Справа № 645/3318/17
Провадження № 2/645/1939/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Шарка О.П.,

за участю секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на 34/100 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача - Харківської міської ради, в якому просила суд визнати за нею право власності на 34/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., льоху літ. «С», вбиральні літ. «К», дворового водогону № 4 та ? частину хвіртки № 6, в порядку спадкування за законом після смерті батька позивача ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її батька ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 34/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, який належав батьку позивачки на підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.11.2007 року, проте за життя батько позивачки своє право власності на 34/100 житлового будинку не зареєстрував в БТІ. У зв'язку із відсутністю правової реєстрації спадкового домоволодіння по АДРЕСА_1, яке належало батьку позивачки, остання не має можливості оформити свої спадкові права через нотаріальну контору та вимушена звернутись до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача за довіреністю Пальчонкова Д.О. про розгляд справи без участі представника відповідача, в якій він просив суд ухвалити рішення згідно чинного законодавства, яке не буде порушувати права третіх осіб /а.с. 44/.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

Частинами 3 та 4 ст.2 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданому Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова /а.с. 10/.

Згідно зі Свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_2, виданому Відділом реєстрації актів громадянського стану Червонозаводського районного управління юстиції м. Харкова, ОСОБА_2, перемінила прізвище на ОСОБА_2 /а.с. 11/.

Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданому Комітетом запису актів громадянського стану Адміністрації міста Смоленська РФ, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер /а.с. 9/.

ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті батька - ОСОБА_3.

Судом встановлено, що після смерті батька ОСОБА_2 в установлений законом строк вернулась до Першої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, який постійно проживав в АДРЕСА_1.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.10.2016 року № 4060/02-31, ОСОБА_2 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на частку в праві спільної власності на житловий будинок АДРЕСА_1, через те, що відсутні документи, які підтверджують місце відкриття спадщини та відповідно до довідки КП «Харківське міське БТІ» від 03.12.2015 року за № 1504325 на частку в праві спільної власності вказаного житлового будинку з надвірними будівлями право власності не зареєстровано після розподілу ідеальних часток /а.с. 5/.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 року, яке набрало законної сили, задоволено заяву ОСОБА_2 та встановлено факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини та місце відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1. /а.с. 14/.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.03.2003 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору дійсним та визнання прав власності задоволено та визнано Договір купівлі-продажу 19/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 Визнано за ОСОБА_3 право власності на 19/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 /а.с. 15-16/.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.11.2007 року задоволено позовну заяву ОСОБА_9 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, треті особи - Фрунзенська районна у м. Харкові рада, КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про виділ частки зі спільної часткової власності та припинення прав власності задоволено. Виілено ОСОБА_9 належній їй житловий будинок лі. «Х-1» з надвірними будівлям: сараєм літ. «Ж», вбиральнею літ. «У», льохом літ. «Л», льохом літ. «Ч», гаражем літ. «Ц», дворовим водогоном літ. № 2, воротами літ. № 5, огорожею літ. № 12, огорожею літ. № 15, розташованих по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 798 кв.м., припинивши право спільної часткової власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_10 на старий житловий будинок літ. «А-1». Анулювано правову реєстрацію належній ОСОБА_9 частки житлового будинку «А-1» у розмірі 44/100 частин. Зобов'язано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» провести правову реєстрацію та видати Свідоцтво про право власності: ОСОБА_9 на цілий житловий будинок літ. «Х-1» загальною площею 118 кв.м., у тому числі жилою площею 70,5 кв.м. по АДРЕСА_1; на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 71,8 кв.м., у тому числі житловою площею 31,7 кв.м., по АДРЕСА_1 на ім'я: ОСОБА_3 - на 34/100 частини замість 19/100 частин, на ім'я ОСОБА_10 - на 66/100 частин замість 37/100 частин /а.с. 17-19/.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.11.2010 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_13, Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про поновлення порушеного права шляхом поновлення реєстрації прав власності на частку домоволодіння задоволено та поновлено порушене право власності ОСОБА_3, зобов'язавши КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» поновити реєстрацію права власності на 19/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 /а.с. 21-23/.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Такі обставини мають преюдиційне значення при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними і об'єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини є обов'язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Згідно з технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 27.10.2016 року ОСОБА_3 належить 19/100 частини житлового будинку, загальною площею 73,5 кв.м. /а.с. 24-27/.

Згідно з Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно № 3219608 за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 19/100 частину житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.01.2003 року по справі № 2-98/02.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 на праві власності належали 34/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1.

Такі доводи позивача спростовуються рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.11.2010 року, яке набрало законної сили, та відповідно до якого ОСОБА_3 поновлено реєстрацію на 19/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Крім того, позивач просить суд визнати за нею право власності на 34/100 частин домолодіння по АДРЕСА_1, яке складається з житлового літ. «А-1», загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., льоху літ. «С», вбиральні літ. «К», дворового водогону № 4 та ? частину хвіртки № 6, однак, в матеріалах справі відсутні будь-які докази про виділ вказаних частин домоволодіння до 34/100.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

У зв'язку із відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати, понесені позивачем, відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на 34/100 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Суддя: