Справа № 464/2287/17 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/783/4693/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Галицького обєднаного Управління Пенсійного фонду України м.Львова на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 14 червня 2017 року по справі за позовом Галицького обєднаного Управління Пенсійного фонду України м.Львова до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14 червня 2017 року відмовлено у задоволенні позову Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів.

Рішення суду оскаржує Галицьке об»єднання Управління Пенсійного фонду України м. Львова, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.Зазначає, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні з 11 грудня 2012 року як одержувач пенсії, призначеної відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вказує, що станом на 31 серпня 2015 року загальна пенсійна виплата становила 949 грн., з яких: 398,66 грн. розмір пенсії за віком, 550,34 грн. доплата до прожиткового мінімуму (949 грн.), 15,95 грн. доплата за 4 роки понаднормативного стажу, 86,85 зменшення за достроковий вихід на пенсію, 70, 90 грн. доплата згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265. Стверджує, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 17 вересня 2015 року №704, внесено зміни до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», відповідно до яких з 1 вересня 2015 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, становить 1 074 грн., у звязку з чим переглянуто розміри пенсій та встановлено новий розмір доплати до прожиткового мінімуму. Під час проведення перевірки пенсійної справи відповідача виявлено, що за період з 1 вересня 2015 року по 31 жовтня 2015 року виникла переплата пенсії у розмірі 164,30 грн., замість належних 1983,70 грн., відповідачу виплачено 2 148 грн. Відповідач у добровільному порядку відмовилася повертати надміру виплачені кошти.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підставі ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Галицькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Львова з 11 грудня 2012 року, як одержувач пенсії, призначеної відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Підставою для цього була її заява про призначення пенсії від 11 грудня 2012 року.

Згідно із протоколом про призначення пенсії №803011 від 13 грудня 2012 року, розмір пенсії відповідача склав 949 грн.

Є встановленим, що станом на 31 серпня 2015 року загальна пенсійна виплата ОСОБА_2 становила 949 грн., з яких: 398,66 грн. розмір пенсії за віком, 550,34 грн. доплата до прожиткового мінімуму (949 грн.), 15,95 грн. доплата за 4 роки понаднормативного стажу, 86,85 зменшення за достроковий вихід на пенсію, 70, 90 грн. доплата згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 17 вересня 2015 року №704, з 1 вересня 2015 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, становить 1 074 грн.

В ході проведення перевірки пенсійної справи ОСОБА_2 виявлено, що за період з 1 вересня 2015 року по 31 жовтня 2015 року останній виплачувалася пенсія у розмірі 2 148 грн., замість належних 1 983,70 грн., внаслідок чого виникла переплата пенсії у розмірі 164,30 грн. Про переплату повідомлено пенсіонера, з вказаною переплатою відповідач не погоджується та в добровільному порядку її повернути відмовляється.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами глави 83 ЦК України, яка визначає загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6- 91цс14)

Згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Чинним законодавством встановлено спеціальний порядок стягнення надмірно сплаченої пенсії. Так, згідно ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.

Згідно п.3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Доказів умисної чи недобросовісної поведінки зі сторони відповідача представником позивача суду не надано.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що стороною позивача не доведено факту вини ОСОБА_2 при отриманні надмірно сплаченої пенсійної суми в розмірі 164 грн. 30 коп.; що без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст. 60 ЦПК України повинна довести сторона позивача, позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно отриманої переплати пенсії не можна вважати обґрунтованими.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року роз'яснено, що до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору.

Таким чином не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_2 отриманих коштів у розмірі 164 грн. 30 коп., які є пенсійною виплатою, призначеною їй позивачем, як не встановлено й наявності рахункової помилки, відтак, відповідно до статті 1215 ЦК України, поверненню зазначена сума відповідачем не підлягає.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13), де зазначено, що відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Позивачем не доведено обставин зловживання та недобросовісності з боку відповідача, а також відсутні докази того, що факт переплати є наслідком рахункової помилки.

Беручи до уваги вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що заявлена сума переплати пенсії не підлягає стягненню з відповідача.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Галицького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Львова відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: