АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3791/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2579/17Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Пікуля В.П.

За участю секретаря : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року за заявою голови Селянського фермерського господарства «Золотий Колос» Боричевського Андрія Івановича про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом Боричевського Андрія Івановича, Селянського фермерського господарства «Золотий Колос» до Полтавської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Заворсклянська сільська рада, Державне підприємство «Полтавагеодезцентр», Відділ Держгеокадастру у Полтавському районі про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року заяву голови СФГ «Золотий колос» Боричевскього Андрія Івановича про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Заборонено Відділу Держгеокадастру у Полтавському районі, Держгеокадастру Полтавського району та Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області, державним реєстраторам вчиняти будь-які дії із земельними ділянками, переданими СФГ «Золотий колос» (в тому числі вже наданими іншим особам за рахунок цих земель), а саме:

- земельної ділянки площею 50,57 га., яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району, згідно державного акту на право постійного користування землею НОМЕР_1, виданого 12.06.2001р. Полтавською районною радою на ім'я голови даного господарства Боричевского Федора Івановича;

- суміжної земельної ділянки площею 20 га., яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради та передана СФГ «Золотий колос» в оренду на 49 років Розпорядженням голови Полтавської районної державної адміністрації № 876 від 07.12.2007р.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ГУ Держгеокадастру в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність способу забезпечення заявленим позовним вимогам, просить скасувати ухвалу та постановити нову, про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч.1 п.2 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування;

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2016 року СФГ «Золотий Колос» та Боричевський А.І., як голова даного фермерського господарства, звернулися до суду з вказаним позовом, в якому після уточнення своїх вимог, просили визнати за господарством право користування земельною ділянкою площею 50,57 га, яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради та визнати незаконними і скасувати державні акти про право власності на земельні ділянки, видані фізичним особам - відповідачам по справі.

В серпні 2017 року Голова СФГ «Золотий Колос» Боричевський А.І. подав заяву про забезпечення позову, в якій посилався на те, що як стало йому відомо з інтернет публікації в статті «На Полтавщині в учасників АТО забрали 58 га землі і пропонують піски з очеретом», ГУ Держгеокадастру в Полтавській області видано накази на передачу спірних земельних ділянок працівникам землевпорядної фірми ФОП Покотило, що на його думку в подальшому може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення в частині визнання за фермерським господарством «Золотий колос» права користування спірними земельними ділянками, частина з яких накладається на суміжну земельну ділянку площею 20 га., яка незаконно передана у власність відповідачам по справі.

Просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ГУ Держгеокадастру в Полтавській області та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії із земельними ділянками, переданими СФГ «Золотий колос», а саме: земельної ділянки площею 50,57 га. та суміжної земельної ділянки площею 20 га.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що незастосування заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в майбутньому виконання рішення суду.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку, вживаючи заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірних земельних ділянок, суд першої інстанції не перевірив відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам та не з'ясував в чому саме полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення заявлених вимог, не дав відповідної правової оцінки побоюванням позивача про можливе утруднення виконання судового рішення внаслідок описаних в інтернет публікації подій.

За вказаних обставин колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно ст. 9 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Пунктом 5 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 передбачено, що до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Державний кадастровий реєстратор має посвідчення Державного кадастрового реєстратора і власну печатку, форми та опис яких визначаються Мінагрополітики. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Під втручанням у діяльність Державного кадастрового реєстратора розуміється прямо не передбачена законодавством дія будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань, яка стосується здійснення Державним кадастровим реєстратором повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком.

Дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора у відповідності до вимог статті 39 Закону України «Про Державний земельний кадастр» можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановлено законом.

На вказані положення закону місцевий суд при вирішенні питання про забезпечення позову належної уваги не звернув, не пересвідчився в чому саме на даний час існує реальна загроза невиконання судового рішення в разі задоволення позову, не обговорив питання співмірності способу забезпечення позову заявленим вимогам, що свідчить про недотримання судом першої інстанції положень статей 151, 152 ЦПК України.

За вказаних обставин ухвала про забезпечення позову підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви голови СФГ «Золотий колос» Боричевського А.І. про вжиття заходів забезпечення позову в запропонований заявником спосіб.

Керуючись ст.ст. 303, 312 ч.1 п.2, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви голови Селянського фермерського господарства «Золотий Колос» Боричевського Андрія Івановича про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Обідіна О.І.