Справа № 755/3122/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Грінкевич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання електронних торгів недійсними, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернуся до суду з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ», Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання електронних торгів недійсними посилаючись на те, що 26 листопада 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва було винесено рішення на користь «Райффайзен Банк Аваль» про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Договору іпотеки № 010/14/03/311 від 14 грудня 2007 року, а саме: нежилі приміщення, які складаються з приміщення № 9, 8, 7, 6, 5, 5а, 4 1 поверху (в літ. А), загальною площею - 183.2 кв. м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу № 545, посвідченого біржею «Українська біржа десятинна» 23 березня 2000 р. за реєстровим № 0720ю-545. Задоволення вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» за рахунок іпотечного майна проводилось в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Боско» та «ВО«Укрфарм». Згідно вищезазначеного рішення 28 жовтня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 755/2480/15., на підставі якого 16 листопада 2016 року старшим державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Урбан Д.Д. було відкрите виконавче провадження № 52897080. В межах виконавчого провадження на 13 лютого 2017 року були призначені електроні торги нерухомого майна, які проводились Державним підприємством «СЕТАМ» . Позивач відповідно до розділу 4 Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом МЮУ від 22.12.2015 р. № 2710/5 зареєструвався учасником електронних торгів щодо нерухомого майна. 13 лютого 2017 року Відповідачем 1 були проведені електроні торги предмета іпотеки: нежилого приміщення, що складаються з приміщень №9, 8, 7, 6. 5, 5-а, 4 першого поверху (в літ.А), загальною площею 183,20 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер лота 194269. Позивач був учасником електронних торгів, з відповідним реєстраційним номером. Але 13 лютого 2017 року, в день проведення торгів, позивачу стало відомо, що нерухоме майно реалізується з грубим порушенням законодавства України. У зв'язку з отриманою інформацію позивач фактично припинив брати участь у електронних торгах оскільки злякався, що торги будуть визнані недійсними і не зможе оформити право власності на нерухоме майно та втратить сплачені грошові кошти нерухоме майно було придбане переможцем № 6 за 3 509 106.00 грн.

Іпотекодержателем нерухомого майна є АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується поданим виконавчим листом, на підставі якого було відкрите виконавче провадження. Позивачу стало відомо, що на момент продажу нерухомого майна іпотекодержатель значиться ТОВ «ХІМПРОЕКТ»., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного витягу речових прав на нерухоме майно від 12 лютого 2017 р. Згідно даної інформаційної довідки майнової вимоги до ОСОБА_2 перейшло від АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «ХІМПРОЕКТ» на підставі уступки права вимоги. В свою чергу з боку АТ «Райфайзен Банк» Аваль» жодної уступки права вимоги до ОСОБА_2 не проводилось, що підтверджує відсутністю заміни стягувача по виконавчому провадженню. Таким чином грошові кошти отримані виконавчою службою від реалізації нерухомого майна будуть направлені на задоволення ТОВ «ХІМПРОЕКТ», замість задоволення вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Не задоволення грошових вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Боско» та ВО «Укрфарм» за рахунок іпотечного майна відповідача ОСОБА_2 призведе до порушення ч. 6 ст. З ЗУ «Про іпотеку», згідно якої у разі порушення боржником зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги, яких передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. З наведеного вбачається, що в діях Відповідачів та ТОВ «ХІМПРОЕК зловмисна домовленість, щодо придбання нерухомого майна, яке є предметом погашення грошових вимог іпотекодержателя АТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника одної сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Позивач має намір придбати нерухоме майно, з дотриманням вимог чинного законодавства «Про іпотеку». Порушення Відповідачами ЗУ «Про іпотеку» та Порядку, в часті належного іпотекодержателя нерухомого майна, яке було реалізоване на електронних торгах, призвело до порушення прав позивача в частині позбавлення придбати майно.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд визнати недійсними результати електронних торгів від 13.02.2017 року щодо нежитлових приміщень, що складаються з приміщень № 9,8,7,6,5,5-а,4 першого поверху (літера А), загальною площею 183, 20 кв.м., за адресою АДРЕСА_1; визнати недійсним протокол ДП «Сетам» № 194269 про проведення електронних торгів; визнати недійсною реєстрацію права власності на нежитлові приміщення, складаються з приміщень № 9,8,7,6,5,5-а,4 першого поверху (літера А), загальною площею 183, 20 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 проведену державним реєстратором - приватним нотаріусом Зубковою Оленою Єгорівною на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів, серії НОМЕР_1, виданого 28.03.2017 року за громадянином ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник відповідача ДП «СЕТАМ» позов не визнав та пояснив, що ДП "СЕТАМ" проведено електронні торги арештованим майном з реалізації нежилих приміщень, що складаються з приміщень №9, 8, 7, 6, 5, 5-а, 4 першого поверху (в літ. А), загальною площею 183,20 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 номером лоту № 194269. Торги відбувалися 13 лютого 2017 року, за наслідками яких складено протокол про проведення електронних торгів № 235411, в якому переможцем став Учасник № 6. Торги проводились відповідно до Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він, як учасник торгів по лоту № 194269, припинив брати участь у даних торгах, оскільки злякався, що після його можливої перемоги, торги будуть визнані недійсними. Однак, це лише припущення позивача, оскільки у разі його участі у електронних торгах по лоту № 194269, він міг не стати переможцем торгів, адже спрогнозувати результати проведення торгів неможливо. Також позивач вбачає у діях відповідачів зловмисну домовленість з ТОВ "ХІМПРОЕКТ", що, відповідно до статті 232 Цивільного кодексу України є підставою для визнання правочину недійсним. Однак дане припущення Позивача не містять фактичних даних, необґрунтоване та безпідставне. Визнавши недійсними електронні торги, права, які, на думку Позивача, є порушеними, поновлені не будуть, адже позивач не буде визначений переможцем електронних торгів, а також невідомо, чи буде позивач, у разі проведення повторних електронних торгів по спірному лоту, брати участь у даних торгах, а у разі участі у таких торгах неможливо передбачити, що позивач буде переможцем.

