Справа № 181/888/17
Провадження № 2/181/295/17
"24" жовтня 2017 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Гончаренка О.О.,
з участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Межова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Межівська селищна рада Межівського району Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні домоволодінням шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням,
10 жовтня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Межівська селищна рада Межівського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні домоволодінням шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона являється власником квартири, що розташована по вул.Сонячна,23/10, смт Межова, Дніпропетровської області, в якій зареєстрована відповідач. У 2013 році рішенням суду шлюб між позивачем та
ОСОБА_2 було розірвано і з того часу остання за вказаною вище адресою не проживає, родинних стосунків з позивачем не має та добровільно зніматися з реєстраційного обліку не хоче. Такі обставини дають ОСОБА_1 підстави передбачати можливість порушення права власності, створюються для нього перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що змушує позивача докладати зусиль для захисту права власності.
ОСОБА_1 просить суд усунути перешкоди у здійсненні ним, як власником, права користування та розпорядженням належним їй нерухомим майном квартирою, що розташована по вул.Сонячна,23/10, смт Межова, Межівського району, Дніпропетровської області, шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування зазначеним житловим приміщенням.
Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Згідний на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. ОСОБА_2 заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала.
Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:
юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;
фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно домової книги ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 03 січня 1996 року зареєстрований у встановленому законом порядку по вул. Сонячна,23/10,
смт Межова, Дніпропетровської області.
В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до
ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня.
Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Третя особа в судове засідання не зявилася, надано суду заяву про розгляд справи без їхньої участі.
Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з′ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку.
Згідно договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Межівської державної нотаріальної контори 15 березня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №503 та зареєстрованого за ОСОБА_1 на праві особистої власності за №21-42, а також витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 29133828, номер запису про право власності:7598769, останній являється власником квартири, що розташована по вул.Сонячна,23/10,
смт Межова, Дніпропетровської області.
Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії I-КИ №189089, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 03 травня 2013 року, шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №09.
Факт реєстрації відповідача у квартирі, що розташована по вул.Сонячна,23/10,
смт Межова, Дніпропетровської області підтверджується проставленим штампом у домовій книзі, де зазначено, що ОСОБА_2 03 січня 1996 року зареєстрована за вказаною вище адресою.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 своїм діянням порушує законні права та інтереси ОСОБА_1, передбачені ст.41 Конституції України, згідно якої - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Дана норма регулюється також ст.ст.319, 329 Цивільного кодексу України.
Згідно ст.328 ЦК України право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено винятково на підставі рішення суду: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон №1382-ІV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм цивільного законодавства (зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі
№ 6-57цс11).
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.316, 317, 319, 321, 328, ч.2 ст.386, ст.391 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст. 5, 10, 11, 15, 60, 209, 212 215, 224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Межівська селищна рада Межівського району Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні домоволодінням шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, як власником, права користування та розпорядження належним йому нерухомим майном кватирою АДРЕСА_1, шляхом позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування зазначеним житловим приміщенням.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судові витрати в розмірі 640 (шестисот сорока) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_3