Справа № 456/54/17
Провадження № 2/456/692/2017
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

27 жовтня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним усний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 житловою площею 103,6 кв.м, загальною площею 128,9 кв.м, укладений між ним та ОСОБА_2 20.08.2012 року. Покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 його знайомий та є власником квартири АДРЕСА_1. 20.08.2012 року він з відповідачем усно домовились про укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2. В листопаді 2012 року між ними була досягнута згода на складання договору у нотаріуса, обумовили всі істотні умови для укладення договору купівлі-продажу квартири, зокрема ціну квартири, порядок сплати. Згідно домовленості між сторонами в листопаді 2012 року позивач вселився разом із сімєю у спірну квартиру, передав відповідачу завдаток за квартиру в сумі 2500 доларів США та почав робити ремонт у вказаній квартирі. Протягом 2012-2015 років він постійно проживав зі сімєю у спірній квартирі, поніс значні витрати на ремонт квартири на загальну суму 50000 доларів США та сплатив відповідачу за придбання квартири 45000 доларів США. Відповідач в даний час ухиляється від укладення договору купівлі-продажу спірної квартири у нотаріуса. Оскільки позивач виконав всі умови укладеного з відповідачем договору купівлі-продажу квартири, а відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає необхідним відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти такого вирішення справи позивач не заперечив.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 житловою площею 103,6 кв.м загальною площею 128,9 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САК №820562 від 15.10.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 28110868 від 15.10.2014 року.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 її колишній чоловік, з яким розлучилася в березні 2016 року. В 2012 році їхній знайомий ОСОБА_5 запропонував за 50000 доларів США купити квартиру АДРЕСА_4, яка була оформлена на ОСОБА_2 Вони погодилися і домовилися, що будуть виплачувати гроші поступово. В серпні 2012 року передали ОСОБА_5 2000 доларів США, ОСОБА_2 також був присутній при цьому в квартирі. Грошові кошти вони весь час платили ОСОБА_5. Крім того, ОСОБА_1 привіз для ОСОБА_2 автомобіль БМВ, а також автомобіль БМВ для ОСОБА_5 та домовились, що вартість автомобілів буде внесена за оплату квартири. Коли виплатили відповідачу 45000 доларів США, то вирішили оформити договір купівлі-продажу квартири. Вона з ОСОБА_2 поїхали до нотаріуса, взнали про вартість переоформлення квартири, зробили оцінку квартири, однак ОСОБА_2 сказав доплатити за квартиру ще додатково 5000 доларів США і переоформлення здійснити за кошти позивача, з чим позивач не погодився, у звязку з чим договір купівлі-продажу квартири не був нотаріально посвідчений. У спірній квартирі вона з позивачем зробили за власні кошти ремонт, платили комунальні послуги.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що позивач її сусід. Позивач проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дружиною і двома дітьми. Зі слів позивача їй було відомо, що ОСОБА_1 купив у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4. У вказаній квартирі позивач зробив ремонт. Відповідач ОСОБА_2 їй сказав, що ОСОБА_1 з ним не розрахувався за квартиру, а тому він не продав йому спірної квартири.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що позивач її сусід. Позивач проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дружиною і двома дітьми протягом трьох років. Вона вважала, що ОСОБА_1 купив спірну квартиру у ОСОБА_2, оскільки позивач робив в квартирі ремонти, облаштував подвіря. В даний час у спірній квартирі проживає ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є мамою позивача. Їй відомо, що її син ОСОБА_1 усно домовився з ОСОБА_2 про купівлю квартири АДРЕСА_3 та погодилися виплачувати кошти поступово. За вказану квартиру її син разом з дружиною виплатили відповідачу ОСОБА_2 45000 доларів США, однак посварилися і ОСОБА_2 відмовився оформити в нотаріуса договір купівлі-продажу квартири. Син із дружиною та дітьми жив у спірній квартирі три роки, зробив у квартирі ремонт.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що зі слів позивача ОСОБА_1 йому було відомо, що він купив у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 за 40000 доларів США. У вказаній квартирі позивач з сімєю проживав три роки. Свідок робив ремонти у квартирі і оплату за ремонтні роботи з ним проводив позивач.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він проводив ремонт в квартирі АДРЕСА_4, в якій проживав позивач із сімєю і оплату за ремонтні роботи з ним проводив позивач.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що є приватним підприємцем, оцінювач майна. 25.10.2013 року ОСОБА_2 зробив замовлення щодо визначення ринкової вартості квартири АДРЕСА_4 з метою укладення цивільно-правової угоди. Висновок ОСОБА_2 отримав 18.12.2013 року, оцінка ринкової вартості квартири проведена станом на 28.10.2013 року та становила 440452 грн. ОСОБА_2 не говорив, кому він має намір продати квартиру.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно із ч.3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що позивач не представив жодного письмового доказу про те, що сторони по справі домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_3, а також, що позивач сплатив відповідачу за вищевказану квартиру грошові кошти в сумі 45000 доларів США.

Крім того, правила ст. 220 ЦК України, на яку посилається позивач у позовній заяві, не поширюються на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки за змістом ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 218, 226 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним усного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 від 20.08.2012 року.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Стрийського міськрайонного суду Львівської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з часу його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_12