У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., ШтеликС.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Писаковської Ольги Іванівни, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання недійсною та скасування заяви про скасування заповіту, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка - ОСОБА_8, після смерті якої відкрилась спадщина. Відповідно до заповіту від 5 квітня 2006 року ОСОБА_8 належну їй земельну ділянку НОМЕР_1, площею 6,14 га, на території Родніковської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області заповіла своєму сину, ОСОБА_7, та племінникам: йому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Зазначав, що при зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, він дізнався, що зазначений заповіт було скасовано 28 серпня 2015 року за заявою ОСОБА_8

Вказував, що його тітка проживала у с. Новопалівка Кіровоградського району Кіровоградської області, тяжко хворіла, не могла пересуватися, не усвідомлювала значення своїх дій, чим і скористався її син, ОСОБА_7, який змусив свою матір підписати заяву про скасування заповіту, а приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_9 прийняла таку заяву та внесла її до спадкового реєстру.

З урахуванням наведеного ОСОБА_3 просив визнати недійсною та скасувати заяву ОСОБА_10 про скасування заповіту від 28 серпня 2015 року та відновити дію заповіту від 5 квітня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Писаковською О.І.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 серпня 2016 року замінено відповідача ПисаковськуО.І. на належного відповідача приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_9

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2017 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові ОСОБА_3 з інших правових підстав.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у позові ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що предметом даного позову є скасування заяви про скасування заповіту та відновлення дії заповіту. При цьому послався на те, що позивач обгрунтовує позов тим, що при подачі заяви про скасування заповіту ОСОБА_8 не могла усвідомлювати значення своїх дій, проте клопотання про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи позивачем не заявлялось.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції йвідмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 з інших правових підстав, виходив із того, що позивач звернувся до суду з метою вирішити цивільно-правовий спір щодо права на спадкування після смерті ОСОБА_8, а по суті оскаржив нотаріальні дії.ОСОБА_7, спадкоємець померлої, у даній справі брав участь в якості третьої особи, а мав бути залучений відповідачем, а апеляційний суд змінити склад сторін згідно вимог ЦПК України не може.

Проте повністю погодитись із такими висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що відповідно до заповіту від 5 квітня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Писаковською О.І., ОСОБА_8 належну їй земельну ділянку НОМЕР_1, площею 6,14 га, на території Родніковської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області заповіла: ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Позов пред'явив ОСОБА_3

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт від 5 квітня 2006 року, складений ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Писаковською О.І., було скасовано 28 серпня 2015 року за заявою ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, після її смерті відкрилась спадщина.

Судом встановлено що ОСОБА_7, син померлої ОСОБА_8, 10 лютого 2016 року звернувся до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом.

Проте у оформленні спадщини йому було відмовлено у зв'язку із скасуванням ОСОБА_8 заповіту від 5 квітня 2006 року.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 оскаржив дії приватного нотаріуса.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 130 ЦПК України якщо спір не врегульовано до судового розгляду суд уточнює позовні вимоги або заперечення проти позову.

У п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України зазначено, якщо спір не врегульовано до судового розгляду, суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі. При цьому застосовуються положення ст. ст. 33-35 ЦПК України.

У цивільному процесі сторонами у справі є особи, правовий спір яких вирішується в суді, які мають юридичну заінтересованість в результаті справи, мають комплекс процесуальних прав і обов'язків, необхідних для захисту прав, свобод та інтересів. Відповідачем є особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнає чи оспорює його суб'єктивне право, свободи чи інтерес, який охороняється законом.

Як вбачається з матеріалів справи в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що при поданні заяви про скасування заповіту ОСОБА_8 не могла усвідомлювати значення своїх дій, відтак, предметом позову є цивільно-правовий спір щодо спадкування після смерті ОСОБА_8, а не оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 доводить право на спадкування, відтак, існує спір про право і суд повинен визначити коло спадкоємців та залучити їх до участі у справі відповідачами. При цьому суду слід було уточнити позовні вимоги та з'ясувати, чи не стосується спір щодо спадкування.

При цьому, залучивши ОСОБА_7 до участі у справі третьою особою, суд не звернув уваги на те, що процесуальні права, передбачені ЦПК України третьої особи і відповідача є різними за своїми значеннями та впливом на процес; права відповідача значно ширші прав третьої особи.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані положення процесуального права та не вирішив питання про залучення до участі у розгляді справи ОСОБА_7 відповідачем у справі, сина померлої ОСОБА_8, який є спадкоємцем за законом першої черги.

Крім того, вирішуючи позов про визнання недійсною спірної заяви, якою ОСОБА_8 скасувала заповіт від 5 квітня 2006 року, за яким померла заповіла своє майно, крім ОСОБА_3, також ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, суд не вирішив питання про залучення останніх до участі у справі, враховуючи, що вирішення цього спору стосується їх прав та обов'язків щодо спадкового майна ОСОБА_8, яка розпорядилась ним у заповіті на їх користь.

У зв'язку із цим формальне визначення сторін у справі, між якими спір відсутній, і не визначення належного складу сторін є порушенням п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України.

Незалучення особи належною стороною у справі, порушуються її процесуальні права, передбачені ст. ст. 27, 31 ЦПК України.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.П.Штелик