсії та вирішення даного питання в добровільному порядку (а.с.9,10,11), однак доказів погашення заборгованості, яка виникла внаслідок переплати пенсії, відповідачем суду не подано.

Таким чином судовим розглядом встановлено, що переплата пенсії виникла у зв'язку з недобросовісністю збоку набувача, відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 329, 387, 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 1-16, 28-32, 38-44, 57-63, 66, 79, 80, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218,224-226, Цивільного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, і/н НОМЕР_1, на користь Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, 2, , матеріальну шкоду в розмірі 2087 (дві тисячі вісімдесят сім) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, і/н НОМЕР_1, на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державного казначейства служби України у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 02891693) судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.А. Татарінова