Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1558/15-ц
Провадження № 2/674/20/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці цивільну справу за позовом

ПАТ КБ "Приватбанк" м.Дніпро

до

ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором

(ціна позову 2293,41 дол. США, що за курсом НБУ- 22,62грн. еквівалентно станом на 26.08.2015р -51876,93 грн. )

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2015 року позивач, ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпро, звернувся до суду з уточненими під час судового розгляду справи позовними вимогами до відповідачки ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2293,41 дол. США, що за курсом НБУ- 22,62грн. еквівалентно станом на 26.08.2015р -51876,93 грн., мотивуючи тим, що 25 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №НМХ4АЕ00004571.

Відповідно договору позивач зобовязався надати відповідачці кредит у розмірі 15456,43 дол. США на термін до 24.09.2012 року, а відповідачка зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Позивач зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобовязання за вказаним договором не виконала.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачка станом на 26.08.2015 року має заборгованість 14907,83 дол. США, яка складається: 5866,56 дол.США заборгованості за кредитом; 2015 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом; 638,88 дол.США заборгованості по комісії за користування кредитом; 6387,39 дол.США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2013 року уже була стягнута частина заборгованості за кредитом станом на 28.12.2012 року в розмірі 11362,86 дол. США. Зазначеним рішенням суд повністю стягнув тіло кредиту в розмірі 5866,56 дол.США, відсотки в сумі 2015 дол. США, комісію в сумі 638,88 дол. США, пеню в сумі 4093,98 дол. США.

Таким чином стягненню підлягає заборгованість, яка утворилась після 28.12.2012 року та не була фактично погашена відповідачкою, а тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість станом на 26.08.2015 року, яка складається з заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 2293,41 дол. США та судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, та пояснила, що відповідачка не погасила заборгованість, яка стягнута нею рішенням Індустріального районного суду м.Дніпра, а тому нарахована пеня в розмірі 2293,41 дол. США. Розмір пені за період з 28.10.2014р. по 28.10.2015р. становить 1202,29 дол. США. Підстав для зменшення розміру пені у відповідачки немає.

Представник відповідачки ОСОБА_4 в судовому засідання проти позову заперечила та просила застосувати до позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягненні пені позовну давність один рік, а також положення ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки.

Представник відповідачки ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про застосування до позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені наслідки спливу спеціального строку позовної давності в один рік і на цій підставі задовольнити позов частково, а також представником було подано до суду письмові пояснення по справі, в яких зокрема просив проводити розгляд справи у його відсутності, застосувати до позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" позовну давність і наслідки її спливу та застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, і зменшити розмір неустойки нарахований ОСОБА_3 за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором до мінімально можливого, посилаючись на те, що предметом позову по даній справі є стягнення з відповідача неустойки (пені) згідно укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитного договору №НМХ4АЕ00004571 від 22.09.2007 року.

Позивачем заявлено позов з підстав прострочення відповідачем оплати кредиту, а отже судом підлягає дослідженню правомірність проведених нарахувань та з'ясування підставності заявлених позовних вимог для забезпечення дотримання принципу цивільного судочинства щодо забезпечення повноти та всебічності судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені),відповідно у даній справі, пеня може бути стягнута лише за період з 28.10.2014 по 28,10.2015 р., тобто за один рік, що передує зверненню ПАТ КБ "ПриватБанк" до суду.

Так, згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 28.10.2014 р. заборгованість ОСОБА_3 по пені згідно Договору становила 5393,84 доларів США. а станом на 28.10.2015р. позивач обліковує за відповідачем заборгованість в сумі 6596,13 доларів США, різниця між цими сумами і є розміром пені, що нарахована банком ОСОБА_3 згідно Договору за період з 28.10.2014р по 28.10.2015р. і становить: 6596,13 доларів США - 5393,84 доларів США = 1202,29 доларів США. Однак і цей розмір пені не визнається відповідачкою.

Так, ОСОБА_3 є багатодітною матірю, оскільки має трьох малолітніх дітей 2005, 2009 та ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, на даний час, ОСОБА_3В, не працює, у зв'язку із необхідністю догляду наймолодшої дитини до досягнення 3-х річного віку. Тобто, обєктивним буде твердження відповідача, що ОСОБА_3 перебуває у скрутному матеріальному становищі, фактично вона та її діти перебувають на утриманні батьків ОСОБА_3, як вказано вище, доходу у ОСОБА_3 немає в силу об'єктивних причин, На думку відповідача, ці обставини мають істотне значення для вирішення спору в розумінні ч. З ст. 551 ЦК України.

За таких обставин просить зменшити розмір неустойки нарахований за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором до мінімально можливого.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, судом встановлено, що 25 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпропетровськ та ОСОБА_3 укладено договір кредиту №НМХ4АЕ00004571, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 15456,43 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % річних, дата погашення кредиту до 24.09.2012 року.

Позивач зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 свої зобовязання по поверненню кредиту та процентів за користування кредитом належним чином не виконувала та заборгованість станом на 26.08.2015 року становить 14907,83 дол. США, яка складається: 5866,56 дол.США заборгованості за кредитом; 2015 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом; 638,88 дол.США заборгованості по комісії за користування кредитом; 6387,39 дол.США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що підтверджується розрахунком суми заборгованості та умовами кредитного договору.

