справа № 198/528/17
провадження № 2/0198/210/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Юрївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2О про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вони з відповідачем з вересня 2002 року по червень 2004 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, за час яких у них народилась дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

17 листопада 2005 року рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі - 137, 00 грн.

У звязку з тим, що на теперішній час визначений судом розмір аліментів є недостатнім для належного матеріального утримання сина, позивачка змушена звернутись до суду та просить збільшити розмір аліментів до ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, уточнила позовні вимоги та просить змінити визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову заперечує в повному обсязі, посилаючись на відсутність роботи та наявність хронічних захворювань.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 235821, виданим виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області 16 жовтня 2003 року. Відповідно до вказаного свідоцтва відповідач у справі є батьком дитини (а.с. 8).

Рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2005 року, яке набрало законної сили 28 листопада 2005 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі - 137,00 грн., щомісячно, починаючи з 16 вересня 2005 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

26 травня 2010 року судом виданий дублікат виконавчого листа № 2-378/2005 для звернення вказаного рішення до примусового виконання (а.с. 10).

Сторони не заперечують, що на даний час дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач аліментні зобовязання в повному обсязі не виконує та станом на 19 жовтня 2017 року має заборгованість з їх сплати в розмірі 9 486,00 грн., про що свідчить довідка № 13.46/1217, видана Юрївським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 43).

Згідно зі статтями 18, 20 Конвенції про права дитини прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави-учасниці, так і за кордоном.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

За частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, станом на день подання позову мінімальний прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць становить 1 777,00 грн. (стаття 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік»). Тобто, 50% від прожиткового мінімуму для дитини вказаної вікової категорії складає 888,50 грн.

З наведеного виходить, що розмір аліментів, встановлений рішенням Юрївського районного суду від 17 листопада 2005 року у твердій грошовій сумі 137,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 щомісяця до досягнення останнім повноліття, на теперішній час далеко не відповідає визначеному законом мінімальному розміру аліментів на дитину, необхідному та достатньому для її повноцінного розвитку.

Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в статті 8 Закону України «Про охорону дитинства».

Крім того, статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено право того з батьків, з ким проживає дитина, звернутись до суду з вимогою про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) матері або батька, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, законом встановлено не лише обовязок батьків утримувати дитину, але й визначено мінімальний розмір матеріального утримання, який має забезпечувати необхідні та розумні потреби дитини.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Підсумовуючи все вищевикладене та враховуючи принцип рівності обовязку батьків утримувати своїх дітей, закріплене законом право того з батьків, з ким проживає дитина, обирати спосіб стягнення аліментів, найбільш ефективний для захисту її права на матеріальне забезпечення, ту обставину, що встановлений рішенням суду розмір аліментів в твердій грошовій сумі 137,00 грн. на даний час не може задовольнити розумні потреби дитини для її розвитку, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення в частці від доходу.

Також, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін та відмічає, що відповідач не надав доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зокрема, відомостей щодо свого майнового стану, наявності у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб або будь-яких інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів.

Крім того, ОСОБА_2 не являється інвалідом, є працездатним, але на даний час не працює. При цьому, суд, оцінюючи надану відповідачем довідку Чернявщинської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини від 13 жовтня 2017 року про перебування останнього на диспансерному обліку, вважає, що вказаний документ не свідчить про відсутність можливості у ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання сина у мінімальному розмірі, встановленому законом.

За таких обставин, суд доходить обґрунтованого висновку, що відповідач має можливість надавати утримання дитині, тому позов слід задовольнити та змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми 137,00 грн. на стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, суд розяснює, що за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 57, 60, 88, 174, 212-215, 294, 367ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Змінити спосіб стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлений рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2005 року, з твердої грошової суми 137,00 грн. на стягнення аліментів у частці від доходу батька.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, паспорт серії АЕ № 622727, виданий Юрївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 10 липня 1997 року, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, паспорт серії АЕ № 622727, виданий Юрївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 10 липня 1997 року, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в дохід держави (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Дублікат виконавчого листа № 2-378/2005, виданий 26.05.2010 року Юрївським районним судом Дніпропетровської області, відкликати з дня набрання рішенням законної сили та долучити його до матеріалів справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Юрївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. О. Гайдар