Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2017 р. Справа153/985/17

Провадження2/153/343/17-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - Дзерина М.М.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль, Вінницької області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_4, про стягнення коштів внаслідок невиконання зобовязання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним: на початку червня 2017 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір за яким відповідач отримав від нього кошти в сумі 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень за те, що мав купити електричний котел, гідравлічний насос, інструменти та матеріали (диски, труби, кріплення, карбід, кисень та інше) необхідні для їх встановлення та встановити у його будинку (переобладнати парове опалення). Під час укладання договору відповідач повідомив його, що вартість електричного котла з гідравлічним насосом становить 4500 гривень, а виконання роботи і все інше - 9500 гривень. Через декілька днів відповідач привіз електричний котел та гідравлічний насос і почав встановлювати їх у його будинку. Причепивши котел на стіну та зваривши декілька трубок ОСОБА_4 залишив невиконану роботу і поїхав додому. На день звернення до суду парове опалення в будинку не встановлено та не працює, труби течуть, електричний котел не працює, гідравлічний насос не підключений, розширювальний бачок не встановлено належним чином. На його прохання доробити опалення відповідач йому повідомив, що більше нічого робити не буде та відмовляється повернути кошти. 30 червня 2017 року ним була подана письмова заява до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій відповідача та неповернення ним коштів. Після проведення слідчих дій, начальником Ямпільського ВП Могилів-Подільської ВП ГУНП у Вінницькій області та прокурором були надані письмові відповіді в яких вказано, що справа закрита. Крім того куплений відповідачем електричний котел не новий, а бувший у використанні, оскільки він привіз його без упаковки. Також котел виготовлений та упакований в березні 2013 року, що підтверджується технічним паспортом до експлуатації та пакувальним талоном, а йому було продано в червні 2017 року, а тому позивач вважає його бувшим у використанні. Відповідач не надав йому гарантійний талон на електричне обладнання в звязку із чим він не має змоги повернути свої кошти. Захищаючи свої законні права та інтереси, ОСОБА_2 змушений звернутися до суду із даним позовом та просить стягнути із ОСОБА_4 на його користь 14000 гривень внаслідок невиконаного зобовязання.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував в задоволенні позовних вимог та просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказує, що ОСОБА_4 дійсно виконував роботи із встановленням котла, однак коштів від позивача в сумі 14 000 тисяч не отримував.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі відповіді начальника Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області від 03 липня 2017 року № 4400/227/01-2017 встановлено, що 30 червня 2017 року ОСОБА_2 була подана письмова заява до Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області з приводу шахрайських дій відповідача та неповернення ним коштів. В ході розгляду даної заяви було встановлено, що в даній події ознаки кримінального правопорушення відсутні, а вбачаються ознаки цивільно-правових відносин. Аналогічна відповідь надана Могилів-Подільської місцевою прокуратурою (а.с.5-6). Із копії чернетки про витрату коштів встановлено, що позивачу було здійснено розрахунок витрат необхідних для купівлі та встановлення електричного котла (а.с.7) .

Із копії технічного паспорта з правилами користування електричним котлом встановлено, що дата випуску апарату електричного водогрійного КЕО 6/200, заводський номер 200/1 є березень 2013 року (а.с.8-11).

За змістом ч.ч.1,2 ст.16 Цивільного кодексу (далі ЦК) України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, обравши відповідний спосіб захисту своїх прав та інтересів, передбачений цивільним законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України - зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України (ч.2 ст.509 ЦК).

Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, про невиконання зобов'язання можна говорити, якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов'язання. Тобто не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги. Неналежне виконання визначається як порушення умов, визначених змістом зобов'язання. Поняття належного виконання зобов'язання надається ст. 526 ЦК. В разі невідповідності виконання зобов'язання критеріям належності, можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов'язання.

В судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачем існували зобовязальні правовідносини з приводу виконання робіт по встановленню електричного котла. Разом з цим ОСОБА_2 не було надано жодних доказів, які підтверджують невиконання чи неналежне виконання зобовязання ОСОБА_4, а також існування договору відповідно до якого відповідач отримав кошти в сумі 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень від позивача. Розрахунок витрат необхідних для купівлі та встановлення електричного котла не підтверджує наявність договірних правовідносин між сторонами або невиконання відповідачем зобовязання. Окрім цього позивачем не було надано актів технічної перевірки котла про його несправність, акту обстеження всіх встановлених недоліків, а також не було заявлено клопотання про призначення експертизи, яка могла б підтвердити факт неналежного виконання зобовязання відповідачем щодо встановлення електричного котла.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на те, що позивач не довів невиконання зобовязання ОСОБА_4, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 88, 158, 223, 294 ЦПК України, ст.ст.11, 509, 526, 610 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, про стягнення коштів внаслідок невиконання зобовязання відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : М.М. Дзерин