№ 556/1296/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2017 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника ОСОБА_4

та неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, - ОСОБА_7,

представника служби у справах дітей Володимирецької РДА - Босика В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_6, 2004 р.н., ОСОБА_5 2007 р.н. про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання відповідачів та їх малолітніх дітей ОСОБА_6 2004 р.н. та ОСОБА_5 2007 р.н. такими, що втратили право на житло, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачі та їх сини з 2005 року не проживають в житловому будинку АДРЕСА_1, власником якого вона є. В зв'язку з викладеним вважає, що відповідачі та їх діти втратили право на житло і просить прийняти відповідне судове рішення. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, надала пояснення в межах позову.

Представник позивача підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідачі з 2005 року не проживають в с.Каноничі разом з матір"ю - позивачем ОСОБА_1, а отже є такими, що втратили право на житло.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав позов, пояснив, що з 2005 року його сім"я не проживає в будинку матері по АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 визнала позов частково, зокрема пояснила суду, що не заперечує проти визнання втратившою право на житло її особисто, однак заперечує проти задоволення позову відносно її малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Представник відповідача ОСОБА_4 та малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заперечив проти позову, пояснив, що його довірителька разом із чоловіком та малолітніми дітьми дійсно не проживає у будинку позивача, однак житловий будинок, в якому фактично проживає родина, не введений у експлуатацію, тому реєстрація в цьому житлі є неможливою. З урахуванням цієї обставини, вважає, що визнання малолітніх дітей такими, що втратили право на житло, порушить їх права, зокрема обмежить можливості навчання, отримання медичної допомоги та ін. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник служби у справах дітей Володимирецької районної державної адміністрації не заперечив проти задоволення позову відносно повнолітніх відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та заперечив проти задоволення позову щодо малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, у відповідності до ст.ст.71 - 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку.

З цих же підстав здійснюється визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у житловому будинку, що перебуває у приватній власності, як це вбачається зі ст.163 ЖК України.

Як вбачається зі ч.3 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житлового будинку втрачає право на користування цим житлом в разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між членом сім'ї та власником житла, або законом.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується рішенням Каноницької сільської ради №43 від 19.02.2016 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек №68619289 від 21.09.2016 року, технічним паспортом.

Відповідачі та їх неповнолітні сини ОСОБА_6 2004 р.н. та ОСОБА_5 2007 р.н. зареєстровані у вказаному житловому будинку, однак не проживають в ньому з 2005 року, що підтверджується поясненнями сторін, довідкою Каноницької сільської ради №944 від 16.08.2017 року, а також письмовими поясненнями гр.ОСОБА_8., ОСОБА_9. При цьому суд констатує, що сторони в своїх поясненнях також не заперечували, що родина відповідачів не проживає в будинку АДРЕСА_1 з 2005 року.

Таким чином, позивачем надано суду достатньо належних доказів того, що відповідачі та їх неповнолітні сини на протязі тривалого часу - більше 11 років - не проживають за місцем реєстрації, у належному ОСОБА_1 житловому будинку, що є підставою визнання їх такими, що втратили право на житло.

Твердження відповідача ОСОБА_4 та її представника про відсутність підстав для задоволення позову відносно малолітніх дітей подружжя, спростовуються наступним.

Так, у відповідності до ст.29 Цивільного Кодексу України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Оскільки судом встановлено, що батьки малолітніх ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6, які досягли десятирічного віку, проживають в АДРЕСА_2, саме це житло є також і місцем постійного проживання малолітніх.

При цьому, як вбачається з висновку органу опіки та піклування - Володимирецької районної державної адміністрації №4212/01-28/17 від 29.09.2017 року, обов'язок щодо забезпечення належних умов проживання та утримання неповнолітніх дітей покладається саме на їх батьків.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що саме на відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покладається обов'язок забезпечити можливість реєстрації своїх дітей за їх фактичним місцем проживання. В той же час, позивач ОСОБА_1 такого обов'язку не має.

При цьому, суд також враховує ту обставину, що відповідач ОСОБА_4 та її представник не навели будь-яких доказів того, що в разі визнання малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на житло у будинку ОСОБА_1, їх права будуть порушені будь-яким способом.

Наведене, на думку суду, свідчить про наявність підстав для повного задоволення позову ОСОБА_1

Як вбачається зі ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 202 ЦПК України, ст.71,72, 163 ЖК України, ст..405 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

ОСОБА_3, 1978 р.н., ОСОБА_4, 1983 р.н., їх малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 визнати такими, що втратили право користування житлом в АДРЕСА_1.

Каноницькій сільській раді зняти ОСОБА_3, 1978 р.н., ОСОБА_4, 1983 р.н., їх малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 з реєстрації у вказаному будинку.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі по 320 (триста двадцять) грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляція подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, що приймали участь у розгляді справи але не були присутніми під час проголошення рішення, мають право подати апеляцію протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :

Повний текст рішення проголошено 11 жовтня 2017 року