справа №619/3017/17
провадження №2/619/1621/17
РІШЕННЯ

іменем України

31 жовтня 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибок Є.А.
за участюсекретаря судового засіданняМолотко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Дергачівська місцева прокуратура Харківської області, про позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів, -

встановив

Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, третя особа: Дергачівська місцева прокуратура Харківської області, в якій просила позбавити батьківських прав відповідачів у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_3; стягнути аліменти з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення нею повноліття на користь опікуна (піклувальника), батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини). В обґрунтування позову позивач зазначив, що 27.04.2017 року малолітню дитину ОСОБА_3, було взято на облік служби у справах дітей райдержадміністрації, у зв'язку з неналежним виконанням батьком батьківських обов'язків, з яким було визначено місце проживання дитини. 27.04.2017 року на підставі усного повідомлення інспектора ЮП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області була відвідана сім'я ОСОБА_5, який повідомив представнику поліції про те, що не має впливу на свою доньку та не знаходить з нею спільної мови. В результаті обстеження та спілкування з батьком він написав заяву про влаштування його малолітньої доньки ОСОБА_3 до дитячого відділення КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ» до вирішення питання щодо можливості передачі дитини на виховання матері, але матір на зв'язок з представниками служби у справах дітей райдержадміністрації не виходила. Після чого батьку дитини було запропоновано влаштувати доньку ОСОБА_3 до санаторію на оздоровлення. ОСОБА_5 виявив бажання оздоровити доньку. Після закінчення терміну перебування дитини в санаторії батько забрав доньку на виховання у свою сім'ю. Відповідно до щоденної інформації Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області від 14.06.2017 року, яка надійшла до служби 15.06.2017 року: «14.06.2017 року о 18-04 на номер 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_7, про те, що за адресою: АДРЕСА_1, батько б'є дитину 12 років». Працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації в телефонному режимі було запрошено ОСОБА_5, разом з його малолітньою донькою ОСОБА_3, з метою встановлення фактів зазначених в інформації Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області. Під час бесіди з ОСОБА_5 стало відомо, що він знову не знаходить спільної мови з донькою та не має на неї впливу. Сама малолітня ОСОБА_3 написала заяву про те, що її батько вчиняє у відношенні неї фізичне насилля за те, що вона хоч щось зробить не так, як хоче батько. Після чого дитину було влаштовано за заявою батька до дитячого відділення КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ». Враховуючи, що батько фактично відмовився від виховання дитини, працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації було направлено повістку матері малолітньої ОСОБА_3, з проханням прибути до служби у справах дітей райдержадміністрації з метою проведення з нею профілактичної роботи, щодо повернення доньки з дитячого відділення на виховання до неї у сім'ю. 20.06.2017 року під час проведення профілактичної бесіди ОСОБА_6 було написано заяву про допомогу у влаштуванні її малолітньої до центру соціально-психологічної реабілітації для дітей. 04.07.2017 року ОСОБА_3 було влаштовано до Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації для дітей «Гармонія». Відповідно до листа адміністрації закладу від 22.08.2017 року ОСОБА_6 жодного разу не відвідала доньку. Після чого ОСОБА_6 було направлено повістку з проханням прибути до служби у справах дітей райдержадміністрації з метою вирішення подальшої долі її доньки. 31.08.2017 року до служби у справах дітей райдержадміністрації прибула ОСОБА_6 Під час бесіди з нею стало відомо, що враховуючи те, що донька її не розуміє, постійно говорить на неї образливі слова, а також те, що ОСОБА_6 не має місця проживання на праві користування, вона не може забрати доньку на виховання до себе у сім'ю, і за власною ініціативою написала заяву, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що не може належним чином виконувати батьківські обов'язки.

У судове засідання представник служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області не з'явився, начальник служби подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити, справу просила розглядати у відсутність представника.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явилась, подала заяву, в якій вказала, що з вимогами позовної заяви згодна, заперечень проти задоволення позову не має, справу просить розглядати у її відсутність.

У судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з'явився, подав заяву, в якій вказав, що з вимогами позовної заяви згоден, заперечень проти задоволення позову не має, справу просить розглядати у його відсутність.

Прокурор Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області Сердюк К.В. подала заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити.

Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є: батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_9.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №100 від 01 червня 2010 року, було розірвано.

Згідно свідоцтва про шлюб, НОМЕР_3, 29 листопада 2014 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_9, про що зроблено відповідний актовий запис №750, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: ОСОБА_10.

Згідно висновку Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області №01-49/3059 від 15.09.2017 року, голова Дергачівської райдержадміністрації Харківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалася сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пленум Верховного Суду України у п.11 своєї постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив судам, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідачі позов визнали, подавши відповідні заяви, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про позбавлення батьківських прав.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Відповідно до «Декларації про загальні засади державної політики України стосовно сім'ї та жінок», схваленої Постановою Верховною Радою України №475-XIV від 05.03.1999 року, держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сім'ї та жінок.

Пленум Верховного Суду України в п.16 своєї постанови №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз'яснив судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ч.4 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Згідно ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається з висновку Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області №01-49/3059 від 15.09.2017 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів у відношенні їх доньки.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 безвідповідально відносяться до виховання та утримання дитини, вихованням не займаються, в зв'язку з цим суд позбавляє їх батьківських прав у відношенні доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Пленум Верховного Суду України в п.16 своєї постанови №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз'яснив судам, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про стягнення аліментів, оскільки відповідачі добровільно не надають матеріальну допомогу на утримання дитини.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в п.17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дитини та платників аліментів, доводів сторін, суд визначає розмір аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до їх повноліття, починаючи з дня подачі позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ухвалив

Позов Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у відношенні її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у відношенні його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь опікуна, батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини), аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з дня подачі позову 18.09.2017 року і досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь опікуна, батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини), аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з дня подачі позову 18.09.2017 року і досягнення нею повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є. А. Болибок