441/1018/17 2-о/441/54/2017
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2017 року Городоцький райсуд Львівської обл. в складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Боднар Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

в с т а н о в и в :

09.11.2016р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, дітей не мають.

27.07.2017р. ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що її чоловік ОСОБА_2 засуджений та відбуває покарання за вироком суду, що подружні відносини між ними не склались через відсутність взаєморозуміння, інше, шлюбні стосунки припинили в лютому 2017р., просила розірвати шлюб та відновити її дошлюбне прізвище.

В суді ОСОБА_1 виловилась на підтримання заяви, настоює на розірванні шлюбу.

Заінтересована особа ОСОБА_2 27.10.2017р. подав заяву у якій теж просить про розірвання шлюбу.

Заслухавши заявницю, вивчивши матеріали справи, суд задоволює заяву.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст. 234 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі.

З пояснень ОСОБА_1 в суді, із змісту заяви, із долучених до справи свідоцтва про шлюб (а.с. 2, 3) убачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 09.11.2016р., дітей не мають, в лютому 2017р. припинили подружні стосунки, заявниця настоює на розірвання шлюбу.

Із пояснень заявниці та копії вироку Городоцького районного суду Львівської обл. від 31.03.2015р. (а.с. 5-6) видно, що ОСОБА_2 31.03.2015р. засуджений за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України на чотири роки позбавлення волі, що він відбуває покарання у Дрогобицькій виправній колонії № 40.

Ураховуючи наведене, та той факт, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявниці, а також, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті майнові права подружжя, суд задоволює заяву.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зі змісту ч. 8 ст. 235 ЦПК України вбачається, що вимога про вибір прізвища, тобто його зміну, вирішується судом виключно у справах окремого провадження, що передбачено ч. 3 ст. 234 ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявниці ОСОБА_1 слід відновити дошлюбне прізвище Ікава.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212, 213-215, 234 ЦПК України, ст. 109 СК України, суд-

в и р і ш и в:

заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований 09.11.2016р. Дрогобицьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській обл., актовий запис № 461 - розірвати.

Відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище Ікава.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів, з дня проголошення.

Суддя: Українець П.Ф.