САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/4799/17
Провадження № 2/206/1228/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2017 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Дубовик Г.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, -

В С Т А Н О В И В :

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідно до укладеного договору від 08.09.2010 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 6900,00 грн. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Банк виконав свої зобовязання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У свою чергу відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 20.08.2017 року має заборгованість у загальній сумі 13256,61 грн., з яких: 2155,95 грн. заборгованість за кредитом; 6904,04 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 3089,16 грн. - заборгованість за пеню ; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина та 607,46 грн. процентна складова. Вказані суми ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти стягнення з неї лише тіла кредиту.

Суд, заслухав доводи відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути уклепаний лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що згідно із кредитним договором б/н від 08 вересня 2010 року, укладеним між позивачем та ОСОБА_2, остання отримала кредит у розмірі 6900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-23).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві.

При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється на рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків та комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено сплату позичальником пені у разі несвоєчасного погашення заборгованості, а також штрафів при порушенні строків платежів по будь-якому з зобов'язань.

Відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконала, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6).

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором б/н від 08.09.2010 року (а.с. 4-6), вбачається, що станом на 20.08.2017 року заборгованість за кредитом складає 2155,95 грн., заборгованість за процентами складає 6904,04 грн., заборгованість за пенею складає 3089,16 грн., заборгованість по штрафам 1107,46 грн., загальна сума заборгованості складає 13256,61 грн.

При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 вересня 2014 року по 20 серпня 2017 року проценти за користування кредитними коштами нараховувались позивачем у розмірі більшому ніж 2,5% місяць.

Однак, заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що підписана відповідачем, такої умови кредитування не містить.

Підвищення в односторонньому порядку, без погодження з відповідачем, процентної ставки не відповідає вимогам Закону України від 22.09.2011 року № 3795-У1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким було викладено у новій редакції статтю 1056-1 ЦК України (набув чинності 16.10.2011 р.), та яким визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

З заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підписаної відповідачем, вбачається, що нею погоджена процентна ставка по кредиту 2,5% на місяць на залишок заборгованості.

Отже, проценти за користування кредитом, за період з 01.09.2014 року по 20.08.2017 року виходячи з базової процентною ставки 2,5% на місць повинні дорівнювати:

- з 01.09.2014 року по 20.08.2017 року 2155,95 грн. х 2,5% х 35 міс. = 1886,45 грн.

До цієї суми слід додати проценти, нараховані позивачем до 01.09.2014 року у розмірі 0,78 грн.

Тож, загальний розмір процентів за користування кредитом складає: 1886,45 грн. + 0,78 грн. = 1887,23 грн.

Таким чином, виходячи з викладеного та враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 2155,95 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 1887,23 грн., заборгованості за пенею в розмірі 3089,16 грн., а всього 7132,34 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення з відповідача штрафів за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором задоволенню не підлягають, оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування пені та штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі № 6-2003-цс15.

Таким чином позов ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість по кредитному договору № б/н від 08.09.2010 року на загальну суму 7132,34 грн., яка складається з: 2155,95 грн. - заборгованість по кредиту, 1887,23 грн. - заборгованість по відсоткам, 3089,16 грн. - заборгованість по пені та судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. В. Зайченко