АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1211/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівХрапка В. Д., Новікова О. М.
при секретаріЧуйко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2017 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14 жовтня 2013 року ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складають між нею та Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31 грудня 2016 року має заборгованість 16343 гривень 49 копійок, яка складається з наступного: 250 гривень - заборгованість за кредитом; 11339 гривень 04 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом; 3500 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 754 гривні 45 копійок штраф (процентна складова).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, а тому ПАТ КБ «Приватбанк» просило суд стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором в розмірі 16343 гривень 49 копійок та стягнути понесені судові витрати в розмірі 1600 гривень.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його необґрунтованість і незаконність, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В обґрунтування відмови у задоволенні позову суд першої інстанції послався на роз'яснення, надані в п.31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зазначивши, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що пункт 31 цієї постанови викладений в новій редакції, а саме: «При застосуванні положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з ч.11 ст.11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту, у зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК України не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК України про позовну давність».

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд першої інстанції не врахував, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не було подано заяву про застосування спливу позовної давності.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14 жовтня 2013 року ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 14 жовтня 2013 року станом на 31 грудня 2016 року заборгованість ОСОБА_6 складає: 250 гривень - заборгованість за кредитом; 11339 гривні 04 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом; 3500 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 754 гривні 45 копійок штраф (процентна складова) ( а.с.4).

Згідно із анкетою-заявою від 14 жовтня 2013 року ОСОБА_6 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір, що підтверджено підписом у заяві. Позивач була ознайомлена з усіма умовами договору, які вона порушила.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідач, будь-яких заперечень щодо поданого позову ні письмово, ні усно не заявляла і в судові засіданні, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції, не з'являлась.

З огляду на це колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3360 гривень ( 1600 гривень + 1760 гривень).

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,309,314,316 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити, а рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 16343 гривень 49 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3360 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :