Справа № 285/2428/17
провадження у справі № 2/0285/1396/17
25 жовтня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташків Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:
позивач: не прибула,
відповідача: представник не прибув,
треті особи: не прибули,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до місцевої територіальної громади в особі Несолонської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування, -
У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 5,35 га, 3,79 га та 0,93 га що розташовані на території Несолонської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, успадковану після смерті матері ОСОБА_5, померлої 13.02.2016 року.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 19.02.1998 року помер її батько ОСОБА_6, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді паю на земельну ділянку розміром 5,35 га, проте отримати державний акт на цей пай батько не встиг. На день смерті батько проживав разом з мамою ОСОБА_5, яка прийняла спадщину після смерті батька. 13.02.2016 року померла мати ОСОБА_5, після її смерті залишилась спадщина у вигляді паю на земельну ділянку розміром 5,35 га та земельних ділянок розміром 3,79 га та 0,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона є спадкоємцем за законом, оскільки на момент смерті матері проживала разом з нею та прийняла спадщину. Інші спадкоємці за законом першої черги є сини померлої ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 спадщину не приймали.
При звернені до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у видачі такого свідоцтва ОСОБА_1 відмовлено. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки.
У судове засідання позивач не прибула, подала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав.
Треті особи в судове засідання не прибули, подали заяви в яких зазначили, що проти задоволення позову заперечень не мають, з заявами про поновлення строку для прийняття спадщини звертатись до суду не будуть.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19.02.1998 року помер батько позивача ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ТП № 082449 від 19.02.1998 року (а.с.11).
10.04.1997 року на імя ОСОБА_6 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) № 0092678, як члену колективного сільськогосподарського підприємства АО «Маяк», розміром 5,35 га (а.с.6,7).
Відповідно до довідки № 315 від 27.03.2017 року державний акт на право власності на даний земельний пай не виготовлявся (а.с.8).
16.02.2016 року померла мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ТП № 280945 від 16.02.2016 року (а.с.12).
Позивач є донькою померлої та спадкоємцем всього майна за законом та прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала з померлою (а.с.13, 14, 15, 31).
ОСОБА_5 на праві приватної власності належать земельні ділянки, які розташовані на території Несолонської сільської ради Новоград-Волинського району, загальною площею 3,79 га, та 0,93 га що підтверджується державним актами на право власності на земельну ділянку (а.с.9, 10).
Постановою державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 13.05.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 померлої 13.02.2016 року (а.с.5).
Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами (а.с.4-17).
Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом.
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.
На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
В ідповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.
Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна (зобов'язана) довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України) та приймаючи до уваги, що позивач у даній справі є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері та прийняла спадщину, до складу якої входять земельні ділянки суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.
Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 174, 209, 212215,224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності:
на земельну частку (пай) розміром 5,35 га, що перебуває у користуванні агрофірми «Маяк», с. Теснівка, Новоград-Волинський район;
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.Б. Сташків