АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Кравець В.А.

при секретарі: Борисенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства Оборони України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

у лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив стягнути з останнього 100 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Справа 760/2820/17
Апеляційне провадження № 22-ц/796/10733/2017 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
В обґрунтування позову зазначав, що він у період проходження військової служби на території Демократичної республіки Афганістан у період з 03.11.1984 року по 26.07.1986 роки отримав множинні вогнепальні осколові поранення голови (контузія головного мозку), обличчя, наслідком яких стали шкіряні рубці, що в подальшому призвело до розвитку різних захворювань та встановлення III групи інвалідності, внаслідок травми, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби. У зв`язку з цим він змушений тривалий час знаходитись на лікуванні, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, він втратив можливість вирішувати житлові проблеми, працювати за професією, не має змоги вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, відчуває себе втраченим для суспільства та родини, оскільки не може допомагати своїй родині як матеріально, так і фізично, повноцінно виконувати свої обов'язки по господарству.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31.07.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, він надав всі докази на підтвердження наявності вини відповідача у вчиненні шкоди його здоров'ю. Крім того, суд не застосував до спірних правовідносин ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та практику Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні таких спорів та не врахував, що погіршення стану здоров`я та встановлення йому інвалідності спричиняє моральні страждання.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у його відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до акту огляду МСЕК серії АВ № 0280581 від 14.05.2014 року та виписки з акту огляду МСЕК ОСОБА_2 була встановлена III група інвалідності внаслідок травми, отриманої у зв'язку з виконанням обов'язків військової служби.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено порядок надання пільг та допомоги, а також призначення пенсій військовослужбовцям, які отримали захворювання у зв`язку із проходженням військової служби.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У частині другій цієї статті передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органом державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної чи юридичної особи, яка ї завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди наступає або при виникненні деліктних правовідносин між сторонами, або у випадках, передбачених законом.

Деліктних правовідносин між сторонами не встановлено, оскільки відповідач безпосередньо шкоди позивачу не завдавав.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» уразі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 17 вищевказаного Закону відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.

Позивач до відповідача із заявою при відшкодування моральної шкоди у встановленому законом порядку не звертався, будь - яких рішень з даного питання відповідачем не приймалося, а відповідно і дії відповідача неправомірними не визнавалися.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді