Справа № 581/608/17
Провадження № 2/581/231/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2017 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

30 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визначити їй, як спадкоємцю за законом першої черги, додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, який помер 1 вересня 2005 року в с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області.

Мотивує свої вимоги тим, що після смерті 1 вересня 2005 року її батька ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Спадкоємцями після його смерті є вона та її брат, відповідач по справі, ОСОБА_2 Поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини зазначає те, що вона проживала окремо від спадкодавця, про існування спадкового майна не знала, являється інвалідом 2-ї групи і їй тяжко відїжджати за межі місця проживання, відповідач не повідомив їй про наявність спадкового майна.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що періодично перед смертю батька в 2005 році приїздила до нього погостювати в с. Берестівка Липоводолинського району. Допомагала по господарству, обробітку городу. До смерті він проживав сам.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що позивачу було добре відомо про наявність спадкового майна після смерті батька, оскільки вона періодично приїздила погостювати до батька та знала, що в нього є у власності будинок, земельний пай, інше майно. Раніше вона говорила, що не претендує на спадкове майно батька. Він протягом встановленого строку звернувся із заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину на батьківську земельну частку-пай.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд приходить до наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є рідними сестрою та братом.

Їх батьком є ОСОБА_3 (а.с. 4).

За життя ОСОБА_3 отримав державний акт IІІ-СМ № 045240 на право приватної власності на землю площею 5,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 37).

1 вересня 2005 року в с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області помер ОСОБА_3 (а.с. 36).

З наданих Липоводолинською райдержнотконторою № 1192/01-16 від 28 вересня 2017 року відомостей вбачається, що 14 лютого 2006 року за заявою ОСОБА_2 в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 39/41 після смерті 1 вересня 2005 року ОСОБА_3 (а.с. 34-37).

Також за життя спадкодавець володів будинком з господарськими спорудами (а.с. 41).

14 лютого 2008 року відповідач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,80 га, що знаходиться на території Берестівської сільської ради, яка за життя належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-СМ № 045240, виданого Берестівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 22 березня 2002 року (а.с. 38).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому не вважаються поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема, юридична неграмотність та необізнаність спадкоємців про правила ст. ст. 1268 - 1269 ЦК, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, тощо.

Тобто поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, пов'язаних із подачею заяви.

Однак, позивачем не вказано причин та не надано доказів на підтвердження того, що остання не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як у встановлений законом шестимісячний строк, так і протягом наступних майже 12 років після цього через причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій протягом всього вказаного періоду.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, але позивачем не доведено, що строк для прийняття спадщини пропущено нею майже на 12 років з поважних причин.

Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, так як такий строк був суттєво пропущений позивачем на 12 років без поважних причин, доказів пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини у звязку з існуванням об'єктивних, істотних труднощів, що були непереборними для позивача на вчинення цих дій, суду не надано.

Керуючись ст. 10, 212- 215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Кузьмінський

Повний текст рішення складений 3 листопада 2017 року