Справа № 301/2335/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді Марковича І.І.

при секретарі Чийпеш А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ільницької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду 23.10. 2017 року з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно. До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власником якого згідно погосподарської обліку Ільницької сільської ради був покійний ОСОБА_2, який за життя не провів державної реєстрації за ним вищезазначеного житлового будинку, що стверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Заповіту за життя батько ОСОБА_2 не залишав. Позивачка ОСОБА_1, спадщину за померлим батьком ОСОБА_2, у встановлені статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) строки прийняла, а саме фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, зокрема вказаним будинком, в якому проживала із спадкодавцем на день відкриття спадщини та проживає по теперішній час. Тобто вчинила дії, передбачені п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (1963 року), що стверджується довідкою виконавчого комітету Ільницької сільської ради від 22.06.2017 року за вих. № 2773. Крім позивачки до кола спадкоємців після смерті мого батька належить і мати позивачки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, яка усвідомлюючи значення своїх дій відмовляється від спадщини і не бажає її приймати. Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні не має. На теперішній час, позивачка є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини, однак оформити спадщину не може через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності вищезазначеного житлового будинку спадкодавцю, в зв'язку з чим просить визнати за нею ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити з мотивів, що викладені в позовній заяві.

Представник Ільницької сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника Ільницької сільської ради, проти задоволення позову не заперечують, а тому розгляд справи відбувся на підставі ст. 169 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, а тому розгляд справи відбувся на підставі ст. 169 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено: що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивачки - ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно. До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власником якого згідно погосподарської обліку Ільницької сільської ради був покійний ОСОБА_2, який за життя не провів державної реєстрації за ним вищезазначеного житлового будинку, що стверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Заповіту за життя батько ОСОБА_2 не залишав. Позивачка ОСОБА_1, спадщину за померлим батьком ОСОБА_2, у встановлені статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) строки прийняла, а саме фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, зокрема вказаним будинком, в якому проживала із спадкодавцем на день відкриття спадщини та проживає по теперішній час. Тобто вчинила дії, передбачені п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (1963 року), що стверджується довідкою виконавчого комітету Ільницької сільської ради від 22.06.2017 року за вих. № 2773. Крім позивачки до кола спадкоємців після смерті мого батька належить і мати позивачки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, яка усвідомлюючи значення своїх дій відмовляється від спадщини і не бажає її приймати. Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні не має.

Оскільки, спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню на час відкриття спадщини підлягали норми ЦКУРСР.

Відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року, чинної на час відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняти спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно етапі 549 ЦК України (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не Припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року, чинної на момент відкриття і прийняття спадщини), для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Дії, що свідчать про прийняття спадщини врегульовані нормами ст.549 ЦК України (1963 року), згідно якої визнається, що спадкоємець прийняв спадщину :

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п.124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року, №45/5, чинної на момент відкриття і прийняття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, є «визнання права».

Згідно п. п. 4.15 та 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Керуючись ст. 10, 131, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 392 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. І. Маркович