Справа № 2/331/1271/2017
№ 331/4889/17
У Х В А Л А

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації « Запоріжгаз», третя особа : товариство з обмеженою відповідальністю « Запоріжгаз бут» про захист прав споживача шляхом визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії.

03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій він просить суд в якості забезпечення позову встановити обовязок Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації « Запоріжгаз» відновити газопостачання у квартирі АДРЕСА_1/Академіка Амосова в м. Запоріжжі.

Позивач вказує, що незабезпечення позову, шляхом встановлення обовязку Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації « Запоріжгаз» відновити газопостачання у квартирі АДРЕСА_1/Академіка Амосова в м. Запоріжжі, призведе до того, що при тривалому застої в системі газопостачання буде накопичуватися у великій кількості конденсат та після відновлення газопостачання спричинить поломку обладнання споживача. Відсутність опалення у квартирі (будинку) на стінах із-за перепаду температур зявиться цвіль та плісень, у звязку з чим, користуватися квартирою за призначенням буде не можливо, а сам будинок, враховуючи його старість (1816 рік зведення) зазнаватиме руйнувань, що суттєво ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши доводи заяви про скасування заходів забезпечення позову, матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя на розгляді знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації « Запоріжгаз», третя особа : товариство з обмеженою відповідальністю « Запоріжгаз бут» про захист прав споживача шляхом визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту та майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або і інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Суд відзначає, що відповідно до статей 15, 16 ЦК України, статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обовязковий елемент конкретного субєктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою субєктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обовязковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Така ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року, яка є обовязковою для усіх субєктів правозастосування судів України.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі"Пантелеєнко проти України"зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі"Дорани проти Ірландії"Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи"Каіч та інші проти Хорватії"(рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Як вбачається з матеріалів справи позивач за результатом розгляду його позову до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації « Запоріжгаз» просить суд:

- визнати неправомірними та протиправними дії ПАТ «Запоріжгаз» щодо: не встановлення газового лічильника у строк до 01 січня 2017 року; припинення та відключення газопостачання споживачу; нездійснення перерахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1;

- зобовязати ПАТ «Запоріжгаз» відновити становище з постачання природного газу відповідно до Договору розподілу природного газу від 30 вересня 2015 року споживачеві ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2/Академіка Амосова в м. Запоріжжі, для чого відновити газопостачання у вказаній квартирі та здійснити перерахунок зайво, безпідставно нарахованих боргових зобовязань споживача.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем фактично у заяві про забезпечення позову порушується питання щодо задоволення похідної позовної вимоги, заявленої позивачем до відповідача, що в свою чергу порушує засади Цивільного судочинства України.

Крім того, позивачем на підтвердження обставин, викладених по тексту заяви про забезпечення позову, на її обґрунтування, не надано жодного належного та допустимого доказу, що в свою чергу є порушенням принципу змагальності сторін у спосіб, передбачений нормами ЦПК України.

Забезпечення позову у вищезазначений позивачем спосіб не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та не відповідає інституту забезпечення позову в цивільному процесі.

З урахування викладених вимог законодавства, обсягу позовних вимог та наведених підстав, суд з метою недопущення порушення прав сторін у справі на справедливий і публічний розгляд справи або настання подій, наслідки яких будуть незворотними, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у запропонований ним спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації « Запоріжгаз», третя особа : товариство з обмеженою відповідальністю « Запоріжгаз бут» про захист прав споживача шляхом визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає..

Суддя: Н.Г.Скользнєва

01.11.2017