30.10.2017 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/1121/17
провадження №2/533/361/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Лизенка А.В.,

за участі секретаря судового ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бреусівської сільської ради Козельщинського районного суду Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Козельщинська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

09.10.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,85 гектари, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, після померлої 08 вересня 2015 року ОСОБА_3, яку остання успадкувала після смерті ОСОБА_4, яка померла 21 вересня 2007 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що 08 вересня 2015 року померла баба позивачки ОСОБА_3. Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2008 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 2,85 гектари, яка розташована на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, але державний акт про право власності на землю не переоформила. За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 16 січня 2012 року, яким все своє майно заповіла позивачу. 26 вересня 2017 року позивач звернулась до Козельщинської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що за життя ОСОБА_3 не виготовила державний акт на землю.

Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити (а.с.42).

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечив, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника. Позов визнає в повному обсязі (а.с.44).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Козельщинська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечила, надала заяву про розгляд справи без участі її представника, також зазначила, що не має самостійних вимог по справі, а також заперечень проти позову (а.с.41).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечила, заяв чи клопотань до суду не подавала.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

21.09.2007 року померла ОСОБА_4 (а.с.10).

За життя ОСОБА_4 отримала державний акт на право приватної власності на землю серія І ПЛ №014467 на земельну ділянку площею 2,85 га, яка розташована на території Бреусівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12).

Рішенням Козельщинського районного суду від 31.03.2008 року встановлено, що ОСОБА_4, яка померла 21.09.2007 року, є рідною сестрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

11.10.2008 року державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку (а.с.23).

Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Козельщинському районі Полтавської області, ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку згідно свідоцтва про право на спадщину від 11.10.2008 року після ОСОБА_4 не видавася (а.с.24).

08.09.2015 року померла ОСОБА_3 (а.с.9).

За життя ОСОБА_3 складено заповіт, посвідчений 16.01.2012 року приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий номер 175, за яким остання заповіла все своє майно позивачу (а.с.22).

Заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі та чинним (а.с.20 - 21).

Згідно з ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

20.11.2015 року, тобто у строк, передбачений ст.1270 ЦК України, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.15).

Таким чином, позивач прийняла спадщину.

20.11.2017 року ОСОБА_8, спадкоємець за законом, звернувся в нотаріальну контору з заявою, в якій зазначив, що відмовляється від належної йому частки в спадщині та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане іншим спадкоємцям (а.с.16).

Відповідно до ОСОБА_7 із Спадкового реєстру 20.11.2015 року заведено спадкову справу за №363/2015 (а.с.17).

З постанови державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 вбачається, що єдиним спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини є позивач. Син померлої ОСОБА_8 від спадщини відмовився (а.с.13).

Відповідно до довідки Рибалківської сільської ради ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але на території сільської ради не проживала з листопада місяця 2009 року (а.с.45).

Згідно з актом КОМУНАЛЬНОГО ЖИТЛОВО ЕКСПЛУАТАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА №4 від 18.10.2017 року, ОСОБА_3 проживала у своєї онуки ОСОБА_2 з 2009 року і до дня своєї смерті 08.09.2015 року (а.с.46).

26.09.2017 року позивач звернулась до Козельщинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.13).

26.09.2017 року нотаріусом винесено постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за відсутності документів, які засвідчують право власності ОСОБА_3 на цю земельну ділянку (а.с.13).

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права.

Таким чином, є законні підстави для визнання права власності позивача на вказану земельну ділянку..

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Прийняти визнання позову Бреусівською сільською радою.

Позов ОСОБА_2 до Бреусівської сільської ради Козельщинського районного суду Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Держгеокадастру у Полтавської області, Козельщинська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, загальною площею 2,85 га та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій 08.09.2015 року ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 11 жовтня 2008 року, реєстровий номер 1 6472, після померлої ОСОБА_4, державний акт на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №014467.

Стягнути з Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, , місцезнаходження: Полтавська область, Козельщинський район, с.Бреусівка, вул.О.Гончара, 54, сплачений судовий збір на користь ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, у сумі 640 грн (шістсот сорок грн. 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Лизенко