Провадження номер 2/741/502/17
Єдиний унікальний номер 741/1187/17
РІШЕННЯ

іменем України

17 жовтня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Носівської об'єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду позовну заяву до Носівської об'єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на спадкову земельну частку (пай). Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її баба по лінії матері ОСОБА_5. Вона мала одну дочку ОСОБА_6, тобто матір позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ОСОБА_5 за життя набула право на земельну частку (пай) у землях колишнього КСП ім. Кірова. Позивач є спадкоємцем померлої першої черги за законом. Після смерті баби позивач вступила в управління та володіння спадковим майном, підтримувала в порядку житловий будинок, який належав померлій, доглядала земельну ділянку, проводила поховання померлої. Отже, позивач є такою, що фактично прийняла спадщину. Дізнавшись, що ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) позивач звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав на нього. Однак нотаріус відмовила позивачеві в заведенні спадкової справи у зв'язку з тим, що позивач не подала в установлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують родинний зв'язок зі спадкодавцем, а саме: відсутністю свідоцтва про народження матері позивача. Окрім того, у свідоцтві про смерть прізвище баби позивача записано «ОСОБА_5», а в сертифікаті на право на земельну частку (пай) її прізвище вказано «ОСОБА_5». Саме тому ОСОБА_2 просила судовим рішенням установити факт родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, установити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5, встановити факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) ОСОБА_5 та визнати за нею право на земельну частку (пай) у порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_5

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що її мати ОСОБА_6 померла задовго до смерті її баби ОСОБА_5 Після смерті баби позивач вступила в управління та володіння її майном, користувалася будинком, присадибною земельною ділянкою, доглядала за ними, проводила поховання та всі необхідні поминальні обряди.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Носівської ОТГ в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Представник відповідача направила до суду заяву, у якій визнала позовні вимоги та просила справу розглянути без участі представника міської ради.

У судовому засіданні допитана як свідок ОСОБА_7 дала показання, що вона була сусідкою ОСОБА_5 Свідок добре знала бабу та матір ОСОБА_2 Ними були ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Свідку достовірно відомо, що ОСОБА_8 вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_5, доглядала за спадковим будинком, обробляла земельну ділянку. Позивач проводила поховання своєї баби та всі релігійні обряди.

У судовому засіданні допитана як свідок ОСОБА_9 дала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_7

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували у колективній власності КСП ім. Кірова, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 зареєстрованого 03 листопада 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №412 (а. с. 15) та повідомленням відділу Держгеокадастру у Носівському районі (а. с. 14).

У судовому засіданні встановлено, що при видачі вищевказаного сертифіката було допущено помилку в зазначенні прізвища власника права на земельну частку (пай), а саме: замість прізвища «ОСОБА_5», яке вказано в свідоцтві про смерть, зазначено прізвище «ОСОБА_5». Унести виправлення в сертифікат на право на земельну частку (пай) неможливо.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 8).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_5 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 28). Отже, спадкоємство після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_5 по лінії матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а, отже, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5

Факт родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується поясненнями позивача та показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9, допитаних у судовому засіданні.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 26).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Абз. 2 п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року №18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанці й про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення на нього.

У судовому засіданні встановлено, що позивач після смерті баби зберігала документи померлої, у тому числі сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 доглядала за будинком померлої, обробляла земельну ділянку, що підтверджується поясненнями позивача та показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9, допитаних у судовому засіданні. Отже, у силу ст. 549 ЦК УРСР позивач є такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 зверталася до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), але їй було відмовлено в заведенні спадкової справи у зв'язку з тим, що відсутні документи, які б підтверджували її родинний зв'язок з померлою ОСОБА_5, та у зв'язку з відсутністю поданої у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. №2159/02-31 від 27.10.2016 р. (а. с. 14). Окрім того, сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлений з помилкою у прізвищі власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Установлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та факту належності правовстановлюючого документа має для позивача юридичне значення, адже дозволить їй реалізувати свої спадкові права після смерті баби. Установити вищевказані факти іншим способом неможливо, тому позовні вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 8 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно з ч. 6 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачає, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат, на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги в частині визнання права на земельну частку (пай) підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Установити факт, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, була матір'ю ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Установити факт прийняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини після смерті баби ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Установити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданий 19 серпня 1997 року на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації №155 від 01 липня 1996, на ім'я ОСОБА_11, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №412 від 3 листопада 1997 року, належить ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцем за законом після смерті баби ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право на земельну частку (пай) вартістю 148697 грн. 31 коп. розміром 5,62 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Кірова, яке належало ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №412 від 03 листопада 1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий