Провадження №2-о/447/117/17
Справа №447/2020/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

26.10.2017 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Павлів В. Р.

при секретарі Волківській Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ,-

в с т а н о в и в:

11.09.2017 року заявник ОСОБА_1 звернулась в судо із заявою про встановлення факту смерті. В обгрунтування заяви покликається на те, що 07 серпня 2017 року в населеному пункту смт. Калінінський м. Свердловськ Луганської області, який розташований на території непідконтрольній державній владі України померла ОСОБА_2 Єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 є довідка про смерть від 07.08.2017 року №17 та свідоцтво про смерть від 16 серпня 2017 року серії і-ВВ№ 037293, що видані медичними закладами, органами реєстрації та іншими незаконними установами, які знаходяться на території непідконтрольній державній владі України. Заявник займалась похованням покійної, однак отримати документи, що підтверджують факт смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть є неможливим. Встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. А тому, була змушена звернутись в суд із вказаною заявою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 свою заяву підтримала та просила таку задовольнити з підстав в ній наведених.

Представник заінтересованої особи Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів громадянського стану в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо зазначеної заяви поклались на думку суду.

Заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи.

У відповідності до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, передбачено, що у випадку звернення із заявою про встановлення факту смерті заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

З пояснень заявника ОСОБА_1 встановлено, що вона займалась похованням покійної ОСОБА_2 та оформленням необхідних документів.

Згідно документу, який має назву свідоцтво про смерть серії І-ВВ №037293 та виданий 16.08.2017 року на тимчасово окупованій території ЛНР, а саме: відділом запису актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 07.08.2017 року.

Однак, з врахуванням того, що смерть особи, зазначеної в свідоцтві, мала місце на території, яка відповідно до законодавства України, вважається тимчасово окупованою і будь-які документи, видані органами окупаційної влади не вважаються законними та не породжують жодних юридичних наслідків на території України, тому виникла необхідність у встановленні в судовому порядку за законодавством України факту смерті особи в певний час та місці.

Згідно документу, якиий має назву довідка про причину смерті, причина смерті ОСОБА_2 хронічна серцево-судинна недостатність.

Оскільки і свідоцтво про смерть, і медична довідка видані установами, що не є уповноваженими на видачу таких документів на території України, то на їх підставі не може бути видано свідоцтво про смерть українського зразка, однак такі надають суду фактичні підстави для встановлення факту смерті особи в певний час та місці.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з положеннями ч.ч.2,3 ст.9 цього Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п. 1Постанови Верховної ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 №254-VIIIвизнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно доЗакону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Зважаючи на те, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, а саме: лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/у №17), виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, або на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою, та з урахуванням того, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 заявнику ОСОБА_1 необхідно для отримання відповідного документа українського зразка, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість заявлених вимог, а також їх документальне підтвердження, а тому вважає, що заяву слід задоволити та встановити факт смерті ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,256,259 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву - задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 07 серпня 2017 року на тимчасово окупованій території України в селищі Ювілейнем. Свердловськ смт. Калінінський Луганської області, Україна.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, через районний суд.

Суддя : Павлів В. Р.