Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Астахової О.О.

при секретарі: Наумовій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про визнання договору частково недійсним та стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом в якому, з урахуванням останньої заяви про збільшення позовних вимог, просить визнати недійсними пункти 33.1, 33.3, 33.4 Договору страхування №631а5к5 (КАСКО) від 15.04.2015 року, укладеного між АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_1; стягнути з відповідача на його користь не виплачене страхове відшкодування у розмірі 87 154,90 грн., пеню - 486 188,61 грн., 3% річних в сумі 4 838,42 грн., інфляційні втрати - 17 799,66 грн., прямі реальні збитки в сумі 36 491,77 грн., а всього 632 473,35 грн. Крім того, просить стягнути компенсацію спричиненої моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 квітня 2015 між ним та АТ «СК «АХА Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №631а5к5 (КАСКО) зі строком дії до 17.04.2016 року, згідно умов якого страховик несе відповідальність 24 години на добу, сім днів на тиждень, за автомобіль марки «Vо1kswagen Раssat», державний номер НОМЕР_1. Сплата страхового платежу була здійснена 18.04.2015 року в повному обсязі.

14 грудня 2015 року приблизно об 11 години 15 хвилин в м. Києві, по вул. Бастіонна, 20, біля басейну "Юність" відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль позивача здійснив зіткнення з огорожею та отримав механічні пошкодження. Ніякі інші транспортні засоби пошкоджень не зазнали, огорожа суттєво не пошкоджена.

Одразу з місця події телефоном про страховий випадок було проінформовано компанію та по номеру 102 викликаний екіпаж патрульної поліції для оформлення ДТП.Працівниками поліції відмовлено у видачі довідки про ДТП, оскільки така норма на момент ДТП вже не діяла.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 105 904,90 грн. Однак страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування у зазначеному розмірі, а здійснила часткову виплату у сумі - 18 750,00 грн., що відповідає 5 % вартості відновлювального ремонту. Мотивуючу таку часткову виплату не наданням позивачем документу компетентного державного органу про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач вважає, що своїми діями відповідач порушив свої обов'язки за договором страхування, вимоги ст. 20 Закону України «Про страхування», ч.1, ст. 990 Цивільного кодексу України, щодо права позивача на вчасне та повне отримання страхового відшкодування, а тому повинен здійснити доплату не виплаченого страхового відшкодування та за прострочення виконання грошового зобов»язання індекс інфляції, 3% річних та пеню.

Оскільки у п.п. 33.1 та 33.4 укладеного між сторонами договору пеня є значно заниженою, позивач просить визнати недійсними дані пункти договору. Крім того, ОСОБА_1 також просить суд визнати недійсним п. 33.3, оскільки останній призводить до порушення прав позивача на судовий розгляд.

В результаті неправомірних дій відповідача, позивач вказує, що йому також завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 5000,00 грн. та просить стягнути на його користь.

Оскільки досудове врегулювання спору виявилось не можливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги, та виходячи із доводів, якими обґрунтовується позовна заява, а також заява про збільшення позовних вимог, просили суд позов задовольнити.

Додатково зазначили, що оспорюваним пунктом 33.1 встановлюється неустойка за затримку виплати страхового відшкодування в заздалегідь мізерному розмірі. Цей розмір встановлено настільки несуттєвим, що він втрачає свою забезпечувальну функцію та прямо заохочує відповідача затримувати виплати.

Аргументація відповідача про свободу договору та про вільне волевиявлення позивача при укладенні цього договору є хибною, оскільки оскаржуваний договір є публічним та фактично є договором приєднання. Вважали, що спірні умови договору є несправедливими та такими, що не відповідають Закону України «Про захист прав споживачів».

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі, про що надав письмові заперечення. Вважав позовні вимоги не доведеними та безпідставними.

Зокрема зазначив, що ПАТ «СК АХА Страхування» було здійснено страхове відшкодування відповідно до п. 28.4 укладеного між сторонами договору, а саме 5% від страхової суми, тобто 18 750,00 грн., оскільки позивач скориставшись своїм правом не надав відповідачу документи компетентних органів, які підтверджують настання страхового випадку, про що страхувальника було повідомлено листом. В подальшому означену суму було перераховано на рахунок ФОП ОСОБА_2 для оплати відновлювального ремонту.

Твердження позивача щодо скасування норми, яка передбачала видачу компетентними органами довідки про настання дорожньо-транспортної, як підстави для її не надання страховику, вважав такими, що не заслуговують на увагу, оскільки позивач відмовився від оформлення будь-яких матеріалів пригоди після прибуття патрульної поліції, зокрема складання протоколу за результатами розгляду якого виноситься постанова суду в якій встановлюється факт ДТП.

Лист Управління патрульної поліції м. Києва №41/11-Г-596 від 09.02.2016 року на який посилається позивач не є довідкою ДАІ про ДТП, встановленої форми та не може бути підтвердженням належного виконання ОСОБА_1 обов'язків щодо надання Страховику можливість провести розслідування обставин страхової події, а лише свідчить про свідому відмову позивача від оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, що не дало можливості АТ «СК «АХА Страхування» отримати документи у органів Національної поліції, які підтверджують факт настання страхового випадку.

Крім того, в супереч умов Договору, позивач не повідомив АТ «СК «АХА Страхування» про факт існування договору оренди застрахованого автомобіля, що в свою чергу є підставою для відмови у визнанні заявленої події страховою компанією.

Твердження позивача про наявність підстав вважати п.п. 33.1., 33.3., 33.4 Договору недійсними на підставі ст. 203, ст. 215 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є необгрунтованими та безпідставними, оскільки ним не було доведено наявності істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача та не надано належних та допустимих доказів недодержання в момент укладення Договору вимог, які встановлені Законом. Посилався на те, що сторони є вільними в укладанні договору. Позивач мав можливість звернутись до будь-якої іншої страхової компанії, проте уклав договір страхування із відповідачем, умови якого були погоджені між сторонами та відповідали їхньому волевиявленню. А відтак вважав, що вимоги про визнання недійсними вказаних пунктів договору також не підлягають задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення на його користь заподіяної йому моральної шкоди безпідставні, надумані та такі що не підлягають задоволенню оскільки жодного обґрунтування та документального підтвердження своїх вимог, а також підтвердження наявності в діях відповідача порушення його прав та інтересів, причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та його моральним станом не надано, а також з яких міркувань він виходив та чим обгрунтовано розрахунок заподіяної моральної шкоди позивачем не зазначено та не вказано.

З огляду на означене у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 квітня 2015 між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №631а5к5 зі строком дії до 17.04.2016 року, згідно умов якого страховик несе відповідальність 24 години на добу, сім днів на тиждень, за автомобіль марки «Vо1kswagen Раssat», державний НОМЕР_1 (а.с. 12-18).

Під час укладення Договору його сторонами, за взаємною згодою, були визначені умови договору страхування, перелік прав та обов'язків сторін, підстави для виплати/відмови у виплаті страхового відшкодування тощо.

ОСОБА_1 було здійснено сплату страхового платежу у повному обсязі у розмірі 17925,00 грн, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 21).

Положеннями п.п. 25.2.2. Договору визначено, що збитками внаслідок ДТП - є будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

14.12.2015 року до відповідача від позивача надійшло повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, яким АТ «СК «АХА Страхування» було повідомлено про дорожньо-транспорту пригоду, яка трапилася в м. Києві на вул. Бастіонна, 20 під час керування позивачем транспортним засобом «Vо1kswagen Раssat», державний номер НОМЕР_1 (а.с. 142-143).

Під час фіксації повідомлення про подію, оператором кол-центру страховика, було рекомендовано позивачу викликати співробітників поліції та отримати документ, який буде оформлено на місці пригоди, що підтверджується стенограмою запису телефонної розмови №20151214_1112__45718 та самим записом дослідженим у судовому засіданні. (а.с. 135-141,145).

Пунктом 28.1.2. Договору добровільного страхування №631а5к5 від 17.04.2015 року передбачено, що для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих внаслідок ДТП збитків, страхувальник зобов'язаний надати страховику копію посвідчення водія, що керував ТЗ, довідку ДАІ про ДТП встановленої форми, повідомлення про ДТП встановленого зразка («Європротокол»), виключно у випадках, передбачених п. 28.4.1 Договору.

Згідно із п. 28.2 розмір завданих збитків визначається страховиком на підставі:

документа, де визначено перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин чи в цілому об'єкта страхування (дефектної відомості, автотоварознавчої експертизи, Акту огляду ТЗ);

документа, складеного компетентними органами, про обставини, час, місце страхового випадку із зазначенням знищеного, пошкодженого або викраденого об'єкта страхування чи його частин;

документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (кошторис, калькуляція СТО, автотоварознавчої експертизи тощо).

