Справа № 366/378/16-ц Головуючий у І інстанції Слободян Н. П.
Провадження № 22-ц/780/4383/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 12.10.2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії суддів Журби С.О., Лівінського С.В., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Іванківського районного суду Київської області від 18 серпня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

03 лютого 2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду із названим позовом, де просило стягнути із відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 20 613,50 грн. та судові витрати 1 378 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ОСОБА_3 та позивачем 27 листопада 2013 року було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Зокрема, банк відкрив позичальнику картковий рахунок та надав йому кредит в розмірі 20 000 грн.

26 вересня 2014 року позивачу стало відомо про те, що ОСОБА_3 помер, а його спадкоємцем, який оформив свої спадкові права, є ОСОБА_2, якій було надіслано лист з пропозицією досудового врегулювання спору, проте, відповіді не отримано.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 18 серпня 2016 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, суд першої інстанції зазначив, що недотримання кредитором передбачених ст. 1281 ЦК України строків предявлення вимог ( які є присічними, преклюзивними ) позбавляє кредитора право вимоги до спадкоємців.

Позивач не надав суду доказу про те, що про смерть ОСОБА_3 стало відомо 26 вересня 2014 року, а не раніше, як не повідомив джерела, з якого про це дізнався, щоб суд міг оцінити ці докази у сукупності для встановлення зазначеного факту, який має суттєве значення в сенсі доведеності позовних вимог.

Суд також звертає увагу на те, що у наданих позивачем документах ( в кінці першого аркушу заяви-анкети зазначено наступне «я обираю наступні додаткові послуги: страховка ID Максі карт $1$47144820$АІС9ВЕID8AB908CA2978C5C7B3C5A32BC; 2) п. 7 додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 27 листопада 2013 року також зазначено про комплексний договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоровя на випадок хвороби №51.111 від 28 листопада 2013 року та ПРАТ «СК «Альфа Страхування» ).

Проте, цього документу суду не було надано, що унеможливлює дослідження питання існування обовязку страхової компанії на погашення боргу ОСОБА_3 у звязку з його смертю, що у свою чергу впливає на вирішення питання стягнення заборгованості зі спадкоємців застрахованої особи.

Надати цей документ має можливість лише позивач, у розпорядженні якого є ці документи, проте протягом трьох місяців, незважаючи на ухвалу суду про витребовування доказів, їх не надано.

З огляду на викладене вище у задоволенні позовних вимог слід відмовити у звязку з недоведеністю позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Іванківського районного суду Київської області від 18 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Суд, з'ясувавши обставини та перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 27 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» і ОСОБА_3 укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування позичальником публічної пропозиції Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ( а.с. 17-19, 20 ).

На виконання умов договору банк, на підставі анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відкрив позичальнику картковий рахунок у валюті - гривня, випустив міжнародну платіжну картку Visa Gold та надав кредит у розмірі 20 000 грн. ( там же ).

Таким чином, позивач свої зобовязання за правочином виконав у повному обсязі.

Проте, відповідач взятих на себе зобовязань не виконав, у результаті чого на 13 травня 2014 року за правочином виникла заборгованість в розмірі 20 613,50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 20 604,33 грн., заборгованості по процентам 9,17 грн. ( а.с. 31 ).

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів на спростування наданого розрахунку у відповідності до положень ст.ст. 58-60 ЦПК України.

13 травня 2014 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть від 16 травня 2014 року №І-БК №300904 ( а.с. 23 )

На підставі заяви ОСОБА_2 від 06 червня 2014 року про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 приватним нотаріусом Головного управління юстиції в м. Києві Міністрества юстиції України ОСОБА_4 заведена спадкова справа ( а.с. 62-163 ).

19 грудня 2014 року на імя ОСОБА_2 приватним нотаріусом ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру №125 у будинку №31 корпус 2, що по вул. Уманській в м. Києві, вартістю 950 000 грн., без ПДВ ( а.с. 109-119, 126 ).

При цьому, 26 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» отримало заяву від ОСОБА_5 Володимира про те, що ОСОБА_3 помер 13 травня 2014 року ( а.с. 218 ).

03 березня 2015 року воно ( Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» ) в установлений законом строк звернулось із вимогами до спадкоємців ОСОБА_3 щодо боргу за даним договором позики ( а.с. 24-25, 151-152 ).

Шістнадцята нотаріальна контора м. Києва, отримавши 17 березня 2015 року заяву-претензію, довела вимогу банку до відома спадкоємця боржника ( а.с. 161 ).

А 24 березня 2015 року позивачу, із відповіді зазначеної нотаріальної контори, стало відомо про те, що спадкоємцем боржника за правочином є ОСОБА_2, якій 19 грудня 2014 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру №125 в будинку №31, корпус 2, що по вул. Уманській в м. Києві ( а.с. 27 ).

При цьому, 21 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» направило відповідачу лист-претензію, датовану 17 липня 2015 року, з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 613,50 грн. ( а.с. 28-29, 30 ).

У встановлений позивачем строк вимоги відповідачем не були виконані, а тому Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» 03 лютого 2016 року звернулося до суду із вказаним позовом ( а.с. 1-4, 32 ).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, кредитором предявлена вимога до спадкоємця у встановлений законом строк, тобто з дотриманням вимог ст. 1281 ЦК України.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно зясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, без додержання норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 1218, 1281-1282 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення, відмовивши у задоволенні заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за правочином, заявлених до спадкоємця боржника.

Відтак, доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», на переконання апеляційного суду, знайшли своє повне підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про задоволення позовних вимог у відповідності до ст. 309 ЦПК України та зазначених положень матеріального і процесуального права за їх обґрунтованістю та доказаністю.

При цьому, наявність у заяві-анкеті боржника словосполучення «…я обираю наступні додаткові послуги: страховка ID Максі карт $1$47144820$АІС9ВЕID8AB908CA2978C5C7B3C5A32BC…» ( а.с. 17 ) та зазначеного у п. 7 додатку до договору про комплексне обслуговування фізичних осіб договору добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоровя на випадок хвороби №51.111 від 28 листопада 2013 року ( а.с. 20 ), на переконання апеляційного суду та у силу викладеного, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки вони не звільняють відповідача від цивільно-правової відповідальності за заявленими позовними вимогами.

Тим паче, ОСОБА_2 не надала суду першої та апеляційної інстанцій будь-яких доказів, у відповідності до положень ст.ст. 58-60 ЦПК України, на спростування обгрунтованості заявлених позовних вимог, в т.ч. проведенного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Окрім іншого, зазначене свідчить про наявність інших, а не боргових зобовязань за кредитним договором, як у данному випадку, і правовідносин відповідача із ПРАТ «СК «Альфа Страхування», а не з позивачем.

Суд апеляційної інстанції вважає також за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, сплачений позивачем при подачі позову та апеляційної скарги ( а.с. 5а, 243 ) судовий збір у розмірі 2 893,80 ( 1 378 + 1 515,80 ) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити. Рішення Іванківського районного суду Київської області від 18 серпня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 613,50 грн. та судовий збір 2 893,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

ОСОБА_6