Справа № 405/8873/16-ц
Провадження №6/405/260/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

за участю головного державного виконавця

відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ

в Кіровоградській області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання ним зобовязань, за рішеннями суду без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області на виконанні перебуває зазначене виконавче провадження про стягнення коштів з ОСОБА_3, до складу якого входить 3 виконавчих документа, а саме:

-виконавчий лист № 2а-98 від 07.02.2011 р.. виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «ВТБ Банк» 2 478 807, 95 грн. боргу;

-виконавчий лист № 404/1618/13 від 20.05.2013 року, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 301 664, 52 грн. та судового збору в розмірі 3 016, 65 грн., а всього 304 681, 17 грн.;

-виконавчий лист № 2-670 від 25.02.2011 року, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 444 709, 85 грн., судового збору в розмірі 1 700 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн., а всього 446 529, 85 грн.

На підставі ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція Закону, яка діяла до 05.10.2016 року) за заявою стягувачів державним виконавцем відкрито виконавчі провадження. Перше виконавче провадження відкрито 03.03.2011 року, останнє відкрито 03.06.2015 року.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження обєднано у зведене виконавче провадження.

В ході здійснення зведеного виконавчого провадження з метою своєчасного, повного і належного виконання рішень судів державним виконавцем направлено запити до реєструючих органів, а саме: регіонального сервісного центру УМВС України в Кіровоградській області, Державної інспекції сільського господарства у Кіровоградській області, Управління Держпраці в Кіровоградській області, Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку України.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в Кіровоградській області за боржником зареєстровано автотранспортні засоби у кількості 5-ти одиниць та у звязку з тим, що місце знаходження транспортних засобів державному виконавцю не відоме, - 16.08.2016 р. винесено постанову про розшук транспортних засобів.

Також, в ході проведення виконавчих дій на підставі ст. 56 Закону України Про виконавче провадження (редакція закону, яка набрала чинності з 05.10.2016 р.) 14.11.2016 року державним виконавцем проведено опис і арешт рухомого майна належного боржнику, а саме колісного транспортного засобу автомобіля марки Lexus, типу легковий седан-В, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, що знаходиться за адресою вул. Шахтарська, 3, с. Неопалимівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, про що складено акт опису і арешту майна. Майно передано на зберігання боржнику.

За боржником також виявлено нерухоме майно, що знаходиться за адресою вул. Дворцова, 22а, м. Кропивницький, яке згідно акту опису і арешту майна від 12.04.2016 р. описано та арештовано, також арештовано нерухоме майно, яке знаходиться за адресою вул. Братиславська, 23, м. Кропивницький, яке також було описано та арештовано про що складено відповідний акт опису і арешту майна.

Поряд з цим, державний виконавець зазначив, що боржник постійно вчиняє дії, спрямовані на оскарження дій державного виконавця, повязаних з реалізацією арештованого майна, вчиняє дії, які вказують на ознаки приховування майна та інше, а також наявність факту бездіяльності боржника, що в сукупності тягне за собою невиконання рішень судів, які постановлені іменем України і підлягають примусовому виконанню органом державної виконавчої служби.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1О також вказала, що за період перебування виконавчих документів на виконанні в органах державної виконавчої служби, боржник затягує та ігнорує процес примусового виконання рішень судів, що є підставою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику за зведеним виконавчим провадженням ОСОБА_3 до виконання ним зобовязань, покладених на нього рішеннями судів.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 під час судового розгляду подання підтримала, посилаючись на підстави, зазначені в ньому, а також матеріали виконавчого провадження, які додані до подання, просила подання задовольнити.

Заслухавши головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1, зваживши доводи, викладені в поданні, дослідивши матеріали виконавчого провадження, додані до подання, та розглянувши подання на підставі наданих державним виконавцем доказів та копій матеріалів виконавчого провадження, суд вважає, що в задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Положеннями п. 5, ч. 1 ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, у випадку, коли він ухиляється від виконання зобовязань, понесених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Реалізація зазначених прав здійснюється шляхом звернення державного виконавця до суду в порядку ст. 377-1 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Зміст і форма подання державного виконавця (начальника ВДВС) нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5. Зокрема, в розділі XІІI "Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну", передбачено, що подання має обовязково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

Як на підстави для звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_3, субєкт звернення (державний виконавець) зазначив наявність у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області на виконанні зведеного виконавчого провадження, до складу якого входять три виконавчі провадження, а саме: виконавчий лист № 2а-98 від 07.02.2011 року, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «ВТБ Банк» 2 478 807, 95 грн. боргу; виконавчий лист № 404/1618/13 від 20.05.2013 року, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 301 664, 52 грн. та судового збору в розмірі 3 016, 65 грн., а всього 304 681, 17 грн.; виконавчий лист № 2-670 від 25.02.2011 року виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 444 709, 85 грн., судового збору в розмірі 1 700 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн., а всього 446 529, 85 грн., а також наявність фактів ухилення боржником ОСОБА_3 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, які полягають у невиконанні судових рішень, вчинення боржником дій, спрямованих на оскарження дій державного виконавця, повязаних з реалізацією арештованого майна, вчинення дій, які вказують на ознаки приховування майна, а також наявність фактів бездіяльності боржника, що в сукупності тягне за собою невиконання рішень судів.

В свою чергу, судом встановлено, що 03.03.2011 року старшим державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_4 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-98, виданого 07.02.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «ВТБ Банк» 2 478 807, 95 грн. боргу. Надано строк для самостійного виконання в строк до 10.03.2011 року.

Крім того, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області винесена постанова про арешт майна боржник та оголошення заборони на його відчуження.

15.05.2015 року старшим державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення його відчуження з примусового виконання виконавчого листа № 404/1618/13-ц, виданого 20.05.2013 року Кіровським районним судом м. Кіровограда по стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДОБУ» заборгованості в розмірі 301 664, 52 грн. та судового збору в розмірі 3 016,65 грн., а всього 304 681, 17 грн., виконавчого збору в сумі 30468,11 грн. згідно постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 300468,11 грн. та витрат в сумі 50,24 грн. Всього 335199, 52 грн.

13.03.2015 року державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-670 від 25.02.2011 року, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 444 709, 85 грн., судового збору в розмірі 1 700 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн., а всього 446 529, 85 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону від 21.04.1999 року № 606-XIV, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

При цьому, судом відзначається, що державним виконавцем до подання не надано доказів направлення боржнику за виконавчим провадженням ОСОБА_3 постанов про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а так само не надано доказів отримання боржником за виконавчим провадженням ОСОБА_3 постанов про відкриття виконавчого провадження.

Також судом встановлено, що постановами державних виконавців Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ про передачу матеріалів виконавчого провадження від 09.06.2015 року, матеріали виконавчих проваджень № 38179575 з примусового виконання виконавчого листа № 404/1618/13-ц, виданого 20.05.2013 року Кіровським районним судом м. Кіровограда; № 46815585 з примусового виконання виконавчого листа № 2-670, виданого 25.02.2016 року Кіровським районним судом м. Кіровограда; передано до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Кіровоградській області (постанова про прийняття від 17.06.2016 року).

Окрім того, встановлено, що з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем було направлено запити до регіонального сервісного центру УМВС України в Кіровоградській області, Державної інспекції сільського господарства у Кіровоградській області, Управління Держпраці в Кіровоградській області, Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку України.

Згідно відповіді УДАІ УМВС України в Кіровоградській області за боржником зареєстровано автотранспортні засоби у кількості 5-ти одиниць, та постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Мохна С.О. про розшук майна боржника від 16.08.2016 року оголошено розшук майна транспортних засобів в кількості 5-ти одиниць, які належать боржнику ОСОБА_3

12.05.2016 р. державним виконавцем у присутності представника боржника проведено опис і арешт рухомого майна, належного боржнику, а саме колісного транспортного засобу автомобіля марки Lexus, типу легковий седан-В, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, що знаходиться за адресою вул. Шахтарська, 3, с. Неопалимівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, про що складено акт опису і арешту майна. Крім того, на зазначене описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування, - без права користування. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання представник боржника ОСОБА_5

За боржником виявлено нерухоме майно, що знаходиться за адресою вул. Дворцова, 22а, м. Кропивницький, яке згідно акту опису і арешту майна від 12.04.2016 р. описано та арештовано, також арештовано нерухоме майно, яке знаходиться за адресою вул. Братиславська, 23, м. Кропивницький, яке також було описано та арештовано, про що складено відповідний акт опису і арешту майна.

Судом також встановлено, що 22.07.2016 року на адресу боржника ОСОБА_3 та на адресу зберігача арештованого майна ОСОБА_5 державним виконавцем Мохна С.О. направлено повідомлення, в якому зобовязано передати арештоване майно транспортних засіб LEXUS, номерний знак НОМЕР_2, організатору торгів в строк до 26.07.2016 року.

Відповідно до подання про притягнення до кримінальної відповідальності, винесеного старшим державним виконавцем Мохна С.О., остання просила ГУ НП в Кіровоградській області провести по факту умисного приховування майна, на яке накладено арешт при примусовому виконанні рішень судів та вирішити питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. ст. 282, 388 КК України зберігача арештованого майна ОСОБА_5, при цьому, відзначається, що про вчинення неправомірних дій зі сторони боржника ОСОБА_3 в поданні не зазначено.

Окрім того, державним виконавцем, зазначено, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення суду, не реагує на виклики державного виконавця, не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання зазначеного рішення суду.

В свою чергу, судом відзначається, що в матеріалах, доданих державним виконавцем до подання, відсутні обєктивні дані, що виклики державного виконавця про необхідність боржнику у призначений державним виконавцем час зявитися до державного виконавця для сплати боргу за виконавчим документом або надання пояснень щодо його сплати, адресовані боржнику за виконавчим провадженням ОСОБА_3 були ним отримані, і про наявність таких йому також було відомо, не застосовано державним виконавцем штрафних санкцій до боржника у вигляді накладення штрафу, накладення штрафу у разі повторної неявки у подвійному розмірі, здійснення примусового приводу боржника через працівників поліції.

Судом також відзначається, що відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції Закону № 606-14 від 21.04.1999 року, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, при цьому, у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

В той же час, не приймаються до уваги доводи державного виконавця про те, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_3 постійно вчиняє дії, спрямовані на оскарження дій державного виконавця, повязаних з реалізацією арештованого майна, з тих підстав, що право сторони виконавчого провадження оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення гарантовано ст. 383 ЦПК України, а також положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що державним виконавцем не надано достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження навмисного ухилення (боржника) від виконання боржником зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Більш того, не надано державним виконавцем і будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням, і таких під час судового розгляду подання не встановлено.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), у звязку з чим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Разом з тим, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню, та, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, зазначене подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування, тобто, суб'єкт подання повинен довести суду шляхом надання об'єктивних доказів, зібраних під час здійснення виконавчого провадження факт ухилення боржника від виконання зобов'язання, тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а саме за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання тобто він має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку з цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-XIV, зокрема, вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; неявка за викликом державного виконавця; неповідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб тощо.

В свою чергу, судом відзначається, що з наданих державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження, які були досліджені судом під час розгляду подання, обєктивно не вбачаються факти умисного ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання зобовязань, покладених на нього рішеннями судів.

Більш того, державним виконавцем відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК України не доведено суду, яким чином застосування до боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_3 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, може позначитися на виконанні останнім зобов`язань за рішенням суду, і зазначений захід є дійсно необхідним та є достатні підстави вважати, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України забезпечить в подальшому належне виконання боржником за виконавчим провадженням зобов`язань за рішеннями судів.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що державним виконавцем в поданні не мотивовано та належними доказами не підтверджено, більш того, не обґрунтовано ухилення боржника від виконання зобовязання, при цьому судом під час розгляду подання не встановлено, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_3 дійсно свідомо, умисно не виконував належні до виконання зобов'язання, маючи всі реальні можливості для їх виконання, на підставі чого суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, погодженого з начальником відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з підстав його (подання) безпідставності та недоведеності.

Відповідно до ст.33 Конституції України, ч.3 ст.269, ст.313 ЦК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», керуючись ст.377-1 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, погодженого з начальником відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання зобов'язань за рішеннями судів без вилучення паспортного документа, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова