РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017 року Провадження №2/425/619/17

Справа №425/2500/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Вада Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що квартира № 68 в будинку № 67-в по

вул. Визволителів в м. Рубіжному Луганська область належала її брату ОСОБА_2, якого 31.08.2015 року рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області оголошено померлим, а 15.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області видано свідоцтво про його смерть. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернулася до Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області із заявою про прийняття спадщини, оскільки інші спадкоємці відсутні, однак

28.08.2017 року державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на вищезазначену квартиру.

У звязку з тим, що дублікат договору купівлі-продажу, посвідчений Рубіжанською державною нотаріальною конторою 31.10.1991 року під реєстровим № 4712, не можливо отримати, оскільки справи Рубіжанської державної нотаріальної контори до 2000 року включно передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться на території, яка тимчасово не підконтрольна державній владі України і з яким не має поштового звязку, просить суд визнати за нею право власності на квартиру № 68, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Рубіжне,

вул. Визволителів, будинок 67-в.

В судове засідання позивач не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що представник відповідача подала письмову заяву, якою визнала позовні вимоги, суд приймає визнання позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорту( а.с.5).

31.08.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, оголошено померлим, що підтверджується рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 31.08.2015 року, яке набрало законної сили 23.09.2015 року (а.с. 7-8).

Згідно свідоцтва про смерть від 15.09.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 помер 11.09.2015 року, про що зроблено актовий запис № 03 (а.с. 9).

ОСОБА_2 народився 30.06.1962 року, батьками зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується довідкою наданою керуючим відділу методичного забезпечення та контролю за реєстрацією актів цивільного стану та апостилювання Департаменту юстиції м. Алмати (а.с. 10).

ОСОБА_5 народилася 08.04.1959 року, батьками зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.06.1959 року, актовий запис № 1781 (а.с.11).

01.08.1981 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали шлюб, у звязку з чим остання змінила прізвище «Шубіна» на «Пастухова», що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01.08.1981 року, актовий запис № 434 (а.с.12).

Згідно інформації від 25.11.2014 року, наданої начальником комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради та копії договору купівлі-продажу квартири від 31.10.1991 року, реєстровий № 4712, ОСОБА_2 на підставі приватної власності належить квартира № 68 за адресою: Луганська область,

м. Рубіжне, вул. Визволителів, 67-в (а.с.13 - 14).

Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 16.05.2017 року № 46042 у АДРЕСА_1 був зареєстрований та знятий 11.09.2015 року з реєстрації у звязку зі смертю ОСОБА_2О, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Після оголошення ОСОБА_2 померлим, його сестра ОСОБА_1 15.10.2015 року звернулася до Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а 28.08.2017 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 28.08.2017 року отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на квартиру № 68 розташовану за адресою: Луганська область, м. Рубіжне,

вул. Визволителів, 67-в, через відсутність документів, які підтверджують право власності на вказану квартиру, що підтверджується постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 28.08.2017 року № 370/02-31 та копіями документів зі спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 (а.с. 16, 53-63).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст.3 46 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). А відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 68, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Визволителів, будинок 67-в.

Керуючись ст. ст. 5-11, 57-60, 208-209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на квартиру № 68, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Рубіжне,

вул. Визволителів, будинок 67-в.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є.О. Романовський