Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/2699/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Дмитрюк О.В.
Провадження №22-ц/778/724/17 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

секретаря Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи - Запорізька міська рада, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, про поділ житлового будинку в натурі,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що йому на праві власності належить 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1, з яких: 1/2 - на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 16.02.1989 р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 народних депутатів № 55/33 від 09.02.1989 р., та 1/4 частина - на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2014 р. № 336/904/14-ц, провадження 2/336/948/14.

Відповідачу ОСОБА_3 належить 1/4 частина вказаного будинку у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради від 09.02.1989 р. № 55/33 за житловим будинком АДРЕСА_1 закріплено земельну ділянку площею 346 кв. м та встановлені межі землекористування.

З питань користування та володіння житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами між сторонами виникають суперечки.

Посилаючись на ст. ст. 317, 319, 367 ЦК України, позивач просить провести поділ житлового будинку АДРЕСА_1 між ним та ОСОБА_7 відповідно до часток у праві спільної власності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2016 року позов задоволено.

Розділено в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 за 2 (другим) варіантом висновку будівельно-технічної експертизи, складеним 25.09.2015 р. Регіональним судово-експертним бюро.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 31/100 частину житлового будинку АДРЕСА_1, замість ідеальної долі в розмірі 1/4 (25/100) частини вказаного будинку.

Виділено ОСОБА_3 на 31/100 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в особисте користування квартиру № 1, що складається з: по основній частині житлового будинку літ. «Б»: приміщення 1-3 площею 4,3 кв. м, 1-4 площею 5,5 кв. м, 1-5 площею 4,7 кв. м, частину 1-7 площею 7,1 кв. м, 1-8 площею 7,7 кв. м. Перегородку між приміщеннями 1-8 та 1-7 демонтувати, обладнавши таким чином кімнату площею 15,0 кв. м

- по надвірним спорудам: прибудова літ. «б»; паркан літ. «№ 8»; хвіртка літ. «№ 9».

Разом співвласнику ОСОБА_3 пропонується в користування побудов та споруд на суму 46 317 грн. (31986 + 14331), що більше того, що належить на ідеальну частку (1/4) на 8375 грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 69/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, замість ідеальної долі в розмірі 3/4 (75/100) частин вказаного будинку.

Виділено ОСОБА_4 на 69/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, що складається з: по основній частині житлового будинку літ. «Б»: приміщення 2-2 площею 11,0 кв. м, 2-3 площею 8,0 кв. м, 2-4 площею 16,6 кв. м, 2-5 площею 7,8 кв. м, 2-6 площею 3,8 кв. м, 1-6 площею 8,0 кв. м, частину 1-7 площею 8,2 кв. м. Перегородку між приміщеннями 1-6 та 1-7 демонтувати, обладнавши таким чином кімнату площею 16,7 кв. м

- по надвірним спорудам: прибудова літ. «б1»; ганок до прибудова літ. «б1»; навіс літ. «Г»; оглядова яма літ. « № 12»; навіс літ. «З»; погріб під літ. «З»; зливна яма літ. «№ 7»; паркан літ. «№ 10»; ворота літ. «№ 13»; паркан літ. «№ 14»; водопровід літ. «№ 11»; водомір літ. «№ 11»; замощення літ. «ІІ»; водопровід літ. «№ 5»; водомір літ. «№ 5».

Разом співвласнику ОСОБА_4 пропонується в користування побудов та споруд на суму 105 450 грн. (НОМЕР_1, що менше того, що належить на ідеальну частку (3/4) на 8375 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію в розмірі 55 174 грн.

Для здійснення розділу в натурі житлового будинку літ.»Б» зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за власний рахунок:

- влаштувати перегородку товщиною 0,15 см в приміщенні 1-7, обладнавши таким чином приміщення з площами 7,1 кв. м та 8,2 кв. м;

- демонтувати перегородку між приміщеннями 1-6 та знову обладнаним приміщенням площею 8,2 кв. м, влаштувавши таким чином кімнату площею 16,7 кв. м;

- демонтувати перегородку між приміщеннями 1-8 та знову обладнаним приміщенням площею 7,1 кв. м, влаштувавши таким чином кімнату площею 15,0 кв. м;

- влаштувати дверний отвір між приміщеннями 2-4 та 1-6;

- в приміщенні 1-2 закласти існуючий дверний отвір в приміщення 1-1;

- замість частини віконного отвору в приміщення 1-4 влаштувати вхідні двері;

- в приміщенні 1-2 обладнати кухню;

- закласти дверний отвір між приміщеннями 1-3 та 1-7;

- квартири № 1 та № 2 обладнати самостійними системами опалення, водопостачання, каналізації, електро- та газопостачання;

- приміщення горища розділити згідно варіанту розділу основної побудови з обладнанням окремих входів.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується розписками про отримання судової повістки та рекомендованим повідомленням про вручення поштою судової повістки та розписками про вручення судової повістки (а.с.169- 172; 174;175).

ОСОБА_3, треті особи - Запорізька міська рада, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району не з'явилися до апеляційного суду, причини неявки в судове засідання не повідомили, будь - яких письмових клопотань від них не надходило.

ОСОБА_3 приймає участь в судовому засіданні через свого представника.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 на праві власності належить 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1, з яких: 1/2 - на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 16.02.1989 р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 народних депутатів № 55/33 від 09.02.1989 р., та 1/4 частина - на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2014 р. № 336/904/14-ц, провадження 2/336/948/14 (а.с.4-11).

Відповідачу ОСОБА_3 належить 1/4 частина вказаного будинку у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 (а.с.6-10).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України). За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Виходячи із положень ст. ст. 183, 367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або за наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

З огляду на дану в статтях 379-382 ЦК України характеристику житла, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364,367, 379, 380, 382 ЦК України, ураховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Саме така правова позиція висловлена у постанові Верхового Суду України від 03.04.2013 року у справі № 6-12цс13, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єкта нерухомого майна , затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 18.06.2007 року№ 55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно висновку експерта № 2136 від 25.09.2015 року судової будівельно-технічної експертизи, який був складений при розгляді справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою експертом було запропоновано два варіанти можливого поділу спірного житлового будинку.

Суд першої інстанції розглянувши справу та дослідивши запропоновані експертом варіанти, обґрунтовано визначився, що найбільш прийнятим буде другий варіант поділу житлового будинку АДРЕСА_1 наведений судовим експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2136 від 25.09.2015 року.

Доводи апеляційної скарги , що зазначений висновок експерта є неналежним доказом і на підставі нього не має бути здійснений поділ будинку не можуть бути прийняті до уваги

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 66 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на запитання, задані судом.

Статтями 143 і 144 ЦПК України визначено порядок призначення експертизи. При призначенні експертизи слід також керуватися Законом України «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року № 144/5), та враховувати роз'яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (з відповідними змінами) і особливості правового регулювання захисту конкретних суб'єктивних прав.

Позивач наполягав на використанні висновку №2136 від 25.09.2015 року і поділу будинку за другим варіантом, яка проводилась у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою за клопотанням ОСОБА_4 (справа №336/2333/15-ц, провадження № 2/336/1501/2005 року).

Відповідачем заперечень з цього питання подано не було, а також не спростовано висновки експертизи відповідно до вимог ст.. ст.. 58, 59 ЦПК України.

Суд дав оцінку висновку експертизи, який отриманий в іншій справі за правилами ст.. 212 ЦПК України і обґрунтовано виходив з того, що на підставі цього висновку можливо здійснити поділ будинку.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував, що при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування, необхідно мати дозвіл виконкому місцевої ради, та позитивні висновки уповноважених органів про допустимість проведення відповідних робіт згідно з вимогами ст. 152 ЖК України є необґрунтованими

Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району розглянуто позовну заяву ОСОБА_4 та було підтримано пропозиції щодо 2-го варіанту розподілу житлового будинку по АДРЕСА_1 ( а.с.65).

Отже, позивачем здійснені дії по отриманню дозволу виконкому місцевої ради на переобладнання.

Зі змісту судової будівельно-технічної експертизи № 2136 від 25.09.2015 року та пояснень експерта, який був допитаний у суді першої інстанції, встановлено, що втручання у несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування житлового будинку під час здійснення переобладнання не передбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що у зв'язку з поділом жилого будинку значно погіршаться умови членів його сім'ї не заслуговують на увагу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що власниками жилого будинку АДРЕСА_1 є позивач - ОСОБА_4 та відповідач - ОСОБА_3 Поділ будинку здійснюється між його співвласниками. При цьому врахування інтересів членів сім'ї співвласників майна діючим законодавством не передбачено.

Крім того, згідно Акту комісійного обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 від 01.12.2016 року, проведеного районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району комісією зроблено висновок, що відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» неповнолітні діти забезпечені житловим приміщенням, в межах норм, передбачених вимогами житлового законодавства. До того ж районна адміністрація підтримує пропозиції щодо 2 варіанту розділу спірного житлового будинку..

Фактично всі доводи заявника зводяться до переоцінки доказів. Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів для спростування висновків суду першої інстанції, передбачених статтями 57,58,59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст.309 ЦПК України, апеляційна скарга не містить.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи місцевим судом з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

Г.С. Подліянова