Відповідно до листа Управління патрульної поліції м. Києва №41/11-Г-596 від 09.02.2016 року повідомлено, що 14.12.2015 року об 11 год. 26 хв. зі служби 102 надійшов виклик екіпажу поліції для фіксування факту ДТП, яка мала місце 14.12.2015 року в м. Києві на вул. Бастіонна, 7 за участю автомобіля «Vо1kswagen», д.н. НОМЕР_1. Після прибуття на місце пригоди патрульної поліції заявник відмовився від оформлення будь-яких матеріалів пригоди. Повідомлено, що надання будь-яких довідок або інших документів з даного приводу не надається можливим (а.с. 23).

Пунктом 28.4 Договору добровільного страхування наземного транспорту передбачено, що страхувальник може скористатись правом не надавати страховику документи компетентних органів, які підтверджують настання страхового випадку. У випадку відсутності документів компетентних органів страхове відшкодування сплачується в розмірі збитку за вирахуванням встановленої згідно з розділом 10 Договору франшизи по відповідному ризику, але не більше 10000,00 грн. (якщо страхова сума менша ніж 200 000,00 грн.) або не більше ніж 5 % від страхової суми встановленої на відповідний рік дії Договору (якщо страхова сума більша ніж 200 000,00 грн.).

Відповідно до листа від 08.02.2016 року №1146/12ЦВ, АТ «СК «АХА Страхування» розглянувши повідомлення від 14.12.2015 року та інші документи щодо випадку (ДТП), який трапився 14.12.2015 року, в м. Києві по вул. Бастіонна, 20 з автомобілем «Vо1kswagen Раssat», державний НОМЕР_1, з урахуванням умов п. 28.4.1 та п. 28.4.2 Договору прийнято рішення про визнання заявленої події страховою та сплату страхового відшкодування в частині та в розмірі 5% від страхової суми, тобто в сумі 18 750,00 грн., оскільки станом на 08.02.2016 року довідка від компетентних органів, що містить інформацію відносно причин та обставин страхової події на запити АТ «СК «АХА Страхування» не надходила (а.с. 22, 168, 172).

Згідно із рахунком технічного обслуговування №123025320 від 16.12.2015 року ФОП ОСОБА_2 та ремонтної калькуляції №1.003.15.1 від 22.12.2015 року ТОВ «Автосоюз» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Vо1kswagen Раssat», державний НОМЕР_1 складає 105 904, 90 грн. (а.с. 24-26).

В подальшому страхове відшкодування в сумі 18 750,00 грн. було перераховано відповідачем на рахунок ФОП ОСОБА_2 для оплати відновлювального ремонту, що визнається сторонами.

Суд не погоджується із доводами позивача щодо порушення відповідачем п. 28.2 договору страхування, щодо не виплати в повному обсязі страхового відшкодування, оскільки рішення АТ «СК «АХА Страхування» про сплату страхового відшкодування в розмірі 5% від страхової суми, відповідає вимогам п. 28.4 укладеного між сторонами договору.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Позивач зазначає, що ним належним чином було виконано всі умови Договору добровільного страхування, оскільки з місця пригоди він зателефонував Страховику, за рекомендацією Страховика викликав працівників поліції та, за відсутності заперечень у представника відповідача, після того як співробітники поліції повідомили про неможливість видати на місці пригоди будь-яку довідку, відпустив працівників поліції з місця події.

Суд критично оцінює такі твердження позивача, а також його посилання щодо неможливості надання ним документа компетентних органів, які підтверджують настання факту ДТП, а саме: довідки про ДТП встановленого зразка, з причин скасування даної норми на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, оскільки страховиком вимагався документ компетентних органів на підтвердження настання факту ДТП.

Відповідно до п. 1.2 Розділу 1 Порядку видачі довідок про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України №389 від 04.07.2011 року, довідка про дорожньо-транспортну пригоду - це документ затвердженої цим наказом форми, який містить відповідну інформацію про оформлену за участю працівників Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС дорожньо-транспортну пригоду та її учасників. Довідка про ДТП видається безоплатно страховикам та Моторному (транспортному) страховому бюро України (далі - МТСБУ) на підставі їх письмового запиту до підрозділу Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС, у межах території обслуговування якого сталася ДТП

Згідно із п. 1 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, вона визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Умовами п. 5 розділу І Інструкції визначено, що поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127 1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188 28 КУпАП.

Як передбачено умовами п. 1 розділу VIII Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:

1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський;

2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);

3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);

4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);

5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Позивач, на підтвердження факту ДТП, надав відповідачу лист Управління патрульної поліції м. Києва №41/11-Г-596 від 09.02.2016 року. Проте, в ньому жодні обставини, факти та причини дорожньо-транспортної пригоди не містяться, а наведено лише інформацію про місце події зі слів заявника та відомості про фіксацію виклику співробітників поліції на місце пригоди. Натомість зазначено, що після прибуття на місце пригоди екіпажу поліції заявник ОСОБА_1 відмовився від оформлення будь-яких матеріалів пригоди, в зв'язку з чим надати будь-яку довідку або інші документи Управлінням патрульної поліції м. Києва не надається можливим.

За таких обставин, АТ «СК «АХА Страхування» прийнявши рішення про сплату страхового відшкодування в розмірі 5% від страхової суми, належним чином та відповідно до умов п. 28.4 Договору здійснило виплату за вказаним страховим випадком.

Щодо позовних вимог про визнання недійсними п.п. 33.1.. 33.3.. 33.4 Договору слід зазначити наступне.

Пунктом 33.1 Договору визначено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,01 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування.

Пунктом 33.3. такого договору передбачено, що в разі вирішення питання про стягнення грошових коштів з винної сторони за даним договором в судовому порядку нарахування пені за час розгляду судової справи не здійснюється.

Пунктом 33.4 визначено, що сторони домовились, що до правовідносин за цим Договором застосовується виключно пеня, передбачена умовами Договору та не застосовується неустойка (пеня), передбачена Законом України «Про захист прав споживачів» та іншими законами.

Статтею 626 ЦК України визначено, що Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що в разі, якщо виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня в розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України «Про страхування» однією з істотних ознак договору страхування є визначення в ньому відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Законодавством, що регулює правовідносини у сфері страхування, визначено, що в разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (ст. 992 ЦК України).

Отже, положення щодо відповідальності страховика, закріплені в Законі України «Про страхування» та главі 67 ЦК України є спеціальними нормами права, а в Законі України «Про захист прав споживачів» - загальними.

Розмір неустойки як відповідальність страховика за договором страхування має бути визначено у такому договорі. Якщо ж такий розмір не було визначено сторонами в договорі страхування, то до спірних правовідносин застосовується ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо укладений договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої особи.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно із ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Статтею 29 Закону України «Про страхування», передбачено, що договір страхування вважається недійсним з моменту його укладання у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Договір страхування визнається недійсним у судовому порядку.

За ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом.

Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо:

1) його укладено після настання страхового випадку;

2) об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації.

Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Договір страхування повинен містити зокрема умови про причини відмови у страховій виплаті; права та обов'язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Договір добровільного страхування №631а5к5 від 15.04.2015 року підписано позивачем, що підтверджується його підписом в Договорі страхування та не заперечується останнім. ОСОБА_1 як страхувальник мав можливість вивчати зміст Договору, обов'язки страхувальника за Договором, та у випадку непогодження з окремими пунктами Договору, висловити свою думку з цього приводу, запросити роз'яснення його умов, чи відмовитися від укладення Договору, або, в подальшому у випадку підписання - у порядку, передбаченому законодавством ініціювати внесення змін до Договору чи його припинення.

Проте, Договір позивачем підписано, без застосування до нього заходів впливу та примусу, без зауважень чи застережень щодо його змісту, що свідчить про згоду з усіма умовами.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

За положеннями ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Твердження позивача про наявність підстав вважати п. 33.1., 33.3., 33.4 Договору недійсним на підставі ч. 1, 5 ст. 203, ч. 1,3 ст. 215 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є необгрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем не було доведено наявність істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача та не надано належних та допустимих доказів недодержання в момент укладення Договору вимог, які встановлені частинами першою та п'ятою статті 203 ЦК України. Сторони добровільно прийшли згоди щодо відповідальності сторін та не нарахування пені та інших санкцій, передбачених діючим законодавством України в разі виникнення між ними судового спору до моменту вступу судового рішення в законну силу, які визначені умовами п.п. 33.1.. 33.3.. 33.4 Договору. У зв'язку із чим вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача пені за період з 17.02.2016 року по 16.08.2016 року розрахованої виходячи із положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у сумі 486 188,61 грн., 3% річних - 4 838,42 грн., інфляційні витрати у сумі 17 799,66 грн., прямі реальні збитки - 36 491,77 грн. та моральної шкоди, є похідними у вирішенні спору про відшкодування не виплаченого страхового відшкодування, а тому суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні.

Розглядаючи заяву в межах заявлених позивачем вимог, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безсторонньому їх дослідженні, приймаючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 208, 209, 212-216, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 983, 984, 998, 1192 ЦК України, ст.ст. 16,18, 29 Закону України «Про страхування», суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про визнання договору частково недійсним та стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя