Справа № 369/3401/15-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/4313/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 30.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

30 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого Мережко М.В.

Суддів - Сержанюка А.С., Данілова О.М.

Секретар Шуляк Д.О.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2017 року за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню, виданого за рішенням Києво-Святоштинсоького районного суду Київської області від 30 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства « БрокБізнесБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

В с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеною заявою .

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2015 року задоволено позов ПАТ «БрокБізенсБанк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 65-06ф від 22 травня 2006 року в розмірі 260 411,12 доларів США ,що еквівалентно 6 102 830,69 грн заборгованості по процентам в розмірі 50 111.99 доларів США ,що становить 1 174 392,98 грн , пені за прострочення спати кредиту в розмірі 1 671,41 грн , пені за прострочення спалти процентів в розмірі 21 238.33 грн Ж, 35 річних в розмірі 3 053,16 грн , штрафні санкції в розмірі 421 836,64 грн , а всього 7 725 013,11 грн .Рішення набрало законної сили.

Києво-Святошинським районним судом Київської області 26 лютого 2016 року видано виконавчий лист .

Між ПАТ « БрокБізнесБанк» та ТОВ « Універсальна Факторингова Компанія» 22 березня 2017 року укладено договори № 147 про відступлення прав вимоги за кредитним договором та іпотечним договором , за яким всі права вимоги перейшли до ТОВ «Універсальна Факторингова Компанія».

В той же день, 22 березня 2017 року , між ТОВ « « Універсальна Факторингова Компанія» та ОСОБА_3 укладено договір № 22-03/17-85 про відступлення права вимоги за іпотечним договором , відповідно до якого права за договором іпотеки перейшли до ОСОБА_3

У зв»язку із заміною кредитора у зобов»язаннні , ОСОБА_3 є кредитором ОСОБА_2 , у зобов»язанні , яке виникло з кредитного договору № 65-06ф від 22 травня 2006 року , а також є іпотекодержателем за іпотечним договором .

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_4А 22 березня 2017 року укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, ,згідно з яким, ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 у власність предмет іпотеки ,що розташований за адресою : м. Київ , бул Дружби Народів, 13, а саме нежилі приміщення з №1 ( один ) по № 12( дванадцять) групи приміщень № 62 в літері «А» площею 145,7 кв.м. ..

З огляду на повне добровільне виконання зобов»язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 , заявник просила визнати таким ,що не підлягає виконанню виконавчий лист , виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області 26 лютого 2016 року .

Ухвалою Кивєо-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2017 року замінено стягувача ПАТ « БрокбізнесБанк» на ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 50347461 , відкритого на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2015 року .( т.3 а.с. 39-42) .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду , посилаючись на порушення норм процесуального права, та постановити нову ухвалу про задоволення заяви . В апеляційній скарзі зазначали , що судом неповно з»ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи , не взяв до уваги доводи заявника про повне добровільне виконання зобов»язання .

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження" .

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Судом першої інстанції встановлено , що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2015 року задоволено позов ПАТ «БрокБізенсБанк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 65-06ф від 22 травня 2006 року в розмірі 260 411,12 доларів США ,що еквівалентно 6 102 830,69 грн заборгованості по процентам в розмірі 50 111.99 доларів США ,що становить 1 174 392,98 грн , пені за прострочення спати кредиту в розмірі 1 671,41 грн , пені за прострочення спалти процентів в розмірі 21 238.33 грн Ж, 35 річних в розмірі 3 053,16 грн , штрафні санкції в розмірі 421 836,64 грн , а всього 7 725 013,11 грн .Рішення набрало законної сили. ( т. 2 а.с. 95-104).

Києво-Святошинським районним судом Київської області 26 лютого 2016 року за заявою ПАТ « БРОКБІЗНЕСБАНК» видано виконавчий лист ( т.2 а.с. 108) .

Між ПАТ « БрокБізнесБанк» та ТОВ « Універсальна Факторингова Компанія» 22 березня 2017 року укладено договори № 147 про відступлення прав вимоги за кредитним договором та іпотечним договором , за яким всі права вимоги перейшли до ТОВ «Універсальна Факторингова Компанія».( т.2 а.с. 191-195)

В той же день, 22 березня 2017 року , між ТОВ « « Універсальна Факторингова Компанія» та ОСОБА_3 укладено договір № 22-03/17-85 про відступлення права вимоги за іпотечним договором , відповідно до якого права за договором іпотеки перейшли до ОСОБА_3 ( т.2 а.с. 196-207)

У зв»язку із заміною кредитора у зобов»язаннні , ОСОБА_3 є кредитором ОСОБА_2 , у зобов»язанні , яке виникло з кредитного договору № 65-06ф від 22 травня 2006 року , а також є іпотекодержателем за іпотечним договором .

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_4А 22 березня 2017 року укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, ,згідно з яким, ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 у власність предмет іпотеки ,що розташований за адресою : м. Київ , бул Дружби Народів, 13, а саме нежилі приміщення з №1 ( один ) по № 12( дванадцять) групи приміщень № 62 в літері «А» площею 145,7 кв.м. ( т.2 а.с.208- 211).

У поданій до суду заяві заявник просив визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що боржник ОСОБА_2 добровільно виконала зобовязання за кредитним договором № 65-06ф від 22 травня 2006 року, оскільки в рахунок виконання зобовязання передала ОСОБА_3 у власність предмет іпотеки, згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який був укладений 22 березня 2017 року між нею та ОСОБА_3.( т.2 а.с. 189-192) .

За змістом ст.. 369 ЦПК України визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може застосовуватися у ряді випадків, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом, зокрема у разі добровільного виконання рішення боржником поза виконавчим провадженням.

Вірним є висновок суду першої інстанції ,що самі посилання заявника на те, що вона, як боржник в добровільному порядку виконала зобовязання за кредитним договором, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, не підтверджують погашення боржником боргу в повному обсязі.

Як видно із виконавчого листа , сума заборгованості боржника ОСОБА_2 в загальному становить 7 725 013 , 11 грн.( т.2 а.с. 217-218) . В той час, як оцінка предмету іпотеки згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя складає лише 1 383 000 грн.( т.2 а.с. 213-216).

Крім того , згідно Акту прийому-передачі прав вимоги згідно Договору про відступлення права вимоги № 22-03/17-85 від 22 березня 2017 року новий кредитор прийняв у відповідності до договору про відступлення права вимоги право вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 65-06ф від 22 травня 2006 року. Загальний розмір заборгованості зігдно акту становить 10 230 507,29 грн., що складає 380 487,90 доларів США (по курсу 2688,7865 за 100 доларів США).( т.2 а.с. 203 ).

За умовами договору про відступлення права вимоги № 22-03/17-85 від 22 березня 2017 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Універсальна факторингова Компанія» зафіксовано загальний розмір боржника ОСОБА_2 перед кредитором у розмірі, що становить 10 230 507,29 грн., що еквівалентно 380 487,90 доларів США (по курсу 2688,7865 за 100 доларів США)( т.2 а.с. 196- 201) .

За вказаних обставин ,суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що відсутні підстави вважати, що боржник ОСОБА_2 в повному обсязі в добровільному порядку погасила заборгованість згідно виданого 26 лютого 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області виконавчого листа № 369/3401/15-ц .

Процесуальні підстави, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» на нормам ЦПК України для визнання виконавчого листа, виданого за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2015 року , таким, що не підлягають виконанню, відсутні.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону;

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в порядку ст. 312 ЦПК України , колегія суддів приходить до висновку ,що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою , підстави для її скасування відсутні .

Керуючись ст. ст. 303, 307,312 ,313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до п.2 ч. 1

ст 324 ЦПК України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді