АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 06 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської державної адміністрації, Житлово-будівельного кооперативу «Металіст» про відшкодування шкоди внаслідок видання незаконних правових актів, -

встановила:

В липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з Київської міської державної адміністрації майнових збитків та відшкодування моральної шкоди.

Вимоги обґрунтовує тим, що йому як споживачу в період з 01 грудня 2016 року по 30 червня 2014 року за адресою: м.Київ, Печерський район, Кловський узвіз, 18, кв. 72 надавались житлово-комунальні послуги, які були оплачені за тарифами, що у судовому порядку визнані незаконними. Зазначене призвело до матеріальних збитків та моральної шкоди.

Посилаючись на наведене, просив ухвалити рішення, яким:

- стягнути з Київської міської державної адміністрації майнову шкоду в сумі 16532,81 грн.;

- відшкодувати моральну шкоду, завдану прийняттям КМДА незаконних правових актів, у спосіб, встановлений порядком виконання рішення по цій справі;

- встановити спосіб, строки і порядок виконання рішення по цій справі, за якими зобов"язати КМДА вчинити за власний рахунок усі необхідні дії по забезпеченню надання послуг за відповідними тарифами.

Позов подано до Шевченківського районного суду м.Києва за місцем знаходження КМДА.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року позовну заяву повернуто позивача для подачі до належного суду с посиланням на вимоги ст.114 ЦПК України.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В апеляційній скарзі позивач посилається на помилковість висновків суду про те, що підсудність позовної заяви визначається відповідно до ст.114 ЦПК України.

В судове засіданні учасники цивільного процесу не з"явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Колегія суддів ухвалила слухати справу за відсутності нез'явившихся осіб на підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що спір виник щодо прийнятих відповідачем незаконних правових актів за житлово-комунальні послуги по утриманню квартири, відтак стосується нерухомого майна, яке знаходиться поза межами територіальної підсудності Шевченківського районного суду м.Києва.

З такими висновками колегія суддів повністю погодитися не може з огляду на таке.

З матеріалів справи убачається, що позов поданий до Шевченківського районного суду м.Києва за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ст.115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Підставою для визначення підсудності позовної заяви відповідному суду є висновок суду за наслідками попереднього правового аналізу змісту позовної заяви.

Так, для визначення підсудності позовної заяви відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України є наявність заявлених позивачем вимог, які б стосувались нерухомого майна. Якщо позовна заява не містить вимог, які вказували б на виключну підсудність, питання про підсудність позовної заяви встановлюється на підставі інших правил.

Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 42 Постанови від 01.03.2013 року №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», визначено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно із цими роз'ясненнями, сукупністю ознак, які вказують на те, що спір стосується нерухомого майна, є наявність вимог, джерелом виникнення яких права, інтереси та обов»'язки щодо нерухомого майна.

Вирішуючи питання, суд першої інстанції уважав, що спір виник щодо прийнятих відповідачем незаконних правових актів за житлово-комунальні послуги по утриманню нерухомого майна. Проте за змістом позовної заяви спір щодо обґрунтованості тарифів вирішено судом та з цього питання постановлені судові рішення, а цей позов пред"явлено про стягнення з відповідача Київської міської державної адміністрації матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди.

Відтак, судом першої інстанції передчасно та без належного аналізу змісту позовних вимог зроблено висновок про те, що спір стосується нерухомого майна та застосовано правила ст.114 ЦПК України.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 06 липня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В.Болотов