Провадження № 2-р/127/20/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

02 листопада 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Прокопчук А.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду по цивільній справі № 127/17579/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,-

В С Т А Н О В И В:

1 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про розяснення рішення суду по цивільній справі № 127/17579/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини.

Розглянувши дану заяву та дослідивши матеріали цивільної справи Вінницького міського суду Вінницької області № 127/17579/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, суддя дійшов висновку про необхідність повернення заяви заявнику з наступних підстав.

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 127/17579/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 був задоволений та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини-інваліда ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., щомісячно, до його повноліття, починаючи з 16.08.2016 року. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь та утримання ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, протягом всього часу проживання з дитиною інвалідом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та опікування ним, починаючи з 16.08.2016 року. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Однак, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 21 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2016 року скасовано в частині стягнення аліментів та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:

-аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 16.08.2016 року, і до досягнення дитиною повнолітнього віку;

-аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, протягом всього часу її проживання з дитиною інвалідом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та опікування ним, починаючи стягнення з 16.08.2016 року.

В решті рішення залишено без змін.

Слід зазначити, що ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення апеляційного суду Вінницької області від 21 жовтня 2016 року залишено без змін.

Частиною першою статті 221 ЦПК України визначено, що якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009р. відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких

викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Отже, питання про розяснення рішення суду має право розглядати лише суд, який ухвалив рішення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що були внесені зміни до законодавства щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів. Даними змінами було визначено мінімальний розмір аліментів на дитину. В звязку з цим, заявник просить розяснити, чому розмір аліментів, які стягуються з відповідача до цього часу не збільшився.

Матеріалами справи встановлено, що рішення було ухвалено Апеляційним судом Вінницької області 21 жовтня 2016 року. Саме дане рішення суду заявник просить розяснити.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно було звернутися до Апеляційного суду Вінницької області з даною заявою про розяснення рішення, а не до Вінницького міського суду Вінницької області.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадку коли справа не підсудна цьому суду.

За таких обставин вважаю за необхідне повернути заяву ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009р., п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду по цивільній справі № 127/17579/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскарежена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: