АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4961/17 Справа № 190/451/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Жовтянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, Пятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну ділянку (пай),-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 01 червня 1996 року вона працювала поваром їдальні тракторної бригади № 1 КСП ім. Ульянова, рішенням загальних зборів зазначеного КСП у лютому її було прийнято в його члени, а 11 листопада 1999 року була звільнена з роботи та виключена з членів КСП у звязку з переводом на роботу в створене на його базі ТОВ «Козацьке», в якому працювала по 18 жовтня 2002 року.

Крім того, 05 лютого 1997 року КСП ім. Ульянова отримало державний акт на право колективної власності на земелю із визначенням земельної частки (паю) члена в розмірі 8,18 умовних кадастрових гектарів. Проте приблизно в 2000 році, при отриманні сертифікатів на право на земельну частку (пай) та фактичному розпаюванні землі КСП ім. Ульянова Пятихатського району Дніпропетровської області, земельний пай їй виділений не був, як і не було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай). На початку квітня 2017 року при ознайомлені з Державним актом на право колективної власності на землю, що був виданий колишньому КСП ім. Ульянова та списку осіб-членів КСП, що додавався до нього їй стало відомо, що вона значиться у цьому списку за № 913 як член КСП.

У звязку з чим, просить визнати за нею право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Ульянова, загальною площею 8,18 умовних кадастрових гектарів із земель невитребуваних паїв колишнього КСП ім. Ульянова, розташованих на території Жовтянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області.

Рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2-адвокат ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цим вимогам судове рішення не відповідає.

Так, відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні відомості про включення в установленому законом порядку ОСОБА_2 до членів КСП ім. Ульянова та позивач не надала суду переконливих доказів, які б свідчили, що на час одержання КСП ім. Ульянова державного акту на право колективної власності на землю, вона була постійним членом підприємства.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до копії трудової книжки серії БТ-ІІ № 0042930 ОСОБА_2 01 червня 1996 року прийнята на роботу поваром в їдальню на тракторну бригоду № 1 КСП ім. Ульянова Пятихатського району Дніпропетровської області, та звільнена з роботи та з членів колгоспу 11 листопада 1999 року по переводу до ТОВ «Козацьке» (а.с.11).

З копії державного акту на право колективної власності на землю серії ДП б/н, виданого 05 лютого 1997 року на підставі рішення Жовтянської сільської ради народних депутатів Пятихатського району Дніпропетровської області від 27 жовтня 1993 року № 5 вбачається, що у колективну власність КСП ім. Ульянова Пятихатського району Дніпропетровської області надано 7306,3 га землі для ведення сільськогосподарського виробництва, державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за ПХ № 305 (а.с.7), а відповідно до списку громадян-членів цього КСП, що є додатком № 1 до цього державного акту на право колективної власності на землю, ОСОБА_2 внесена до цього списку за №913 (а.с. 8).

Крім того, встановлено, що 01 жовтня 1999 року комісією в складі головного бухгалтера, юриста, секретаря КСП ім. Ульянова складено акт про те, що по вині попереднього секретаря КСП ОСОБА_4 була загублена книга протоколів засідань правління та загальних зборів КСІ ім.Ульянова за 1997 рік (а.с.10), а згідно листа архівного відділу Пятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 6 від 18 квітня 2017 року, представника позивача повідомлено, що відомості про прийом в члени КСП ім. Ульянова ОСОБА_2 в справах фонду відсутні у звязку з тим, що книга протоколів засідань правління та загальних зборів КСП ім. Ульянова за 1997 рік не передана в архівний відділ на зберігання (а.с.9).

Також, відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Пятихатському районі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області № Д-6/0-0.25-11/143-17 від 10 квітня 2017 року позивачку повідомлено, що в списках до державного акту на право колективної власності КСП «Ульянова» серії ДП №б/н від 05.02.1997 року остання заначиться за № 913, середній розмір паю по КСП «Ульянова» становить 8,18 умовних кадастрових гектарів (а.с.5), а листом відділу Держгеокадастру у Пятихатському районі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області № 12/113-17 від 18 квітня 2017 представника позивача повідомлено, що ОСОБА_2 згідно книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП ім. Ульянова не рахується, наявність земель невитребуваних паїв 84,95 га, державного запасу, які не надано у власність (користування) на тереторії Жовтянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області станом на 01.01.2016 року 117,9860 га., середній розмір (паю) по зазначеному КСП становить 8,18 га (а.с.6).

Згідно із пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствами і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, при чому при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування, а частиною 1 статті 5 цього Закону передбачено, що членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

Виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю та одержання КСП цього акту.

А як вбачається з матеріалів справи та зазначалося вище, позивачка до колишнього КСП була прийнята 01 червня 1996 року на роботу поваром в їдальню на тракторну бригоду № 1 КСП ім. Ульянова Пятихатського району Дніпропетровської області, 05 лютого 1997 року КСП ім. Ульянова отримало державний акт на право колективної власності на землю серії ДП б/н на підставі рішення Жовтянської сільської ради народних депутатів Пятихатського району Дніпропетровської області від 27 жовтня 1993 року № 5, а відповідно до списку громадян-членів цього КСП, що є додатком № 1 до цього державного акту, ОСОБА_2 внесена до цього списку за №913, тобто позивачка набула право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Ульянова, та всі умови для отримання цього права нею було дотримано.

Згідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Так, суд першої інстанції встановивши обставини того, що книга протоколів засідань правління та загальних зборів КСП ім. Ульянова за 1997 рік не передана в архівний відділ на зберігання, а також ці документи були втрачені з вини секретаря КСП ім. Улянова, про що зазначено у акті комісії від 01 жовтня 1999 року, не перевірив показання свідків та відповідно доказів, наданих позивачем, оскільки крім цих даних інші докази відсутні, а тому не прийняв до уваги те, що позивачка була включена в списки осіб на частку паю та остання не виключена із цього списку, а тому вона має право на цей пай.

У звязку з чим позовні вимоги є обгрунтованими та таким, що підлягають задоволенню частково без зазначення розмірів паю, оскільки такі розміри частки (паю) повинен визначити відповідний орган місцевого самоврядування.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до помилкових та передчасних висновків про відмову в задоволенні позову без належного зясування обставин справи.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) із земель невитребуваних паїв колишнього КСП «Ульянова» Пятихатського району Дніпропетровської області, розташованих на території Жовтянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_5