Справа № 360/1966/15-ц Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/4814/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 17.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Коцюрби О.П., Фінагєєва В.О.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" на рішення Бородянського районного суду Київської області від 08 серпня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 06 листопада 2013 року між ним та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит в сумі 2900000 грн. на строк до 06 листопада 2023 року, а позичальник зобовязався погашати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 21% річних та можливі штрафні санкції.

Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 10 серпня 2015 року її заборгованість склала 3279787 грн. 40 коп.

З метою закриття заборгованості 20 березня 2015 року з рахунків фізичних та юридичних осіб (ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПП «Прайд-Агро», ТОВ «Сарацинка», ОСОБА_5, ОСОБА_6В.) на рахунок №003, який належить відповідачці ОСОБА_2 та відкритий у ПАТ «Банківська Русь», було перераховано грошові кошти в сумі 2008764 грн.

В подальшому з вказаного рахунку відповідачки було перераховано грошові кошти в сумі 2413839 грн. 55 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 06 листопада 2013 року.

Постановою правління НБУ від 19 березня 2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19 березня 2015 року розпочато процедуру виведення банку з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію від 20 березня до 19 червня 2015 року та продовжено її здійснення до 19 липня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 липня 2015 року розпочато процедуру ліквідації банку від 17 липня 2015 року.

Позивач вважав, що у звязку з цим переказ грошових коштів, які зберігаються на рахунках юридичних та фізичних осіб, які відкрито у ПАТ «Банк «Київська Русь», є можливим в межах сум, що надійшли на їхні рахунки, починаючи від 21 березня 2015 року, а тому правочини щодо перерахування коштів на рахунок відповідачки 20 березня 2015 року є нікчемними і заборгованість за кредитним договором не є погашеною.

Тому просив стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 3279787 грн. 40 коп. та судові витрати.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 08 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Київська Русь» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка повністю виконала взяті на себе зобовязання за кредитним договором та кредитні кошти з процентами за їх користування і в повному обємі повернула позивачу, про що свідчить і довідка Чорноморської філії ПАТ «Банк «Київська Русь» від 30 квітня 2015 року.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 06 листопада 2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 1641-00-13-2, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит в сумі 2 900 000 грн. на строк до 6 листопада 2023 року, а позичальник зобовязався погашати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 21 % річних та можливі штрафні санкції (а.с.5-13,15).

Згідно розрахунку позивача станом на 10 серпня 2015 року заборгованість відповідачки за кредитним договором становила 3 279 787 грн. 40 коп., яка складалася з: 2413839 грн. 55 коп. - тіла кредиту; 122368 грн. 26 коп. - відсотків, 19427 грн. 72 коп. - пені, 724151 грн. 87 коп. - штрафу за порушення строків повернення кредиту (а.с.14).

Проте, як вбачається з матеріалів справи (а.с.118-135) та визнається сторонами, з метою закриття заборгованості 20 березня 2015 року з рахунків фізичних та юридичних осіб (ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПП «Прайд-Агро», ТОВ «Сарацинка», ОСОБА_5, ОСОБА_6В.) на рахунок № 003, який належить відповідачці ОСОБА_2 та відкритий у ПАТ «Банківська Русь», було перераховано грошові кошти в сумі 2008764 грн. У подальшому з вказаного рахунку відповідачки було перераховано грошові кошти в сумі 2413839 грн. 55 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 6 листопада 2013 року.

Згідно копії довідки Чорноморської філії ПАТ «Банк «Київська Русь» від 30 квітня 2015 року та доданих до неї виписок за рахунком кредит за кредитним договором № 1641-00-13-2 від 6 листопада 2013 року на імя ОСОБА_2 погашений у повному обсязі (а.с.117-131).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вищезазначені правочини щодо перерахування коштів на рахунок відповідачки 20 березня 2015 року є нікчемними, так як 19 березня 2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Дійсно, постановою правління НБУ від 19 березня 2015 року №190 ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19 березня 2015 року №61 розпочато процедуру виведення банку з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію від 20 березня до 19 червня 2015 року та продовжено її здійснення до 19 липня 2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 липня 2015 року №138 розпочато процедуру ліквідації банку від 17 липня 2015 року (а.с.16-18).

Відповідно до ч.1-3 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин і на яку посилається позивач, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених уповноваженою особою Фонду, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обовязків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку . Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 вказаного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Відповідно до ч.6 ст.36 зазначеного Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини пятої цієї статті, не поширюється на зобовязання банку щодо здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації.

Як вбачається з копії рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19 березня 2015 року №61, тимчасову адміністрацію було запроваджено в ПАТ «Банк «Київська Русь» від 20 березня 2015 року, з цього ж дня приступила до виконання своїх обовязків і уповноважена особа Фонду.

Проте, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що здійснення 20 березня 2015 року операцій з перерахування коштів на рахунок відповідачки, який був відкритий банком на її імя, та перерахування коштів з цього рахунку на погашення кредиту жодним чином не порушує будь-яких прав чи охоронюваних законом інтересів банку як з тимчасовою адміністрацією, так і без неї, оскільки кошти фактично надійшли на користь банку та до цього часу не повернуті, до того ж, таке перерахування коштів повністю узгоджується з положеннями діючого на той час законодавства, в тому числі і ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і відсутні підстави для визнання даних правочинів нікчемними.

Виходячи з наведеного, суд дійшов вірного висновку про те, що відповідачка повністю виконала взяті на себе зобовязання за кредитним договором та кредитні кошти з процентами за їх користування в повному обємі повернула позивачу, про що свідчить і довідка Чорноморської філії ПАТ «Банк «Київська Русь» від 30 квітня 2015 року (а.с.117), а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором є безпідставними і прийшов до правильного висновку щодо відмови у задоволенні позову.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.І. Олійник

Судді: О.П. Коцюрба

ОСОБА_7