Відповідно до заочного рішення Індустраільного районного суду м.Дніпроперовська, справа №202/19253/13-ц від 01 березня 2013 року видно, що з ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №НМХ4АЕ00004571 від 25.09.2007 року в сумі 90827 грн. 06 коп., що становить 11362,86 дол. США, яка складається з 4615 дол.США заборгованості за кредитом; 2015 дол.США заборгованості по процентам за користування кредитом; 638,88 дол.США заборгованості по комісії за користування кредитом; 4093,98 дол. США - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, та судові витрати, що підтверджується копією відповідного рішення.

Відповідно до п.17 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства про вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст.526, 599 ЦК України.

Судом встановлено, що рішення Індустраільного районного суду м.Дніпроперовська від 01 березня 2013 року відповідачкою на даний час не виконано.

Відповідно до п.5.1 кредитного договру, даний договір у частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту, згідно з п. 7.1 договору, набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами, в інших частинах з моменту надання позичальником розрахункових документів, або оформлення касових документів з метою використання кредиту в межах зазначених у них сум і діє в обсязі виданих позичальникові коштів до повного виконання сторонами зобовязань за кредитни договором.

Згідно п. 4.1 кредитного договору, при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3, 7.5 кредитного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, яко кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Відповідно до ст.ст.526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог ЦК України та умов договору та у встановлений договором строк (термін); позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 28.10.2014 року вбачається, що залишок заборгованості за наданим кредитом з врахуванням стягнутих коштів за рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2013 року становить 2293,41 дол.США зоборгованість за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості та умовами кредитного договору.

Представником відповідачки заявлено клопотання про застосування строків до стягнення заборгованості по пені в один рік, а саме з 28.10.2014 року по 28.10.2015 року.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за пенею в розмірі 2293,41 дол. США за період з 28.12.2012 року по 28.10.2011 року.

Пунктом першим частини другої статті 258 ЦК України передбачено: "Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Приймаючи до уваги, що представник відповідачки заявив клопотання ,про що подав заяву, про застосування строку спеціальної позовної давності до вимоги про стягнення неустойки (пені, штрафу), тому відповідно до вимог ст. 267 ч.4 ЦК України в задоволенні позову в частині стягнення неустойки (пені, штрафу), що виходить за межі спеціальної позовної давності строком в один рік, слід відмовити.

Оскільки, неустойка може бути нарахована та стягнута лише за період в 1 рік до моменту подачі позову, тому може бути стягнута лише за період з 28.10.2014 року по 28.10.2015 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Банком, на запит суду розмір пені нарахованої банком відповідачці за період з 28.10.2014 року по 28.10.2015 року становить 1202,29 дол. США.

Тому, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині нарахованих сум неустойки (штрафу, пені), які нараховані поза строком спеціальної позовної давності (з 29.12.2012 - по 17.10.2014 року) слід відмовити ,застосувавши наслідки спливу строків спеціальної позовної давності щодо нарахованих сум неустойки (пені, штрафів).

Частинами 1, 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Визначаючи розмір заборгованості суд виходить з того, що курс 1 долару США по відношенню до національної гривні станом на 31.10.2017 р. становить 26,83 грн. .

Виходячи з вищенаведеного та умов кредитного договору, де сплата пені здійснюється в гривні , заборгованість за пеню не може бути більшою 1202,29 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 31.10.2017 р. еквівалентно 32257,44 грн..

Також, у свої письмових поясненнях, представник відповідачки ОСОБА_6 просив застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України і зменшити розмір неустойки (пені), у звязку з важким матеріальним станом відповідачки, що і підтримала в судовому засіданні представник ОСОБА_2

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Право суду вирішувати питання про зменшення розміру пені згідно із ч.3 ст.551 ЦК України підтверджено правовою позицією Верховного Суду України (справа №6-100цс14).

Як роз'яснено в п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення ст.616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

Суд з врахуванням положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а саме те, що відпоідачка не працює, у звязку із необхідністю догляду за дитиною до досязнення нею трьохрічного віку, є матірю трьох малолітніх дітей ,не працює, отримує державну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно,що підтверджується відповідною довідкою та копіями свідоцтв про народження дітей, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені за прострочене зобов'язання, розмір якої визначити в сумі 802,29 дол. США грн., що за курсом Національного банку України станом на 31.10.2017 р. еквівалентно 21525,44 грн. і саме дану суму стягнути з відповідачки, як пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1218 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 258,526, 530, 533, 551ч.3 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ПАТ КБ "Приватбанк" м.Дніпро до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідент. номер НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпро (, МФО №305299 на рах. №3111) заборгованість за кредитним договором №НМХ4АЕ00004571 від 25 вересня 2007 р. в розмірі 21525 (двадцять однієї тисячі пятсот двадцять пять) грн. 44 коп., що складається із: заборгованості по пені в розмірі 802,29 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 31.10.2017 р. еквівалентно 21525,44 грн.), а також 1218 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук