Справа № 682/2368/17
Провадження № 2/682/936/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

29.08.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказує на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалось в звязку з різними поглядами на подружнє життя Спільних дітей вони не мають, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання повернути їй дошлюбне прізвище Шевчук.

Позивачка у судове засідання не зявилася, у поданій до суду заяві просить проводити розгляд справи у її відсутність, позов підтримує.

Відповідач у судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просить проводити розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально.

Судом встановлено, що 07.11.2015 р. сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №142911 від 07.11.2015 р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №323 (а.с.3)

Спільних дітей сторони не мають.

Як видно з матеріалів позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, взаємна повага та любов відсутні. Сторони вказують у поданих до суду заявах, що примиритися не бажають та наполягають на розірванні шлюбу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, фактичне визнання відповідачем позову, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст.105,109,110,112,114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №323.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити її дівоче прізвище «Шевчук».

Шлюб припиняється з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевчук В. В.