АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Лимар О.М.,

за участі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк»

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2017 року

за поданням головного держаного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Філонюк О.П. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2016р. стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору від 19 травня 2010р. в сумі 30 988грн.49 коп.

У серпні 2017р. Шевченківський ВДВС м.Полтави звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні подання Шевченківського ВДВС м.Полтави про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвалу оскаржив представник ПАТ КБ «ПриватБанк», який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову, якою задовольнити подання державного виконавця.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на виконанні в Шевченківському ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження ВП №52473901 з примусового виконання виконавчого листа №2/554/167/2016 від 06 квітня 2016 року, виданого Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення боргу у розмірі 30 988, 49 грн. з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» (а.с.130-131).

26 жовтня 2016 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження, копії вказаної постанови надіслано сторонам за вих. №44385 від 26 жовтня 2016 року (а.с.132, 133-138).

26 жовтня 2016 року державним виконавцем накладено арешт на все майно, що належить боржнику, про що складено відповідні постанови (а.с.140, 162).

Державним виконавцем направлено запити до реєструючих право власності установ. Згідно отриманих відповідей вбачається, що інформація про зареєстровані за боржником авто відсутня; платник на обліку в органах ДПС не перебуває; інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня; інформацію про осіб-боржників, які отримують пенсії, а також про осіб, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відносно ОСОБА_2 не знайдено; інформація щодо нерухомого майна за боржником відсутня.

16 листопада 2016 року постановою державного виконавця накладено арешт на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, копії якої направлено відповідним банківським установам, а також боржнику (а.с.151). Отримані відповіді свідчать про те, що боржник іншими банківськими установами, крім ПАТ КБ «Приват Банк» не обслуговується та не має відкритих рахунків.

Крім того, 18 листопада 2016 року боржнику було направлено вимогу державного виконавця, якою зобов'язано ОСОБА_2 негайно з'явитись до державного виконавця для сплати боргу за виконавчим документом (а.с.153).

Заявою представника ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16 листопада 2016 року державного виконавця повідомлено про те, що боржник ОСОБА_2 жодного платежу на виконання рішення суду не сплатив, а також стягувачу стало відомо про те, що боржник має намір виїхати за межі України (а.с.158).

На запит державного виконавця від 18 листопада 2016 року вих.№48460 від УДМС України в Полтавській області отримано відповідь, згідно з якою ОСОБА_2 з 03 липня 2008 року має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (а.с.170).

22 червня 2017 року державним виконавцем складено акт, з якого вбачається, що було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що боржник ОСОБА_2 фактично за вказаною адресою не проживає з 2011 року. За вказаною адресою в квартирі мешкає сестра боржника, яка з братом не спілкується, контактів не підтримує більше 5 років, та, зі слів останньої, слідує, що ОСОБА_2 виїхав за кордон, встановити будь-які інші відомості не вдалось (а.с.181).

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив із недоведеності факту ухилення боржником від виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч.4 ст.313 ЦК України фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону N 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконаннязобов'язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом п. 3 роз'яснень постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згіднозі ст. 377-1 ЦПК є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов'язків, передбачених ст. 12 Закону № 606-ХІV. Враховуючи, що дані роз'яснення не суперечать нормам нині діючого ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, колегія суддів вважає необхідним застосувати вказане роз'яснення при вирішенні справи.

Тобто виконавець повинен довести обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження ,про отримання відповідної постанови, про необхідність виконання зобов'язань покладених рішенням , об'єктивну можливість виконання таких зобов'язань (наявність майна чи доходів), проте ухиляється від їхвиконання і навести відповідні докази цьому.

Тільки у разі недоведення боржником своєї вини та ухилення від виконання зобов'язання суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК), причому на момент звернення до суду з поданням державного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження

Проте,долучені до справи копії матеріалів виконавчого провадження не дають підстав для висновку про свідоме ухилення особи від виконання зобов'язань.

Звертаючись до суду із вказаним поданням, державний виконавець долучив до нього матеріали виконавчого провадження № 52473901, з яких вбачається, що при виконанні судового рішення було виконано ряд виконавчих дій. Однак, матеріали вказаного провадження не містять даних щодо отримання ОСОБА_2 відповідних процесуальних документіву ході виконавчого провадження.

Так, направлена боржнику копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 жовтня 2016 року була повернута відправнику без вручення (а.с. 135). Сам факт направлення вказаного документу особі не може бути доказом її належного повідомлення.

При цьому колегія суддів зауважує, що в матеріалах цивільної справи №554/14095/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості взагалі відсутні документи, що підтверджували б обізнаність ОСОБА_2 про існування вказаного цивільного провадження і судового рішення, яким з нього було стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору. Про вказане свідчать повернуті без вручення «по закінчення терміну зберігання» судові повістки, копія судового рішення та інші процесуальні документи, що направлялися відповідачу за адресою вказаною у позовній заяві.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази про обізнаність боржника про існування відносно нього виконавчого провадження по виконанню судового рішення, що виключає можливість його свідомого і умисного ухилення від виконання зобов'язань.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо недоведеності доцільності і обґрунтованості застосування до боржника заходу впливу у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до перерахунку вчинених державним виконавцем процесуальних дій у ході виконавчого провадження, однак, зазначене не спростовує висновків суду про відсутність у діях боржника ознак свідомого ухилення від виконання рішення суду.

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя /підпис/ О. В. Прядкіна

Судді: /підпис/ С. Б. Бутенко

/підпис/ О. І. Обідіна

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О. В. Прядкіна