Справа 206/4450/15-ц
Провадження 2/206/15/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2017 р. Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Ременяк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2015р. представник ПАТ КБ «Надра» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1П, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 22 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" назву змінено Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра", було укладено кредитний договір між ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №857306/ФЛ відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 129341,07 дол. США в порядку та на умовах встановленим договором. Станом на 03 серпня 2015 року у позичальника перед банком утворилася заборгованість, яка складає 258448,04 дол. США та 1172034,54 гривень, заборгованість утворилася за сумою кредиту 128127,19 доларів США, заборгованість по процентам 130320,85 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованість 1172034,54 гривень, що за курсом НБУ є еквівалентом 55476,55 доларів США.

На підставі викладеного просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" заборгованість за кредитним договором №857306/ФЛ в сумі 258448,04 доларів США та 1172034,54 гривень в тому числі за заборгованість за сумою кредиту 128127,19 доларів США, заборгованість по процентам 130320,85 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованість 1172034,54 гривень, що за курсом НБУ є еквівалентом 55476,55 доларів США. ( том 1 а.с.1-2).

Відповідно до свідоцтва серії 1-КИ №005926 виданого 22.09.2009 року ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_1 (том 1 а.с. 196).

Представник позивача ОСОБА_3 в минулих судових засіданнях позов підтримував просив задовольнити, в судове засідання призначене на 26.06.2017 року не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, пояснила, що в 2008 році їй було запропоновано підзаробити грошей шляхом оформлення на себе кредиту, на що вона погодилася, але кошти ніякі не отримувала, кредитний договір ніякий не підписувала та не оформляла. В 2008 році у нотаріуса в м. Перещепино підписувала договір купівлі продажу та доручення.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини.

Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

З наданих до суду копій до позовної заяви судом встановлено, що 16.07.2008 року ОСОБА_2 було подано заяву на оформлення кредиту ( том 1 ас. 15,16)

22 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №857306/ФЛ, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 129341,07 дол. США ( том 1а.с.7-12).

Також 22 липня 2008 року ОСОБА_2 було подано заяву на видачу готівки ( том 1 а.с. 13)

З показів ОСОБА_2, яка дала свої покази в якості свідка вбачається, що в листопаді 2008 року вона не працюючи ніде, їй було запропоновано підзаробити грошей та взяти на себе кредит, на що вона погодилася і через деякий час до неї зателефонували та попросили її підписати якісь документи та доручення у нотаріуса, по даному факту 25 листопада 2011 року було постановлено вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська та засуджено ОСОБА_4 по ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України. Також пояснила, що кредитний договір ніякий не підписувала, грошей не отримувала. ( том 1 а.с. 89-125).

30 травня 2016 ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі №205/4450/15-ц була призначена експертиза (том 1 а.с. 154).

Ухвала суду про проведення експертизи виконана не була, оскільки позивачем не було надано оригінал кредитного договору.

З протоколу виїмки наданим представником позивача вбачається, що заступником начальника відділу УГСБЭП УМВД в Дніпропетровській області 03.04.2009 року було вилучено оригінал кредитної справи №857306/ФЛ від 22.08.2008 року. ( том 1 а.с. 230-231)

На запит суду Головним управління національної поліції в Дніпропетровській області слідчим управлінням було надано відповідь з якої вбачається, що оригінал кредитної справи № 857306/ФЛ від 28.07.2008 року на ім'я ОСОБА_2 знаходиться в матеріалах кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України знаходиться в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська ( том 2 а.с. 19)

Відповідно відповіді Дніпропетровської прокуратури № 3 оригінал кредитної справи №857306/ФЛ від 22.08.2008 року на ім'я ОСОБА_2 долучений до матеріалів кримінальної справи №65109033 за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України (том 2 а.с. 23).

04 квітня 2011 року постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська кримінальну справу відносно ОСОБА_1 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України припинено на підставі п. "е" ст.1,6 Закону України "Про амністію" від 26.12.2008 року. ( том. 1 а.с. 135-137)

В оглянутих матеріалах кримінальної справи №1-33/2011 року по обвинуваченню ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, відсутній оригінал кредитної справи №857306/ФЛ від 22.08.2008 року в матеріалах справи.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Керуючись ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі аналізу наявних у справі доказів які надані були суду для огляду, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не було надано для проведення експертизи та огляду оригіналу кредитної справи №857306/ФЛ від 22.08.2008 року.

Керуючись ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а в інтересах інших осіб, або державних чи суспільних інтересах лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог та заперечень. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом неодноразово розяснювалось учасникам процесу положення ст.ст. 10, 11, 57-60, 61 ЦПК України та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК суд у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухвалення рішення суд зокрема має вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Розглядаючи позови в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити.

Оскільки позивачем не надано було до суду оригіналу кредитної справи №857306/ФЛ від 22.08.2008 року відносно ОСОБА_2, яка на думку суду є основним доказом в даній справі, суд вважає відмовити в задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки в задоволенні позовних вимог як за первісним позовом так і за зустрічним позовом судом має бути відмовлено, судові витрати понесені позивачем та відповідачем не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 48, 10, 11, 18, 5760, 88, 130, 208, 209, 212 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.О. Сухоруков