АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/2326/17 Головуючий 1 інстанції Курганникова О.А.
Провадження № 22ц/790/5080/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційними скаргами Державної казначейської служби України, заступника прокурора Харківської області на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він неодноразово звертався до прокуратури Харківської області з заявами про злочини ОСОБА_2, який працює прокурором організаційно-методичного відділу управління процесуального керівництва в кримінальних справах прокуратури Харківської області, структурному підрозділі прокуратури Харківської області, де приймається рішення про внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Неодноразово інформація про злочини, яка викладена в його заявах не була внесена в ЄРДР, замість вмотивованої відповіді йому давали відписки. Результатом протиправних дій ОСОБА_2 стало відкриття відносно нього самого 12 листопада 2015 року кримінального провадження №0000956. Працівники прокуратури Харківської області 28.12.2015; 31.03.2016; 29.09.2016 виносили ідентичні постанови про закриття кримінального провадження № 0000956, які скасовував Червонозаводський районний суд м.Харкова ухвалами Червонозаводського суду від 19.02.2016 року; від 27.05.2016 року; від 22.12.2016 року. Вважав, що вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2, який через зловживання службовим становищем займається приховуванням злочинів - систематично не вносить в ЄРДР інформацію про злочини, а також його процесуальних керівників, які халатно ставляться до своєї роботи і не контролюють належним чином роботу ОСОБА_2 Позивач зазначав, що систематичною бездіяльністю посадових осіб прокуратури Харківської області завдано йому моральну шкоду, яку він оцінює у 512 000 грн., яка виразилась в наступному: з вини відповідача на протязі 16 місяців він був вимушений викривати відповідача у прийнятті незаконних рішень та неправомірній бездіяльності у зв'язку з чим переносив глибокі моральні страждання від криміналізації правоохоронних органів України, з вини відповідача применшений авторитет правоохоронних органів, позбавлений відчуття безпеки, правової стабільності, верховенства права, порушено його психічне благополуччя, з вини відповідача протягом тривалого часу він змушений витрачати свій особистий час і звертатися за захистом своїх прав, гарантованих йому Конституцією України, навмисне грубо, цинічно і нахабно порушених відповідачем, що призвело до погіршення і позбавлення можливості реалізації своїх звичок і бажань, неможливості продовжувати активну особисту і суспільну життя, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя; прийняттям незаконних рішень і допущеної протиправної бездіяльністю відповідач незаконно позбавив його конституційного права на доступ до правосуддя.

У зв'язку з цим, просив суд стягнути з Державного бюджету України на його користь 512 000 грн. як компенсацію за моральну шкоду, завдану йому внаслідок злочинної бездіяльності посадових осіб прокуратури Харківської області при проведенні перевірки в рамках кримінального провадження №0000956 за період з 12.11.2015 р. по 10.04.2017 р.; зобов'язати Державну казначейську службу України перерахувати 512 000 грн. на рахунок громади Ікони Ієрусалимської Божої Матері для використання їх в будівництві храму на честь Ікони Різдва Пресвятої Богородиці, яка будується за адресою: м. Харків, вул.. С.Грицевця, 40, надати йому на руки оригінал платіжної квитанції, яка буде свідчити про виконання даної позовної вимоги.

Представник відповідача - Прокуратури Харківської області заперечував проти задоволення позову, посилаюсь на те, що у правовідносинах, що склалися між ОСОБА_1 та прокуратурою Харківської області взагалі відсутня моральна шкода, оскільки законодавець обов'язковою умовою для відшкодування моральної шкоди встановлює саме наявність вини особи, що її заподіяла. Оскільки згідно Конституції України органи прокуратури не є органами державної влади або місцевого самоврядування, та у спірних правовідносинах посадові особи прокуратури Харківської області з огляду на положення КПК України виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції, то ст. 1174 ЦК України не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах. В даному випадку саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Разом із цим, посадовими особами органів прокуратури будь-яких протиправних дій стосовно позивача не вчинено, доказів протиправності їх дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, що проведено у відповідності до вимог КПК України, позивачем не надано.

Представник відповідача Державної Казначейської служби України в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин на які він посилається. Крім того посилається на те, що не зрозуміло в чому полягає завдана моральна шкода - професійній діяльності, професійним здібностям та управлінському досвіду ОСОБА_1, не надано належних доказів які б свідчили про наявність нанесеної здоров'ю шкоди. Зазначає, що жодним судовим рішенням не встановлено протиправної бездіяльності органу прокуратури. В той же час , по даній категорії справ позивачам необхідно довести всі складові елементи цивільного правопорушення, а саме наявність моральної шкоди, протиправної поведінки, а також причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, в іншій частині оскаржуване рішення просив залишити без змін, вирішивши питання судових витрат.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг апелянти посилаються на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб"єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Таким чином при розгляді даної справи застосуванню підлягають ст. 1173, 1174 ЦК України.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими правомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Викладені позивачем обставини узгоджуються з Правовою позицією висловленою Верховним Судом України в постанові від 25.05.2016 року у справі № 6-440цс16, де зазначено, що шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом встановлено, що 19.02.2016 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова скасовано постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу прокуратури Харківської області старшого радника юстиції Горгуль Д.В. від 28.12.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000956 від 12.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України. Матеріали кримінального провадження повернуто до прокуратури Харківської області для проведення досудового розслідування. (а.с. 15)

27 травня 2016 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова скасовано постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Яковлева О.І. від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження , внесеного до ЄРДР за №0000956 від 12.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 365 КК України. (а.с. 22)

22 грудня 2016 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова скасовано постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Яковлева О.І. від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження , внесеного до ЄРДР за №0000956 від 12.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 365 КК України. (а.с. 23)

З тексту вищевказаних ухвал суду вбачається, що вказівки, які в них містилися під час проведеного розслідування не виконані, крім того ухвалами суду визнана бездіяльність органів прокуратури Харківської області.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що завдання позивачу моральних страждань, втрат немайнового характеру є доведеним; обґрунтованим є стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 гривень, виходячи із принципу розумності і виваженості.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача 3000,00 гривень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Посилання позивача на збільшення розміру стягнутої моральної шкоди колегією суддів не приймаються, оскільки ним рішення суду не оскаржувалось.

Не оскаржувалось рішення суду і в іншій частині, тому колегією суддів не переглядалось в частині відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_1

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України, заступника прокурора Харківської області - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді