РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/475/17

Провадження № 2/700/282/17

24 жовтня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

при секретарі Кравець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позивач зазначила, що вони з відповідачем уклали шлюб 27 червня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 63. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у них виявились не сумісні характери та різні погляди на життя, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, позивач вважає, що примирення між ними не можливе, тому просить шлюб між ними розірвати. Майнового спору між ними немає. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. На даний час вона перебуває у декретній відпустці і не має змоги працювати, щоб забезпечити сина всім необхідним. Крім того, вона має на утриманні ще одного неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, інших утриманців у нього не має, він працездатний, відтак позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1400 грн. на дитину щомісячно з дня подачі заяви до її повноліття.

У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та уточнила свої вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 1000 гривень щомісячно.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, від представника надійшла заява про слухання справи за їх відсутності, просить суд стягувати аліменти у сумі 900 гривень щомісячно, розпочавши стягнення з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що відповідач на даний час не працює, потребує лікування та проживає за рахунок батьків.

Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27 червня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 63, (свідоцтво про шлюб серії І-СР № 115819 від 27.06.2015 року). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-СР № 218941 від 06.10.2015 року).

Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя.

Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Зважаючи на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, примирення між ними неможливе, тому шлюб підлягає розірванню.

Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків та не надає дитині матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 155 СК України, встановлено здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Частиною ч. 2 ст. 141 СК України, передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов'язок передбачено i в ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів те, що відповідач перебуває на утриманні батьків та потребує лікування, проте є батьком неповнолітньої дитини, який зобов'язаний утримувати її до повноліття, а також приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, якій необхідне матеріальне забезпечення, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно на дитину і до її повноліття.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми закону, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 88, 174, 197, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 63 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище - «Мусатенко».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень на дитину, щомісячно, від дня предявлення позову - 06 липня 2017 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави, судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Г.М. Яценко