Справа № 463/2735/17
Провадження № 2/463/1399/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

прокурора Межвінського Д.З.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Львівської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1, третя особа Комунальна 8-ма міська клінічна лікарня м. Львова про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Львівської місцевої ради звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останнього до місцевого бюджету понесених Комунальною 8-ою міською клінічною лікарнею м. Львова витрати в розмірі 2 323,53 грн. на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 14.03.2017р. відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Зокрема, судом встановлено, що відповідач 14.10.2016р. близько 23.20 год. по вул. Таджицькій, 5 у м. Львові в підїзді будинку № 1 на ґрунті побутового конфлікту спричинив умисно потерпілому ОСОБА_2 тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани ножем передньої черевної стінки з пошкодженням сечового міхура, яке було небезпечним для життя в момент заподіяння. Стаціонарне лікування потерпілого проводилось у Комунальній 8-й міській клінічній лікарні м. Львова, витрати якої склали 2323,53 грн. Відповідно до чинного законодавства, такі витрати відповідач зобовязаний відшкодувати і тому, просить стягнути їх в примусовому порядку.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні обґрунтованість позову визнав частково. У звязку з необхідністю догляду матері не взмозі оплатити такі кошти. Натомість, потерпілому повністю відшкодував матеріальну шкоду, в тому числі оплатив лікування.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 14.03.2017р. (а.с.5-6), який набрав законної сили, встановлено, що ОСОБА_1, 14.10.2016 року близько 23 год. 20 хв. по вул. Таджицькій, 5 у м. Львові в підїзді будинку №1 на ґрунті побутового конфлікту, спричинив умисно потерпілому ОСОБА_2 тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани ножем передньої черевної стінки з пошкодженням сечового міхура, яке було небезпечним для життя в момент заподіяння.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди врегульовано положеннями Глави 82 Розділу ІІІ Книги Пятої ЦК України. Зокрема, за загальним правилом, визначеним ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно спеціальної норми ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Постановою Пленуму ВСУ № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» розяснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до довідки Комунальної 8-ї міської клінічної лікарні м. Львова від 09.03.2017р. (а.с.7), яка скріплена початкою та підписами головного лікаря та головного бухгалтера, потерпілий ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 13.10.2016р. по 24.10.2016р. Загальна сума затрачених коштів на лікування становить 2 323,53 грн. Вартість одного ліжко-дня становить 211,23 грн.

З огляду на це, вказаний доказ судом визнається належним та з огляду на обовязок відповідача відшкодувати вартість лікування потерпілого ухвалюється рішення про задоволення позову.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.11-13), Комунальна 8- міська клінічна лікарня м. Львова є комунальним закладом, засновником якого є Львівська міська рада. Тому, кошти підлягають стягненню до місцевого бюджету.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд присуджує судові витрати з відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3,10,11,40,42,60,61,84,88,169,209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 11,15,16,22,1166,1206 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (м. Львів, вул. Таджицька, 5/2) до місцевого бюджету м. Львова понесені Комунальною 8-ою міською клінічною лікарнею м. Львова витрати в розмірі 2 323,53 грн. на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.