Справа№ 505/2103/17
Провадження № 2/505/1300/2017
У х в а л а

(про залишення позовної заяви без руху)

16.08.2017 року Суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Нікітішин В. П., розглянувши у м. Подільську Одеської області матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача, визнання правочину недійсним та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», та просить визнати з моменту укладення недійсним договір «Про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групі» №723623 від 27.01.2017 року, укладений між ним та відповідачем; стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 48569,08 грн.

Вивчивши матеріали позовної заяви суд приходить до висновку, що вона не відповідає деяким вимогам встановлених ст.119 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви подається документ про сплату судового збору.

Вимоги позову є немайнового та майнового характеру.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивач має надати доказ про сплату судового збору у справах немайнового характеру в розмірі 0,4% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду та у справах майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року встановлений у розмірі 1600 грн.

Абзацом 1 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно судовий збір має становити за немайновою вимогою та майновою від ціни позову - 1280,00 грн.( 640,00 +640,00 = 1280,00).

Позивачем не представлено доказу на сплату судового збору.

При цьому позивач вказував, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2017 році, тобто на момент чинності ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України в ухвалах: від 04.08.2017 у цивільній справі № 201/12422/14-ц, від 04.08.2017 у цивільній справі №607/7603/16-ц, від 04.08.2017 у цивільній справі № 757/15945/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За цих обставин і згідно ст.121 ч.1 ЦПК України позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачу термін на сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 119,121 ч.1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача, визнання правочину недійсним та стягнення грошових коштів - залишити без руху.

Надати позивачу строк на сплату судового збору - протягом 05 днів з дня отримання цієї копії ухвали суду.

Повідомити позивача про те, що в разі невиконання цієї ухвали суду в установлений судом строк, позовна заява буде вважатись не поданою до суду й повернута.

Ухвала суду в порядку окремого провадження оскарженню не підлягає.

С у д д я