Номер провадження 22-ц/788/1699/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання -Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 жовтня 2017 року про повернення

позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, було повернуто позивачу для подачі до належного суду в порядку положень ст. ст. 109, 121 ЦПК України.

Вказану ухвалу судді Христич І.О. в особі свого представника ОСОБА_4 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу судді скасувати і передати питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначила, що судом першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не враховано узагальнення Верховного Суду України від 11.12.2008 року «Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, усиновлення, установленням опіки та піклування на дітьми», яким передбачено, що вимога про позбавлення батьківських прав поєднана з вимогою про стягнення аліментів може подаватися за вибором позивача згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Повертаючи позивачеві зазначену позовну заяву, суддя виходив з правила загальної підсудності, передбаченого ст. 109 ЦПК України, відповідно до якого позов повинен пред'являтися в суд за зареєстрованим у відповідному порядку місцем проживання відповідача.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду помилковим з огляду на наступне.

Стаття 110 ЦПК України містить перелік цивільних справ, за якими встановлена підсудність за вибором позивача, якому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред'явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб'єктивних прав більш зручним.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як роз'яснено в п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішені спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, саме позивач наділений правом вибору суду для розгляду його позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 з двома вимогами: про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Справи про позбавлення батьківських прав є справами позовного провадження, тому ця категорія справ підлягає розгляду за загальними правилами підсудності - відповідно до ч. 1 ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України за місцем проживання відповідача або одного з них, якщо позов подається до обох батьків (ч. 1 ст. 113 ЦПК).

Позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача - частина 1 статті 110 ЦПК України.

Як роз'яснив Верховний Суд України в узагальненні від 11 грудня 2008 року «Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» у розділі визначення підсудності, що якщо в одному позові вимоги про позбавлення батьківських прав (та інші вимоги щодо захисту прав дитини) поєднуються з вимогою про стягнення аліментів, такий позов може подаватися за вибором позивача згідно з частиною 1 статті 110 ЦПК України.

ОСОБА_3 поданий позов про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до Ковпаківського районного суду м. Суми за правилами статті 110 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача), оскільки вона зареєстрована за адресою:

40000, м. Суми, вул. Підгірна, 28, що відноситься до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів є такі, які нерозривно пов'язані між собою, оскільки при розгляді справи про позбавлення батьківських прав судом перевіряються в тому числі обставини ухилення батьків від виконання своїх обов'язків. У відповідності до вимог статті 166 СК України обов'язок батьків утримувати дитину не припиняється і у разі позбавлення особи батьківських прав щодо дитини.

На зазначене суд першої інстанції належної уваги не звернув та прийшов до не вірного висновку про повернення даної позовної заяви позивачу з підстави не підсудності справи Ковпаківському районному суду м. Суми.

За таких обставин, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а матеріали позовної заяви поверненню до місцевого суду для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Питання відшкодування судового збору, сплаченого апелянтом, має бути вирішено судом за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 жовтня 2017 року про повернення позивачці ОСОБА_3 позовної заяви про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів і передати вирішення вказаного питання до цього ж суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -