АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний № 752/1065/16 Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

УсикаГ.І.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 3 липня 2017 року у справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 3 липпня 2017 року задоволено заяву відповідача про забезпечення заявленого ним зустрічного позову про зобов'язання ОСОБА_3 після отримання від ОСОБА_4 визначеної судовим рішенням суми майнового збитку передати ОСОБА_4 автомобіль Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 2005 року випуску. Суд наклав арешт на указаний автомобіль, що зареєстрований на праві власності за позивачем (а.с.19).

Не погодившись з таким вирішенням питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_3 через свого представника, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с.22-26).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника позивача, ОСОБА_5, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника відповідача, ОСОБА_6, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Задовольняючи клопотання представника відповідача про забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на автомобіль Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 2005 року випуску, районний суд виходив з того, що відповідачем подані належні докази, які обґрунтовують необхідність вжиття такого заходу забезпечення позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення зустрічного позову не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону унаслідок допущеної районним судом неповноти з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення вимог процесуального закону при вирішенні цього питання.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У даному випадку первісним позовом є позов ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_4 заявлений зустрічний позов до ОСОБА_3 про зобов'язання ОСОБА_3 після отримання від ОСОБА_4 визначеної судовим рішенням суми майнового збитку передати ОСОБА_4 автомобіль Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Виходячи з роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" та п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", питання про передачу майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду, вирішується в рамках спору про відшкодування шкоди.

З огляду на наведене, висновки суду про наявність правових підстав для вжиття обраного виду забезпечення зустрічного позову про зобов'язання вчинити дії після отримання суми майнового збитку не можуть бути визнані апеляційним судом законними та обґрунтованими.

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову, поданої через ОСОБА_6

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 3 липня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову, поданої через ОСОБА_6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Г. І. Усик