У Х В А Л А

іменем україни

18 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

КафідовоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Агро-Пром» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Погребищенське», третя особа - Липовецька районна державна адміністрація Вінницької області, про визнання договору оренди укладеним на новий строк за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Агро-Пром» на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Союз-Агро-Пром» (далі - ТОВ «Союз-Агро-Пром») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 04 січня 2010 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,8318 га, розташованої на території Левківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, строком на 5 років, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Погребищенському районі Вінницької області 07 червня 2011 року.

03 травня 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_3 із листом-повідомленням про поновлення зазначеного договору оренди землі на новий строк, проте відповіді не отримав. У подальшому товариство дізналось про укладення ОСОБА_3 договору оренди цієї ж земельної ділянки із товариством з обмеженою відповідальністю «Погребищенське» (далі - ТОВ «Погребищенське»), який був зареєстрований 13 червня 2016 року державним реєстратором реєстраційної служби Липовецької районної державної реєстрації Вінницької області.

Посилаючись на порушення його переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, ТОВ «Союз-Агро-Пром» просило визнати укладеним договір оренди зазначеної вище земельної ділянки від 07 червня 2016 року між ним та ОСОБА_3, визнати договір оренди цієї земельної ділянки від 07 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Погребищенське», недійсним, а також визнати за ТОВ «Союз-Агро-Пром» переважне та першочергове право користування цією земельною ділянкою.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 15 лютого 2017 року, у задоволенні позову ТОВ «Союз-Агро-Пром» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Союз-Агро-Пром» просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із відсутності обов'язкової умови для визнання права попереднього орендаря на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки орендодавець в установлений законом строк надіслав заперечення проти укладення договору на новий строк.

Такі висновки судів є правильними, відповідають фактичним обставинам справи, до яких вірно застосовано норми матеріального права, а поданим сторонами доказам надана належна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України).

Судами встановлено, що 04 січня 2010 року між ТОВ «Союз-Агро-Пром» та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,8318 га, розташованої на території Левківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, строком на 5 років, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Погребищенському районі Вінницької області 07 червня 2011 року.

За змістом статей 18, 20 цього Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, строк дії договору оренди землі, укладеного 04 січня 2010 року між ТОВ «Союз-Агро-Пром» та ОСОБА_3, почався після набрання ним чинності, тобто з 07 червня 2011 року і закінчився 07 червня 2016 року.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 18 січня 2017 року № 6-2777цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

07 червня 2016 року ОСОБА_3 уклав договір оренди зазначеної вище земельної ділянки із ТОВ «Погребищенське», який було зареєстровано державним реєстратором реєстраційної служби Липовецької районної державної реєстрації Вінницької області 13 червня 2016 року.

Пред'являючи позов, ТОВ «Союз-Агро-Пром» посилалось на порушення його переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк.

Відповідно до статей 319, 626 ЦК України реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», коли орендар продовжує користуватись земельною ділянкою, необхідна наявність таких юридичних фактів: продовження користування виділеною земельною ділянкою, належне виконання своїх обов'язків за договором; відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; укладення додаткової угоди про поновлення договорів оренди.

Указаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року № 6-55цс15 та від 10 червня 2015 року № 6-70цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що 05 травня 2016 року ОСОБА_3 надіслав позивачеві, як орендарю, заперечення на поновлення договору оренди землі на новий строк, які були належним чином вручені адресату (а.с. 88, 102). Тому, підстав для визнання переважного права позивача на поновлення договору оренди на новий строк порушеним немає.

Крім того, суди обґрунтовано не прийняли визнання ОСОБА_3 позову, оскільки воно порушує права та інтереси ТОВ «Погребищенське» (ч. 4 ст. 174 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), висновків судів не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ст. 337 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Агро-Пром» відхилити.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська