Справа № 361/6205/17
Провадження № 2/361/3183/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач зазначав, що стаття «Экс-управляющие «Амстора» Вагоровские нашли возможность торговать on-line в «ДНР» розміщена на блозі відповідача, що є інтернет ресурсом « ІНФОРМАЦІЯ_1 », автор якої не вказаний, але керівником проекту являється ОСОБА_2 . Оскільки така стаття містить неправдиву та недостовірну інформацію щодо позивача та членів його родини, то інформація в такій статті підлягає визнанню недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Посилюючись на викладене, просив суд визнати інформацію недійсною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , а також зобов`язати відповідача спростувати недостовірну інформацію.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві та просив про задоволення позову в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволені, розгляд справи проводити без його участі.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, на інтернет ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », керівником якого є ОСОБА_2 була розміщена стаття, автор якої не вказаний, під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що було розміщено за адресою: https://vsinovyny.in.ua/2017/09/04/экс-управляющие-амстора-вагоровские/, якою було поширено інформацію щодо ОСОБА_1 наступного змісту (далі викладено інформацію, відомості):

«По словам сотрудников « ІНФОРМАЦІЯ_2 », которые продолжают работать в Донецке, создана для приема платежей покупателей через Интернет.

Экс-управляющие торговой сетью «Амстор» Владимир и ОСОБА_4 , которые пока контролируют магазины сети на территории так называемой « ІНФОРМАЦІЯ_3 покупателей через Интернет. Об этом свидетельствует ряд документов и интернет-публикаций, которые имеются в распоряжении агентства.

Для этого предприниматели, которые пытаются закрепить за собой бизнес ритейла у партнера ОСОБА_5 , создали еще в конце 2014 года ООО «ОЛМОСТ СОФТЕР». Учредителями созданной компании стали гражданская жена ОСОБА_6 (прописана и проживает с мужем по адресу АДРЕСА_1 ), бывший работник ТД «Амстор» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , и директор ООО «Амстор трейд» Денис Дудкин.

Директором ООО «ОЛМОСТ СОФТЕР» назначен ранее судимый за умышленное убийство ОСОБА_8 , который зарегистрирован в г. Донецк по адресу АДРЕСА_2 . Сейчас он трудится в компьютерной академии « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на кафедре « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». ООО « ІНФОРМАЦІЯ_6 », по словам сотрудников «Амстор», которые продолжают работать в Донецке, создана для приема платежей покупателей через Интернет.

Гражданская жена ОСОБА_6 также является мажоритарным акционером компании «Диджитал Пеймент Системс», которая владеет платежным сервисом «Единый кошелек W1» для онлайн-расчетов. По сообщениям СМИ, СБУ с сентября 2014 года расследует деятельность должностных лиц ООО «Диджитал Пеймент Системс», которые организовали схему, направленную на финансирование терроризма: используя расчетные счета предприятия, открытые в «Приватбанке», наладили сбор средств для дальнейшего использования представителями «Гуманитарного батальона «Новороссия» под видом благотворительного фонда.

Стоит отметить, что вместе с « ІНФОРМАЦІЯ_7 » в поле зрения СБУ может находиться еще один платежный сервис «Интеркасса».

Дело в том, что « ІНФОРМАЦІЯ_8 » тесно связана с « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». Юридическое название фирмы-владельца платежной системы « ІНФОРМАЦІЯ_8 » « ІНФОРМАЦІЯ_9 ». Согласно базе юрлиц Министерства юстиции, у «Пеймент Технолоджис» и «Диджитал Пеймент Системс», которую СБУ сейчас подозревает в финансировании терроризма, одинаковый номер телефона, и общий совладелец ОСОБА_9 . Мало того, пять лет назад эти фирмы вместе разрабатывали и внедряли платежный сервис «Единый кошелек W1».

Денис Глинчевский также является сотрудником « ІНФОРМАЦІЯ_10 » компании, совладельцем которой опять таки является ОСОБА_10 .

Через эту компанию, как ранее сообщало агентство, Вагоровскими выводились деньги из ООО «ТД «Амстор». В частности, 24 млн. грн, которые пошли на покупку квартиры на Грушевского.

Ранее сообщалось, что членам межфракционного депутатского объединения «Депутатский контроль» стала известна информация о возможном финансировании и поддержке террористов на востоке Украины экс-управляющим сетью «Амстор» Владимиром Вагоровским. Депутаты направили соответствующее обращение Генеральному прокурору Украины с требованием проверить этот факт.

По словам сопредседателя МДО «Депутатский контроль» Геннадия Кривошеи, сегодня органы прокуратуры должны решительно подходить к прекращению деятельности организаций и лиц, которые имеют отношение к финансированию террористов на Донбассе.

UPD. Опровержение.

8 декабря 2015 года Киевский апелляционный хозяйственный суд частично удовлетворил иск ООО «Диджитал Пеймент Системс». Суд признал, что информация о том, что «гражданская жена ОСОБА_6 также является мажоритарным акционером компании «Диджитал Пеймент Системс» является недостоверной.

При этом суд не удовлетворил требования истца в отношении претензий на достоверность другой размещенной в данном материале информации.

Решение Киевского апелляционного суда оставил без изменений Высший хозяйственный суд 22 марта 2016 года, отказав «Диджитал Пеймент Системс» в удовлетворении иска.

«Українські Новини» по решению суда опровергают информацию о том, что ОСОБА_10 является мажоритарным акционером ООО «Диджитал Пеймент Системс».

Згідно ст.34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідач у вказаній статті фактично оприлюднив інформацію про вчинення протизаконних дій посадовими особами ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» спільно з посадовими особами ТОВ «ФОКСВІПЕЙМЕНТ», а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , які згідно статті є засновниками ТОВ «ФОКСВІПЕЙМЕНТ».

Статтею 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Презумпція невинуватості, закріплена в п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є одним із найважливіших елементів справедливого кримінального процесу. Якщо судове рішення стосовно особи відображає думку, що вона винна, але ця думка сформована до того, як було доведено її вину відповідно до закону, це рішення порушує вимогу п. 2 ст. 6 Конвенції. Таке порушення має місце навіть за умови відсутності формальних заяв щодо вини особи, але коли є підстави говорити, що національний суд уважає людину винною. Така позиція ЄСПЛ закріплена в низці вердиктів, зокрема в рішеннях у справах «Deweer v.Belgium», «Minelli v.Switzerland» і «Allenet de Ribemont v.France».

Статтею 275 Цивільного кодексу України передбачено право фізичної особи на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Згідно ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Як вбачається з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі в тексті Постанова Пленуму ВСУ № 1) чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 1 юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 1 обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 1 задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права.

Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо).

У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено.

Отже, в діях відповідача є юридичний склад правопорушення, наявність якого є підставою для задоволення позову, а саме: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб (шляхом розміщення статті в мережі Інтернет); поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача чи членів його родини; поширення інформації, порушує особисті немайнові права позивача, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам позивача, та перешкоджає позивачу повно і своєчасно здійснювати свої особисті немайнові права.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, відповідачем порушено статті 32, 62, 68 Конституції України, ст. 297 Цивільного кодексу України внаслідок поширення неправдивої та недостовірної інформації про позивача та членів його родини, чим відповідачем принижено честь, гідність та ділову репутацію позивача та членів його родини, порушено їх права і свободи у зв`язку з чим поширена відповідачем неправдива та недостовірна інформація, підлягає визнанню недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію позивача та членів його сім`ї; підлягає спростуванню автором цієї неправдивої та недостовірної інформації відповідачем, у такий саме спосіб в який її було поширено, тобто шляхом розміщення на інтернет ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: https://vsinovyny.in.ua/2017/09/04/экс-управляющие-амстора-вагоровские/, повідомлення про ухвалення у справі за результатами розгляду цієї позовної заяви судове рішення, включаючи публікацію його тексту.

В порядку п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 1 належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є публічними та відкритими для вільного доступу на ресурсі http://irc.gov.ua/, ОСОБА_1 не є учасником ТОВ «ФОКСВІПЕЙМЕНТ».

В порядку ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постанова Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року у справі № 910/15882/15 обґрунтована, зокрема, безпідставністю інформації, поширеної в мережі Інтернет на веб-сайті http://obozrevatel.com в статті під назвою «Экс-управляющие «Амстора» Вагоровские нашли возможность торговать on-line в «ДНР». Та зазначено наступне: «Колегія суддів відзначає, що твердження в спірних статтях є відтворенням тексту ухвал апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.04.2015р. у справі №200/5467/15-к, апеляційного суду міста Києва від 06.04.2014р. у справі №11-сс/796/162/2014, при цьому ухвалами слідчого судді Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2015р. у справах №200/9942/15-к, №200/9941/15-к встановлено непричетність ТОВ «Діджітал Пеймент Сістемс» до фінансування терористичних організацій. Належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 є (був) засновником (учасником) ТОВ «Пеймент технолоджіс», позивача, ТОВ «Єдиний гаманець», а ОСОБА_12 ТОВ «Донінвестуніверсал» в період, який охоплюється змістом спірних статей, відповідачем не надано, матеріали справи таких не містять».

Ухвалами слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2015 р. у справах № 200/9942/15-к і № 200/9941/15-к скасовані заборони використання та розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на розрахунковому рахунку, відкритому ТОВ «Діджітал Пеймент Сістемс» у ПАТ КБ «Центр» та ПАТ КБ «Приватбанк». Ухвали мотивовані тим, що правоохоронними органами не доведено будь-які протиправні дії з боку ТОВ «Діджітал Пеймент Сістемс» щодо фінансування терористичної організації. Більше того у вказаних ухвалах зазначено, що «Слідчий в ОВС СУ Управління СБ України в Дніпропетровській області Тюлянкін С.В. та прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області Лисих Д.В. не заперечували проти зняття арешту, оскільки будь-які протиправні дії з боку ТОВ «Діджітал Пеймент Сістемс» щодо фінансування терористичної організації не доведені».

Отже, вказані постанови Київський апеляційний господарський суд від 08.12.2015 р. у справі № 910/15882/15 та ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2015 р. у справах № 200/9942/15-к і №200/9941/15-к, згідно вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, є преюдиційними рішеннями суду і встановлені такими обставини не підлягають повторному доведенню.

Оскільки оскаржувана стаття відповідача містить неправдиву та недостовірну інформацію щодо позивача та членів його родини, розміщена в блозі відповідача, що є інтернет ресурсом « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на якій опублікована стаття «Экс-управляющие «Амстора» Вагоровские нашли возможность торговать on-line в «ДНР», автор якої не вказаний, але керівник проекту ОСОБА_2 , то відповідно позов по даній справі правомірно пред`явлено до нього.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків,

показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, які до даної справи не відносяться. Докази повинні подаватись сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Під час розгляду справи жоден факт, який викладено у статті відповідачем не підтверджений належними та допустимими доказами. Поширення такої інформації ганьбить честь, гідність, ділову репутацію позивача, створює та принижує оцінку його діяльності з боку громадськості та суспільства, породжує сумніви щодо дотримання ним моральних та правових норм.

Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем за розгляд даної справи в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст.57-60, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, викладену на інтернет ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », керівником якого є ОСОБА_2 , в статті від 04 вересня 2017 року, автор якої не вказаний, під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що була розміщена за адресою: https://vsinovyny.in.ua/2017/09/04/экс-управляющие-амстора-вагоровские/, наступного змісту:

«Дело в том, что «Интеркасса» тесно связана с « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». Юридическое название фирмы-владельца платежной системы « ІНФОРМАЦІЯ_8 » « ІНФОРМАЦІЯ_9 ». Согласно базе юрлиц Министерства юстиции, у «Пеймент Технолоджис» и «Диджитал Пеймент Системс», которую СБУ сейчас подозревает в финансировании терроризма, одинаковый номер телефона, и общий совладелец ОСОБА_9 . Мало того, пять лет назад эти фирмы вместе разрабатывали и внедряли платежный сервис «Единый кошелек W1».

Денис Глинчевский также является сотрудником « ІНФОРМАЦІЯ_10 » компании, совладельцем которой опять таки является ОСОБА_10 . Через эту компанию, как ранее сообщало агентство, Вагоровскими выводились деньги из ООО «ТД «Амстор». В частности, 24 млн. грн, которые пошли на покупку квартиры на Грушевского».

Зобов`язати ОСОБА_2 протягом п`яти календарних днів з дати набрання чинності судовим рішенням по даній справі спростувати недостовірну інформацію, викладену на інтернет ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в статті, автор якої не вказаний, під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що була розміщена за адресою: https://vsinovyny.in.ua/2017/09/04/экс-управляющие-амстора-вагоровские/, - шляхом розміщення в своєму блозі (веб-сайті) повідомлення у справі за результатами розгляду цієї справі судове рішення, включаючи публікацію змісту такого рішення суду.

Встановити факт того, що не відповідає дійсності інформація стосовно ОСОБА_1 про фінансування та здійснення таким підтримки тероризму на сході України - на території так званої «донецької народної республіки», викладеної на інтернет ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в статті, автор якої не вказаний, під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 в «ДНР», що була розміщена за адресою: https://vsinovyny.in.ua/2017/09/04/экс-управляющие-амстора-вагоровские/.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя В. С. Сердинський