Категорія: 50 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд із зазначеним позовом. Вказувала на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 29.02.2016 року з відповідача ОСОБА_4 на її користь ухвалено стягувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1455 грн., які відповідач добровільно не сплачує і жодної матеріальної допомоги їм їй на дітей не надає.

Крім того позивач зазначала, що після набрання законної сили рішення про стягнення аліментів значно погіршився її матеріальний стан, зменшились прибутки від підприємницької діяльності, зросли необхідні мінімальні витрати на утримання дітей. Також за рішенням суду про розподіл майна подружжя нею відповідачу була передана значна частина майна та вантажний автомобіль, який останній використовує для комерційних перевезень.

За таких обставин позивач ОСОБА_2 просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються в її користь з ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей з 1455 грн. до 3000 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 просить дане рішення суду скасувати як необґрунтоване та незаконне, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, без з'ясування всіх обставин справи та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги його довірительки.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні вказаного позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факту зміни (погіршення) її матеріального стану або зміни (покращення) матеріального стану відповідача.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно зі ст. 182 СК України, в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 цього Кодексу, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 лютого 2016 року, яке набрало законної сили, з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1455 грн., щомісячно, починаючи з 20.08.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а. с. 4).

Вказаний розмір аліментів, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 СК України, є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідального віку на утримання яких стягуються аліменти з відповідача.

З повідомлення Першого відділу ДВС міста Луцька вбачається, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 проводиться стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей і заборгованість по їх несплаті, станом на 01 січня 2017 року, становить 41256 грн. 26 коп. (а. с. 71-72).

З приєднаних до матеріалів справи квитанції, товарних чеків слідує, що в літній період 2016 року позивачкою ОСОБА_2 на оздоровлення дітей, придбання для них одягу, канцтоварів, були сплачені грошові кошти на загальну суму 26685 грн. 96 коп. (а. с. 6-8, 32-35).

Наведені обставини свідчать про те, що матеріальне становище одержувача аліментів ОСОБА_2 з часу визначення розміру аліментів рішенням Луцького міськрайонного суду від 29 лютого 2016 року погіршилось.

Також, слід зазначити, що визначений судом розмір аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_3, не відповідає мінімальному розміру аліментів на двох дітей відповідного віку і є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством. Збільшення розміру аліментів на дітей у даному випадку потребує звернення до суду з відповідним позовом. Однак, вказана обставина не була врахована судом, під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Наведене дає підстави вважати, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та не надав належну оцінку зібраним доказам, не врахував внесені зміни до норм матеріального права та передчасно прийшов до висновку про недоведеність позивачкою заявлених позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що в силу вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, про збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача з 1455 грн. до 2000 грн.

враховуючи те, що позивач при предявленні вказаного позову до суду та при поданні апеляційної скарги була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі (551,20 + 606,32) 1157 грн. 52 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року скасувати.

Розмір аліментів збільшити, стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1157 (одну тисячу сто пятдесят сім) грн. 52 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку упродовж двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді