Провадження № 6/761/180/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва:

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-Західна залізниця» про відстрочку виконання ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 17.09.2015 року у справі за №761/22804/15-ц, -

В С Т А Н О В И В:

Голова комісії з реорганізації представника Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-Західна залізниця» звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із заявою, в якій просить відстрочити виконання ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 17.09.2015 року у справі за №761/22804/15-ц про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі №17208/GZ/MHM про стягнення з ДТГО «Південно-західна залізниця» на користь АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» заборгованості.

Заява вмотивована тим, що вказаною ухвалою стягнуто із державного підприємства значну суму коштів, яку нарізі сплачено бути не може, оскільки підприємство перебуває у складному фінансовому стані. На даний час державному підприємству не сплачено іншими контрагентами значні суми коштів, що значно погіршило його майновий стан та можливість розрахунків за надані послуги та виконання вказаного рішення суду є сумнівною, а відтак стягнута судом сума коштів не може бути погашена в найближчий час.

Представник Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-Західна залізниця» в судовому засіданні вказану заяву підтримала та просила її задовольнити з викладених у ній підстав, оскільки і протягом судового розгляду справи стан розрахунків із контрагентами у державного підприємства не покращився.

Представники стягувача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечували, оскільки жодних з передбачених законодавством підстав для задоволення заяви наведено не було.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали судової справи, суд не знаходить підстав для задоволення вказаної заяви з наступних підстав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.09.2015 року по цивільній справі №761/22804/15-ц було задоволено клопотання представника Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» та визнано і надано дозвіл на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі №17208/GZ/MHM із видачею виконавчого листа про стягнення з Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-західна залізниця» () на користь Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» (Doguc Іnsaat ve Ticaret A.C., Проспект Джумхурієт, №2, 34810, Каваджик- Бейкоз, Стамбул, Туреччина [Cumhuriyet Cad. No:2, 34810 Kavacik-Beykoz / Istanbul, TURKiYE|) заборгованість у загальному розмірі - 612 755 746 грн. 50 коп.

Питання розгляду заяви вказаної категорії визначені процесуальним законом, а саме врегульовано у ст.373 ЦПК України, де зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, а також про зміну порядку і способу його виконання.

При цьому, Верховний Суд України в пункті 10 Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003р. з наступними змінами і доповненнями, вказує про те, що задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

В даному випадку державне підприємство вказує підстави, які, на його думку, ускладнюють виконання рішення суду, як неможливість виконання рішення суду у зв»язку з із визначенням судом значної суми до стягнення та складним фінансовим станом підприємства у зв»язку із несплатою йому коштів по зобов»язаннях іншими підприємствами.

Між тим, суд не знаходить такі обставини такими, що дають підстави для задоволення заяви про відстрочку виконання судового рішення.

Відтак, заявником за час розгляду справи так і не було надано у відповідності до вимог ст.ст.10,58-60 ЦПК України жодних доказів щодо виникнення виключних обставин в розумінні ст.373 ЦПК України для відстрочення виконання рішення суду.

Також, при прийняті вказаного рішення судом також враховано, що відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Аналізуючи обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено наявність у боржника виняткових або надзвичайних обставин в розумінні вимог ст.373 ЦПК України, які б могли утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення клопотання, у передбачений ст.373 ЦПК України спосіб, відсутні, а відтак подана заява представника боржника задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на нормах законодавства і досліджених доказах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 210, 373 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви голови комісії з реорганізації представника Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-Західна залізниця» Мироненко Р.А. від 27.01.2017 року про відстрочку виконання ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 17.09.2015 року у цивільній справі за №761/22804/15-ц про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі №17208/GZ/MHM про стягнення з ДТГО «Південно-західна залізниця» на користь АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» заборгованості.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення вищезазначених строків або якщо її не скасовано після розгляду справи в Апеляційному суді м. Києва.

Суддя: