Справа № 342/979/17
Провадження № 2/342/659/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. Молодіжна, 4 "а" в с. Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 березня 2016 року помер батько позивача - ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть І-НМ № 226378 від 07.03.2016 року, актовий запис № 4. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, які розташовані по вул. Молодіжна (колишня Комсомольська), 4 "а" в с. Хвалибога (Руднівка) Городенківського району Івано-Франківської області, яке згідно свідоцтва про право власності від 11.02.1989 року, належало колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4, що доводиться випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ" № 8017 від 23.03.2017 року. Для будівництва та обслуговування жилого будинку виділена земельна ділянка площею 0,25 га, що стверджується довідкою Виноградської сільської ради № 383 від 03.05.2017 року. Згідно довідки, виданої Виноградською сільською радою, житловому будинку в с. Хвалибога по вул. Молодіжна, який належав спадкодавцю присвоєно № 4а. У відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою "А", загальною площею 93,6 м.кв., житловою площею 61,5 м.кв., трьох комор, стайні, стодоли, навісу, вбиральні, криниці, огорожі та вимощення. Інвентаризаційна вартість житлового господарства становить 125969 грн. На час смерті ОСОБА_4, разом з ним були зареєстровані та проживали - мати позивача - ОСОБА_3 та позивач з сином ОСОБА_5, що підтверджується довідкою сільської ради № 618 від 22.08.2016 року. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_6 Однак, після вивчення поданих нею документів, в оформленні свідоцтва про право на спадщину нотаріусом ОСОБА_1 відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця. ОСОБА_3 подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини після смерті чоловіка, як особа, яка мала право на обов'язкову частку у відповідності до вимог ст. 1241 ЦК України, як непрацездатна дружина померлого.

Спадкодавець був батьком позивача, на час її смерті вони проживали разом та вели спільне господарство. Після смерті батька, ОСОБА_1 фактично вступила в управління спадковим майном продовжує проживати у житловому будинку, користується придметами домашнього вжитку, за власні кошти провела капітальний ремонт виготовила технічну документацію за власні кошти, обробляє земельну ділянку, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору.

В судове засідання сторони не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити. Відповідачі позовні вимоги визнають в повному обсязі.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Із копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 21.02.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 33 від 13.02.1989 року слідує, що в цілому домоволодіння, яке складається із житлового будинку, службових будівель і споруд, розташованими в с. Хвалибога (колишня назва Руднівка) по вулиці Молодіжна (Колишня Комсомольська) за № 4 дійсно належить колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4.

Як слідує з довідки № 619 від 22.08.2016 року, виданої виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району, село Руднівка Городенківського району Івано-Франківської області перейменоване на на село Хвалибога, вулиця Комсомольська була перейменована на вулицю Молодіжна.

Довідкою № 907 від 25.03.2017 року, виданою виконавчим комітетом Виноградської сільської ради підтверджено, що у звзку із зміною нумерації будинків в с. Хвалибога по вул. Молодіжній, житловому будинку в якому проживав ОСОБА_4 присвоєно №4а.

Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 8017 від 23.03.2017 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 89 зареєстровано, що власником майна, розташованого в с. Хвалибога, Городенківського р-ну по вул. Молодіжна, 4 а на підставі свідоцтва про право власності, видане Городенківським РВК 21.02.1989 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 33 від 13.02.1989 р. є ОСОБА_4 (голова колгоспного двору).

Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с. Хвалибога по вул. Молодіжна Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1974 р., загальною площею 93,6 кв.м., житловою площею 61,5 кв.м., 3 комор, сараю, стайні, стодоли, навісу, вбиральні, криниці, огорожі, вимощення.

Згідно звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров'я" встановлено, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами станом на 11.05. 2017 року становить 80 340 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

У відповідності до ст.ст. 346, 347 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

В силу п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги визнає в повному обсязі, з приводу виділу частки у колгоспному дворі, розташованому по вул. Молодіжна, 4 а в с. Хвалибога Городенківського району не зверталися і звертатися не будуть та не претендують на цю частку, не заперечують щодо визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди, розташовані по вул. Молодіжна, 4 а в с. Хвалибога Городенківського району в цілому за ОСОБА_7, що стверджено поданими до суду заявами.

Згідно копії заповіту від 16.12.2015 р., посвідченого секретарем виконкому Виноградської сільської ради Городенківського району, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те на що він матиме право за Законом заповів ОСОБА_1.

ОСОБА_4 помер 05.03.2016 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ № 226378.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1ст. 1222 ЦК України.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1.

Як слідує з копії свідоцтва про народження серія I-НМ № 389450, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки № 618 від 22.08.2016 року, виданої виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району, встановлено, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку в с. Хвалибога по вул. Молодіжній, 4 проживали і були зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4

Копією свідоцтва про переміну прізвища імені по батькові I-НМ № 009998 встановлено гр. ОСОБА_9 що народився 12.03.1989 р.н 28.05.2005 року перемінив прізвище на «Климюк» про що зроблено запис №61.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З постанови приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 від 09.06.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 05.03.2016 року, на житловий будинок № 4 а по вул. Молодіжна с. Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області, оскільки частки у цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно довідки № 333 від 03.05.2017 року, виданої виконавчим комітетом Виноградської сільської ради встановлено, що площа земельної ділянки, яка знаходиться під житловим будинком в с. Хвалибога по вул. Молодіжна 4 а, для будівництва, обслуговування житлового будинку, становить 0,2500 га.

Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. Молодіжна, 4 а, в с. Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через реєстрацію господарства як колгоспного двору.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. Молодіжна, 4 "а" в с. Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем.

На підставі ст.ст. 317, 328, 346-347, 365, 1216 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. Молодіжна, 4 "а" в с. Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.