Справа № 638/596/17
Провадження № 2/638/2191/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретаря Самогньозд О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся 18.01.2017 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд зняти арешт з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладений Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24729812 від 24.09.2015 р.

31.01.2017 р. від позивача ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, в якій просить суд зняти арешт з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладений Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24729812 від 24.09.2015 р.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначає, що Дзержинський районним судом м. Харкова на виконання рішення суду № 638/22854/14 Ц був виданий виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2, в якому була помилка в його ідентифікаційному номері, тому виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 8000,00 грн., у звязку з чим державним виконавцем був накладений арешт на його квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Коли він дізнався про існуючу заборгованість зі сплати аліментів, то одразу її сплатив, після чого звернувся із заявою до виконавчої служби про зняття арешту, але йому було відмовлено. Оскільки він на даний час позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном продати, здати в оренду квартиру, тому за захистом своїх прав вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов в повному обсязі на тих підставах, що в ньому викладені.

В судове засідання представник Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності № 9 від 03.01.2017 р. надійшла заява 17.03.2017 р., в якій вона просить розгляд справи проводити без участі представника Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки накладений арешт на майно стимулює позивача сплачувати аліменти, які він сплачує на дитину не регулярно.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.03.2015 року по справі № 638/22854/14 Ц, номер провадження 2/638/2148/15 (головуючий суддя Грищенко І. О.) позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Суд вирішив стягнути зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в м. Харкові, аліменти в розмірі ? частки доходу щомісячно на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народилася в м. Харкові, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 26.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Вирішено допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Вирішено стягнути зі ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в дохід держави в розмірі 243,60 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду 23.03.2015 р. був виданий виконавчий лист Дзержинським районним судом м. Харкова по справі № 638/22854/14 Ц, номер провадження 2/638/2148/15.

14.04.2015 р. старшим державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/638/2148/15, виданого 23.03.2015 р. Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів в розмірі ? частки доходу щомісячно на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 26.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

24.09.2015 р. старшим державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/638/2148/15 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1; заборонено здійснювати відчуження будь якого майна, яке належить боржнику.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 24.09.2015 р., індексний номер витягу 44470742 накладений арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 47369936, виданий 24.09.2015 р. Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Старшим державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/638/2148/15 наданий 17.06.2016 р. розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 з грудня 2014 року по травень 2016 року, заборгованість склала 7488,34 грн. ОСОБА_1 була сплачена заборгованість по аліментам, що підтверджується квитанцією № ПН267 від 14.06.2016 р. в сумі 8000,00 грн., у звязку з чим державним виконавцем було зазначено, що станом на 01.06.2016 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

В листі Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 21.11.2016 р. № 18795/14.1 39 зазначається, що статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника. Оскільки підстави, на які посилається ОСОБА_1 не підпадають під зазначені вимоги, тому відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника, накладеного постановою про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47369936.

Старшим державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/638/2148/15 наданий 17.05.2017 р. розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 з грудня 2014 року по квітень 2017 року, заборгованість по сплаті аліментів боржника ОСОБА_1 станом на 01.05.2017 р. складає 5043,30 грн.

Старшим державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/638/2148/15 наданий 10.08.2017 р. розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 з грудня 2014 року по липень 2017 року, заборгованість по сплаті аліментів боржника ОСОБА_1 відсутня.

За змістом ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

За змістом ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також у позовному провадженні.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, незалежно від того, накладено арешту в порядку забезпечення позову чи з метою забезпечення подальшої конфіскації, чи в порядку звернення стягнення на майно боржника при виконанні виконавчих документів, у тому числі постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про зняття арешту на все нерухоме майно, який був накладений 24.09.2015 р. старшим державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження № 47369936, у задоволенні якої останньому було відмовлено (а. с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Так зі змісту позовної заяви вбачається, що позов заявлено з підстав порушення прав позивача щодо арештованого майна та незаконності дій державного виконавця у звязку з відмовою зняти арешт з цього майна. Тобто предметом оскарження по суті є процесуальна дія державної виконавчої служби, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, у звязку з чим позовна заява не може бути задоволена судом.

Одночасно суд розяснює, що позивач ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду зі скаргою на рішення державного виконавця про накладення арешту на майно, яке винесено в рамках виконавчого провадження № 47369936 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/638/2148/15, виданого 23.03.2015 р. Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів в розмірі ? частки доходу щомісячно на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 26.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття в порядку, передбаченого розділом VII ЦПК України.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII, ст. ст. 15, 16 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 11, 14, 15, 16, 60, 61, 88, 209, 212 215, 383 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: І.О.Грищенко