У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2017 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України, посадових осіб, які причетні до призначення невиправдано високих посадових окладів з державного бюджету України керівникам державних структур таким як Коболєву, Вовку, ОСОБА_2, керівнику «Укрзалізниці» та інших місцеперебування яких позивачу не відоме, про притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які діючи на користь третіх осіб домоглися встановлення необґрунтовано високих зарплат з державного бюджету України ряду чиновникам, чим завдали шкоду у великих розмірах бюджету України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Президента України, посадових осіб, які причетні до призначення невиправдано високих посадових окладів з державного бюджету України керівникам державних структур таким як Коболєву, Вовку, ОСОБА_2, керівнику «Укрзалізниці» та інших місцеперебування яких позивачу не відоме, про притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які діючи на користь третіх осіб домоглися встановлення необґрунтовано високих зарплат з державного бюджету України ряду чиновникам, чим завдали шкоду у великих розмірах бюджету України в якому просить:

- зобов»язати Генеральну прокуратуру України, Міністерство внутрішніх справ, Національну поліцію України, Службу безпеки України, в тому числі і від його імені (ст. 3 Конституції України) провести розслідування, які саме особи по яких саме методиках, що узгоджені з профспілками, в воєнний час посміли надати право підвищувати і виплачували зарплату з державного бюджету чиновникам державних органів, організацій, два примірники відповідних протоколів вказаної перевірки надати до Ужгородського міськрайонного суду;

- на підставі цього позову відкрити кримінальне провадження щодо осіб, які посміли в воєнний час підвищувати оклади, особам, яким ні в якому разі не було підстав для підвищення їх посадових окладів, та вважати це державною зрадою, кричущим кримінальним злочином;

- Генеральній прокуратурі України, Національній поліції України вжити заходи для повернення незаконно виплачених сум, особами, які не мали на це ні юридичного, ні морального права, та які були причетні до цього, до державного бюджету України;

- на підставі результатів розслідування пограбування державного бюджету провести судове розслідування факту викрадення з державного бюджету коштів, зловживання службовим становищем та залучити його і до розслідування і до розгляду справи по цьому позову, як юриста, потерпілого, поскільки вкрадені кошти могли бути виплачені і йому, і його співвітчизникам, землякам, як індексація, осучаснення пенсії

- вжити інші заходи реагування по змісту цієї позовної зави для забезпечення покарання осіб, які причетні до обкрадання громадян України шляхом зловживання службовим положенням, призначенням і виплаті невиправдано високих зарплат чиновникам, які не мали право на отримання таких зарплат

- звернутися до НАБУ, САП з вимогою провести розслідування причетності до скоєного злочину Президента України ОСОБА_3, інших високопосадових осіб, та за результатами розслідування вжити належні заходи реагування.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до положень 2 та 17 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства; компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Згідно позовної заяви позивачем оскаржуються дії щодо встановлення розмірів посадових окладів чиновникам державних органів, організацій і відповідачами по справі є Президент України та посадові особи, які причетні до призначення невиправдано високих посадових окладів з державного бюджету України керівникам державних структур таким як Коболєву, Вовку, ОСОБА_2, керівнику «Укрзалізниці» (без визначення прізвища), які є субєктами владних повноважень у розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України.

Тобто, заявлені позивачем вимоги в цій частині повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства, в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

При цьому відповідачами по справі позивач зазначає Президента України та посадових осіб, які причетні до призначення невиправдано високих посадових окладів з державного бюджету України керівникам державних структур таким як Коболєву, Вовку, ОСОБА_2, керівнику «Укрзалізниці» та інших.

Предметна підсудність адміністративних судів визначена ст.18 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.18 КАС України справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України підсудні Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції.

В рішенні Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року №16-рп/2012 у справі №1-1/2012 про підсудність окремих категорій адміністративних справ, яке є остаточним та обовязковим до виконання на всій території України, висловлена правова позиція про те, що юридичні форми реалізації повноважень Президентом України мають важливе значення для держави та суспільства, стосуються прав і свобод громадян тощо. Законодавче регулювання підсудності окремих категорій адміністративних справ, забезпечує передумови для неупередженого здійснення правосуддя Вищим адміністративним судом України як судом першої інстанції протягом розумного строку, закріплює гарантії справедливого судового розгляду справи та встановлює порядок ухвалення судом обґрунтованого і законного рішення.

Відповідно до п. 6 ч.3 ст. 108 КС України позовна заява повертається позивачеві якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

За таких обставин приходжу до переконання, що позовна заява ОСОБА_1 до Президента України, посадових осіб, які причетні до призначення невиправдано високих посадових окладів з державного бюджету України керівникам державних структур таким як Коболєву, Вовку, ОСОБА_2, керівнику «Укрзалізниці» та інших місцеперебування яких позивачу не відоме, про притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які діючи на користь третіх осіб домоглися встановлення необґрунтовано високих зарплат з державного бюджету України ряду чиновникам, чим завдали шкоду у великих розмірах бюджету України підлягає поверненню позивачу

При цьому, з огляду на те, що позивачем у позовній заяві також заявлено вимоги щодо зобовязання відкрити кримінальне провадження щодо осіб, які посміли в воєнний час підвищувати оклади, особам, яким ні в якому разі не було підстав для підвищення їх посадових окладів, та вважати це державною зрадою, кричущим кримінальним злочином слід зазначити, що зазначені вимоги підлягають розгляду в порядку кримінального судочинства й не можуть розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ст. 303, 306 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Така скарга розглядається слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК України з урахуванням положень глави 26 цього Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.108, 165, 186 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України, посадових осіб, які причетні до призначення невиправдано високих посадових окладів з державного бюджету України керівникам державних структур таким як Коболєву, Вовку, ОСОБА_2, керівнику «Укрзалізниці» та інших місцеперебування яких позивачу не відоме, про притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які діючи на користь третіх осіб домоглися встановлення необґрунтовано високих зарплат з державного бюджету України ряду чиновникам, чим завдали шкоду у великих розмірах бюджету України - повернути позивачу.

Одночасно розяснити позивачу, що він вправі звернутися з даним позовом до Вищого адміністративного суду України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4