У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 11 жовтня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоКоротуна В.М., суддів: за участю позивачаЗавгородньої І.М., Мазур Л.М., ОСОБА_4,Писаної Т.О., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Волошнюк Леся Олександрівна, відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_8 - ОСОБА_10 на ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року, в с т а н о в и л а: У липні 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_8 про стягнення коштів у розмірі 53 900 доларів США та моральної шкоди у розмірі 13 475 гривень. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачу. Посилаючись на те, що відповідач здійснила відчуження квартири на підставі договору дарування на ім'я сина ОСОБА_7, просила суд визнати вказаний договір недійсним. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування квартири, укладений 12 травня 2015 року між ОСОБА_8 (дарувальником) та ОСОБА_7 (обдаровуваним), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за № 186, 187, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.05.2015, індексний номер 21236400. Повернуто передану за недійсним правочином квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 81 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., у власність ОСОБА_8 (іпн НОМЕР_1). Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 1 705 гривень 75 копійок з кожного. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_8 - ОСОБА_10 оскаржив його в апеляційному порядку. Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 29 липня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки вона не оплачена судовим збором. На виконання вимог ухвали, заявником надано оригінал квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року з посиланням на оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року про забезпечення позову, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1. Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року залишено без руху та роз'яснено, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 297 ЦПК України відповідач має право протягом тридцяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків з зазначенням причин його пропуску та підтверджених належними доказами. Апеляційну скаргу ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року в новій редакції - повернуто. У касаційній скарзі представник ОСОБА_8 - ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу апеляційного суду в частині повернення апеляційної скарги з направленням справи до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права. В іншій частині ухвала апеляційного суду не оскаржується, а тому відповідно до положень ст. 335 ЦПК України не підлягає перегляду у касаційному порядку. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи ухвалу, суддя апеляційного суду виходив з того, що на виконання вимог ухвали від 29 липня 2016 року заявником надано оригінал квитанції про сплату судового збору, а також нову редакцію апеляційної скарги, в якій просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року про забезпечення позову, у зв'язку з чим дійшов висновку про повернення апеляційної скарги (в новій редакції) в частині оскарження рішення суду першої інстанції. Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна. Так, ст. 295 ЦПК України визначено вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги. За змістом ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 29 липня 2016 року апеляційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року залишено без руху строком не більше ніж на п'ять днів з дня її отримання, оскільки вона не оплачена судовим збором, на виконання вимог якої ОСОБА_8 надано оригінали квитанцій від 10 та 15 серпня 2016 року про сплату судового збору (а. с. 5,6 т.2). Взявши до уваги посилання в новій редакції апеляційної скарги на оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року про забезпечення позову, суддя не перевірив чи виконані вимоги ухвали від 29 липня 2016 року про сплату судового збору та дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. За таких обставин ухвала апеляційного суду в частині повернення апеляційної скарги підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 342 ЦПК України, з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Керуючись ст. ст. 335, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_10 задовольнити. Ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року в частині повернення апеляційної скарги скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий В.М. Коротун Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур Т.О. Писана О.В. Попович Л.М. Мазур О.В. Попович