РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонського обласного академічного музично - драматичного театру імені М.Куліша, третя особа - ОСОБА_3 про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення компенсації вимушеного прогулу та моральних збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Херсонського обласного академічного музично - драматичного театру імені М.Куліша (далі ХОАМДТ ім. М.Куліша), третя особа - ОСОБА_3 про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення компенсації вимушеного прогулу та моральних збитків.

В обґрунтування позову зазначав, що знаходиться в безстроковому трудовому договорі артистом вищої категорії ХОАМДТ ім. М.Куліша та є членом виборного профспілкового органу Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості» (далі ППО працівників ХОАМДТ ім. М.Куліша).

16.09.2016 року наказом №100-к від 14.09.2016 року його звільнено з посади артиста вищої категорії на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України.

28.07.2016року набрали чинності зміни до Закону України «Про театри і театральну справу», згідно до яких керівники державних та комунальних підприємств культури призначається на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п'ять років за результатами конкурсу(ст.19 Закону), трудові відносини з професійними, творчими працівниками, художнім керівником та артистичним персоналом державних та комунальних підприємств театрів оформлюються шляхом укладення контрактів(ст.20 Закону).

На початку серпня 2016 року в період відпустки голови незалежної профспілки директор театру зловживаючи владою та залежністю підлеглих примушував персонал поставити підпис на контракті без дати та зазначення його умов.

07.09.2016року відбулися загальні збори первинної профспілкової організації, за рішенням яких від власника театру Херсонської обласної ради та керівника театру вимагалось припинити протиправну практику підписання контрактів, а також зазначалося, що члени профспілки не проти введення в дію Закону, але з обов'язковим дотриманням процедури передбаченої ст.ст. 32,247, 252КЗпП України.

09.09.2016року на акті роботодавця, члени профспілки поставили підпис про погодження перейти на контракт, але з дотриманням процедури передбаченої ст.ст. 32,247, 252КЗпП України.

13.09.2016 року представник адміністрації вимагали, у тому числі від нього заяви про звільнення.

Вважає звільнення незаконними у зв'язку з грубим порушенням роботодавцем засад трудового права, він не відмовлявся від укладення контракту, роботодавець не попереджав про звільнення та не отримував дозвіл на звільнення по засадам ст.ст. 32,247, ч.2, 3 ст. 252 КЗпП України.

Протиправними діями відповідача завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 100 000,00 грн. та пов'язує із незаконним звільненням, приниження його як працівника, члена виборного профспілкового органу незалежної профспілки та людини, що призвело до порушення життєвих зв'язків, неможливістю протягом тривалого часу утримувати родину.

З огляду на викладене просив суд: визнати звільнення незаконним та поновити його на посаді - артиста оркестру другої категорії ХОАМДТ ім. М.Куліша: відповідно до вимог ст.235 КЗпП України стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3624,06грн.; стягнути з ХОАМДТ ім. М.Куліша на його користь компенсацію моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн.; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць; зобов'язати відповідача видати копію трудової книжки без запису про звільнення; залучити до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог генерального директора ХОАМДТ ім. М.Куліша, винного в незаконному звільненні ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив позов задовольнити з підставі зазначених в позовній заяві

У судовому засідання представники відповідача позов не визнали, надали письмові заперечення проти позову.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами.

Частиною третьою та четвертою статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36цього Кодексу.

Згідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебував у трудових правовідносинах з відповідачем працював на посаді артиста оркестру ІІ категорії.

Законом України № 955-VIII від 28.01.2016року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», який набрав чинності в червні 2016року, внесено зміни до ст.20 Закону України «Про театри та театральну справу» та визначено що до професійних творчих працівників театру належать художній та артистичний персонал театру.

Трудові відносини з професійними, творчими працівниками, художнім та артистичним персоналом державних та комунальних театрів оформлюються шляхом укладання контрактів. Керівник державного чи комунального театру може залучати артистичний та художній персонал понад штатну чисельність на підставі цивільно-правового договору в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про культуру» (в редакції Закону від 28.01.2016року № 955- VIII) передбачено, що керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п'ять років за результатами конкурсу.

Трудові відносини з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури оформлюються шляхом укладення контрактів.

Формування кадрового складу художнього та артистичного персоналу державних та комунальних закладів культури здійснюється на конкурсній основі в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв.

За результатами конкурсу з переможцем з числа кандидатів укладається контракт строком від одного до трьох років за формою, визначеною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв.

Після настання дати закінчення строку дії контракт вважається продовженим на строк, на який він був укладений, якщо жодна із сторін за місяць до цієї дати письмово не поінформувала іншу сторону про своє бажання припинити дію контракту.

Відповідно до Закону № 955-VIII від 28.01.2016року пункту 2 Прикінцевих положень, набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури згідно з пунктом 9 статті 36 Кодексу законів про працю України. Ця норма не поширюється на професійних творчих працівників комунальних закладів культури у територіальних громадах з населенням до 5 тисяч жителів.

З працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебувають у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом укладається контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу.

Наказом №18-од. від 08 червня 2016року генерального директора - художнього керівника ХОАМДТ ім. М.Куліша на виконання вимог Закону щодо запровадження контрактної форми трудового договору з художнім та артистичним персоналом попереджено працівників театру, щодо зміни істотних умові праці з 10.08.2016року та переведення працівників театру на контрактні форму роботи шляхом укладення контрактів між працівниками та адміністрацією(а.с.36).

Наказом Міністерства культури України за № 624 від 02.08.2016року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.08.2016року № 1146/29276 затверджена Типова форма контракту.

09.06.2016 року ОСОБА_1 був письмово попереджений про зміну з 10.08.2016 року істотних умов праці - переведення на контрактну форму роботи по закінченню двох місяців з моменту вручення попередження(а.с.38).

Згідно акту від 09.09.2016року складеного комісією ХОАМДТ ім. М.Куліша в складі: заступника генерального директора з творчих питань; головного режисера; головного диригента; завідувача трупою; начальника відділу кадрів, ОСОБА_1 в присутності голови ППО ВСП «Захист справедливості» відмовився від підписання контракту, який був наданий його для ознайомлення 08.09.2016року(а.с. 37).

Наказом генерального директора - художнього керівника театру за №110-к від 14.09.2016року ОСОБА_1 звільнений з роботи у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку зі зміною істотних умов праці, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, відповідно до приписів ст.44 КЗпП України.

Пленуму Верховного Суду України в п.10 постанови № 9 від 06.11.1992року (зі змінами від 01.04.1994р., 26.10.1995р.,від 25.05.1998р.) «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснив судам, що припинення трудового договору за п.6 ст.36 КЗпП при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо).

Відмова працівника укласти контракт може бути підставою для припинення трудового договору за п.6 ст.36 КЗпП у тому разі, коли відповідно до законодавства така форма трудового договору для даного працівника була обов'язкова.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що наказ генерального директора-художнього керівника ХОАМДТ ім. М.Куліша від 08.06.2016 року за № 18-од. був виданий на виконання Закону України № 955-VIII від 28.01.2016року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи в сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», обов'язковість виконання якого визначена законом, тому він не може бути визнаний незаконним, про зміни істотних умов праці позивач був попереджений за два місця, як того вимагають приписи ст.32 КЗпП України, а тому відмова працівника від укладення контракту, обов'язковість укладення якого визначена законом є підставою для припинення трудового договору.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача на працю не були порушенні, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Твердження позивача про те, що при його звільнення не дотримана процедура визначена ст.ст. 32,247,252 КЗпП України позбавлено правового обґрунтування, оскільки позивач був попереджений відповідно до норм ст.32 КЗпП України за два місяці про зміну істотних умов праці та переведення на контрактну форму трудового договору, а норми ст.ст.247,252 цього Кодексу, не надають позивачу як члену профспілкової організації преференції (пільг, переваг) при укладенні контрактної форми трудового договору, яка є обов'язковою для усіх професійних творчих працівників (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури, трудові відносини, з якими оформлюються шляхом укладення контрактів, відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про театри та театральну справу», ст.21 Закону України «Про культуру» та зазначеними законами не передбачено необхідності погодження з органом первинної профспілкової організації змін істотних умов праці і зазначені зміни істотних умов праці введені не підприємством, а законом.

Посилання відповідача на те, що він не відмовлявся від підписання контракту не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, і спростовуються актом від 09.09.2016року, окрім того контракт, як і любий трудовий договір це дія двох сторін, а укладення контракту під угодою законом не передбачено, а виходячи з особливостей зазначеної форми договору, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність та додаткові підстави для розірвання договору.

Доводи позивача про порушення відповідачем при звільненні вимог ст.252 КЗпП України суд до уваги не приймає, оскільки з позивачем припинено трудовий договорів з підстав, передбачених п.6 ст.36 КЗпП, а за приписами ч. 1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник у разі звільнення з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу.

Врахуванням викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем винесений оспорюваний наказ на підставі закону та з дотриманням трудових прав працівників, дотриманням процедури зміни істотних умов праці, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст.21,32,36,43,44,235-236КЗпП України, Закону України «Про театри і театральну справу», Закону України «Про культуру», керуючись ст.ст. 10-11,57-60,212-215,218ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонській міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя В.В.Прохоренко