Відповідач РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з»явися, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явися, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представник 3-ої особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачем в порушення вимог ст. 3 ЦПК України не надано правового обґрунтування в чому полягає порушення прав та інтересів позивача, та як наслідок, право на звернення до суду. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2015р позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на майно передане в іпотеку відповідно до Договору іпотеки №010/14/03/311 від 14.12.2007р., а саме: нежилі приміщення №9, №8, №7, №6, №5, №5-а, №4 І поверху (в літ. А), загальною площею 183,20 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предмету іпотеки в сумі 3 509 106,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.02.2016р. 16.11.2016р. старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУ юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 52897080 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2015р. за № 755/2480/15-ц, про звернення стягнення на предмет іпотеки. ДП "СЕТАМ", згідно інформаційного повідомлення, отриманого з офіційного Веб-сайту проведено електронні торги арештованим предмету іпотеки - нежилими приміщеннями, загальною площею 183,20 кв. м., що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_1 13.02.2017 року, про що складено протокол №235411 проведення електронних торгів з реалізації предмету іпотеки покупцю - ОСОБА_3 Позивач вважає електронні торги недійсними, в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що було виставлено на електронні торги з порушенням норм матеріального права. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про визнання електронних торгів недійсними. Крім цього, банк зауважив, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» та його представниками не укладалось та не підписувалось жодного із Договорів про відступлення права вимоги від 22-29.04.2010р., що слугували підставами для прийняття оскаржуваних рішень, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., як державним реєстратором, що є предметом реагування контролюючими та правоохоронними органами за зверненнями Банку.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника ДП «СЕТАМ», представника ОСОБА_3, представника 3-ої особи ПАТ «Райффайзен банк Аваль», дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2015р. у справі №755/2480/15-ц задоволено позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В рахунок погашення заборгованості ТОВ «Боско» за кредитним договором №010/14/226 від 27.11.2007р. та ТОВ «Виробниче об'єднання «Укрфарм» за кредитним договором №010/14/218 від 19.11.2007р. перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 4 087 854,33 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 3 448 221,11 грн.; заборгованості за відсотками - 620 250,52 грн.; пені за порушення строків сплати відсотків - 19 382,70 грн., а саме: заборгованість ТОВ «Боско» за кредитним договором №010/14/226 від 27.11.07р. становить 1 607 860,01 грн., та складається з заборгованості за тілом кредиту - 1 354 221,11 грн., заборгованості по нарахованим, але не сплаченим відсоткам - 253 638,90 грн.; заборгованість ТОВ «ВО «Укрфарм» за кредитним договором №010/14/218 від 19.11.07р. становить 2 479 994,32 грн., та складається з заборгованості за тілом кредиту - 2 094 000,00 грн., заборгованості по нарахованим, але не сплаченим відсоткам - 366 611,62 грн., пеня за порушення строків сплати відсотків - 19 382,70 грн.

Звернуто стягнення на майно передане в іпотеку відповідно до Договору іпотеки №010/14/03/311 від 14.12.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровим номером 7557, а саме: нежилі приміщення №9, №8, №7, №6, №5, №5-а, №4 І поверху (в літ. А), загальною площею 183,20 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предмету іпотеки в сумі 3 509 106,00 грн.

Постановою старшого державного виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУ юстиції у м. Києві від 16.11.2016 року відкрито виконавче провадження № 52897080 з примусового виконання Виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежилі приміщення складаються з приміщення №9, №8, №7, №6, №5, №5-а, №4 І поверху (в літ. А), загальною площею 183,20 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни реалізації предмету іпотеки в сумі 3 509 106,00 грн., в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Боско» за кредитним договором №010/14/226 від 27.11.2007р. та ТОВ «Виробниче об'єднання «Укрфарм» за кредитним договором №010/14/218 від 19.11.2007р. перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 4 087 854,33 грн. (а.с.208).

Постановою старшого державного виконавця від 01.12.2016 року накладено арешт на нежилі приміщення складаються з приміщення №9, №8, №7, №6, №5, №5-а, №4 І поверху (в літ. А), загальною площею 183,20 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.205).

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Згідно з розпорядженням КМУ від 01.04.2014 р. № 332-р "Про проведення експерименту із запровадження реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" наказом МЮ України від 16.04.2014 р. № 656/5 було затверджено Тимчасовий порядок, відповідно до якого ДП "Інформаційний центр" Мін'юсту України є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених Тимчасовим порядком.

Державним підприємством "СЕТАМ" 13.02.2017 року проведено електронні торги арештованого предмету іпотеки - нежилими приміщеннями, загальною площею 183,20 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено протокол №235411 проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна покупцю ОСОБА_3

Наполягаючи на позові представник позивача пояснив, що електронні торги є недійсними, оскільки предмет іпотеки було виставлено на електронні торги з порушенням норм матеріального права.

У постанові від 18 листопада 2015 року (справа № 6-1884цс15) Верховний Суд України зазначив, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою статті 215 ЦК України. Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням. Таким чином, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов'язковою умовою правомірності правочину.

Порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна на момент проведення Торгів був встановлений «Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», затвердженим Наказом МЮ України № 656/5 від 16.04.2014 р.

Відповідно до Тимчасового порядку організатор - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Отже, ДП «СЕТАМ» було організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення.

В судовому засіданні представник позивача наполягає на тому, що ВДВС Дніпровського РУ юстиції та ДП «СЕТАМ», як Організатор торгів, не мав права проводити електронні торги арештованим майно по лоту № 194269 через невідповідність відомостей про Іпотекодержателя в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку".

Згідно пункту 3 розділу VII Порядку підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про іпотеку".

Пунктом 2, Розділу XІ «Визнання електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) такими, що не відбулися, зупинення електронних торгів та зняття майна з реалізації» Порядку визначено, що підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є: рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна; зупинення вчинення виконавчих дій у випадках, визначених Законом України «Про виконавче провадження»; відкладення проведення виконавчих дій; наявність технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, виключно на період відновлення її працездатності.

У разі надходження постанови державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій або постанови про відкладення проведення виконавчих дій Організатор зобов'язаний негайно зупинити електронні торги (торги за фіксованою ціною) та поновити їх при одержанні постанови виконавця про продовження примусового виконання рішення чи закінчення строку відкладення виконавчих дій. У постанові виконавця в обов'язковому порядку зазначається номер лота, електронні торги щодо реалізації якого підлягають зупиненню або відновленню.

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави, з яких виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, стаття 37 цього ж Закону визначає підстави повернення виконавчого документу стягувачу.

На виконання вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем не надано жодного доказу того, що на адресу ДП «СЕТАМ» ні до початку торгів за лотом №194269 ні в ході їх проведення жодних постанов про припинення або зупинення електронних торгів від державного виконавця не надходило.

За таких обставин у ВДВС Дніпровського РУ юстиції та ДП «СЕТАМ», як Організатора торгів, не було правових підстав для зупинення та/або припинення реалізації лоту № 194269.

Відповідно до ст.360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у постанові №3-112гс14 від 23 вересня 2014 року, згідно якої «умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбачено Законом № 606-ХІУ та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 15 грудня 1999року№ 74/5 (далі - Інструкція).

Законом № 606-ХІУ встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Аналіз положень Законом № 606-ХІV й Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення - статті 58, 62 Закону України "Про виконавче провадження", а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції).

Правила ж проведення прилюдних торгів визначено Тимчасовим положенням.

Зокрема, прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (пункт 2.2 Тимчасового положення).

Тимчасовим положенням передбачено вимоги щодо проведення таких торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розділ 3) по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4), і по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Цей висновок узгоджується і з нормами статей 650, 655 та частини 4 статті 656 ЦК України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розділ 6 Тимчасового положення, стаття 34 Закону України "Про нотаріат").

Отже, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1- 3 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом частини 1 статті 215 ЦК України" підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Так в судовому засіданні не встановлено порушень правил проведення торгів.

Що стосується посилання позивача на те, що між Відповідачами існує зловмисна домовленість з ТОВ "ХІМПРОЕКТ", то в судовому засідання на виконання вимог ст.. 60 ЦПК України, представником позивача не надано жодного доказу на підтвердження даного факту, що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частин.

Окремо слід звернути увагу на наступне.

ППВС України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільних справах» пунктом 11 роз»яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи

заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі статтями 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду порушення має бути реальним стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.

Судова юрисдикція поширюється не загалом на всі суспільні відносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини. У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб'єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов'язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Таким чином, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Таким чином, здійснюючи передбачене ст.55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тож, якщо особа вважає, що її суб'єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов'язок, така особа має право звернутися за судовим захистом.

В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

В судовому засіданні достовірно встановлено та не оспорюється стороною позивача, що позивач припинив брати участь у спірних електронних торгах, добровільно, оскільки злякався, що після його можливої перемоги, торги будуть визнані недійсними. Визнавши недійсними електронні торги, права, які на думку позивача є порушеними, поновлені не будуть, адже позивач не буде визначений переможцем електронних торгів, а також невідомо, чи буде позивач, у разі проведення повторних електронних торгів по спірному лоту, брати участь у даних торгах, а у разі участі у таких торгах неможливо передбачити, що позивач буде переможцем.

Позивачемне зазначено, які конкретно цивільні права та охоронювані законом інтереси позивача порушені.

Верховний Суд України у своїй постанові від 13.04.2016 у справі № 6-2988цс15 приходить до правового висновку, що "головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними".

Окрім того Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 9 жовтня 1979року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13 травня 1980року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від ЗО травня 2013 року в справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

За таких обставин, відсутність у ОСОБА_1 порушених цивільних прав чи обов'язків у зв'язку із проведенням електронних торгів не породжує для нього і права на захист, тобто права на звернення із цим цивільним позовом.

Так, звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), е підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки цивільні права, свободи чи інтереси цієї особи не порушено.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до п. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено, а судом не встановлено, порушеного права позивача, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ч.4 ст. 88 ЦПК України, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Н підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 215,232 ЦК України, ст.ст. 54, 57, 62 Закону України «Про виконавче провадження»,ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання електронних торгів недійсними відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О.Яровенко