Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2264/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Цоток В. В.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

14.12.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Кіселика С.А., Чельник О.І.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВ «Згода» на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Згода» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до ТОВ «Згода» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,5525 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Марківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-017 від 10.03.2017 року.

Вказана земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ " Згода " на підставі договору оренди землі від 31.12.2007 року.

Звернувшись 12.07.2017 року до державного реєстратора, позивач з'ясував, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.02.2017 року зареєстровано додаткову угоду від 15.09.2016 року до договору оренди землі від 31.12.2007 року, якою продовжено термін дії договору оренди на 10 років, тобто до 08.09.2028 року.

Позивач зазначив, що додаткову угоду не підписував, згоду на внесення змін у договір не надавав та не передавав нікому права на підписання такої додаткової угоди.

Просив суд визнати додаткову угоду від 15.09.2016 року, зареєстровану 17.02.2017 року, до договору оренди землі від 31.12.2007 року, укладену між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода» - недійсною.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема зазначається, що суд першої інстанції не встановив дійсні обставини по справі , висновки суду ґрунтуються тільки на поясненнях позивача . Суд не дав належної оцінки експертизі, яка була проведена по справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 6,5525 гектарів кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Марківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с.11-13).

З договору оренди землі від 31.12.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ " Згода ", який зареєстрований у РВ КРФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.09.2008 року за № 14, встановлено, що перший надав останньому в строкове платне користування терміном на 10 років зазначену вище земельну ділянку. За користування об'єктом оренди встановлена орендна плата в розмірі 2498,1 гривень на рік ( 3 % від грошової оцінки ), яку орендар має сплачувати щорічно з 01 серпня до 31 грудня (а.с.8-10).

З додаткової угоди від 15.09.2016 року до договору оренди землі від 31.12.2007 року зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" від 09.09.2008 року, укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ "Згода", право оренди на підставі якої зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17.02.2017 року за № 19170248, встановлено, що сторони домовилися про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки терміном на 10 років. За користування об'єктом оренди встановлена орендна плата в розмірі 4,5 % від грошової оцінки в сумі 12031 гривня 10 копійок.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до статті 13 Закону України " Про оренду землі " (далі по тексту Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 14 Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до статті 16 Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч.2,3,4,5 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності . Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом . Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним .

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З висновку судової почеркознавчої експертизи № 332/333/17-27 від 06.10.2017 року, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 в додатковій угоді від 15.09.2016 року до договору оренди землі від 31.12.2007 року зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" від 09.09.2008 року, який міститься у розділі "11. Реквізити сторін" в колонці "Орендодавець___", виконаний рукописним способом, пастою кулькової ручки, із застосуванням технічних прийомів, зокрема - шляхом безпосередньої перерисовки на просвіт з використанням як моделі або справжнього підпису ОСОБА_2 в акті прийому-передачі земельної ділянки від 31.12.2007 року ,який міститься в графі "Земельну ділянку передав __(П.І.Б., адреса)"(оригінал акту на дослідження не надавався, а його електрофотокопія підшита у матеріалах цивільної справи, а.с. 40), або з використанням проміжної електрофотокопії підпису - моделі ОСОБА_2 , виготовленої зі справжнього підпису ОСОБА_2 , який міститься в графі "Земельну ділянку передав___(П.І.Б. ,адреса)" в акті прийому - передачі земельної ділянки від 31.12.2007 року.

Вирішити питання про те, чи виконаний досліджуваний підпис від імені ОСОБА_2 - у графі "Орендодавець" в додатковій угоді до договору оренди землі від 15.09.2016 року, зареєстрованої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.02.2017 року за № 19170248, укладеній між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю "Згода", не представилося можливим встановити, з причин викладених в дослідній частині (а.с. 92-99).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що підпис від імені позивача в додатковій угоді від 15.09.2016 року, право оренди на підставі якої зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.02.2017 року за № 19170248, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт надання ОСОБА_2 в установленому законом порядку повноважень іншій особі на укладення та підписання оспорюваного правочину стороною відповідача не надано.

Колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції , що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 6,5525 гектарів кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Марківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області .

З договору оренди землі від 31.12.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ " Згода ", який зареєстрований у РВ КРФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.09.2008 року за № 14, встановлено, що перший надав останньому в строкове платне користування терміном на 10 років зазначену вище земельну ділянку. За користування об'єктом оренди встановлена орендна плата в розмірі 2498,1 гривень на рік ( 3 % від грошової оцінки ), яку орендар має сплачувати щорічно з 01 серпня до 31 грудня (а.с.8-10).

З додаткової угоди від 15.09.2016 року до договору оренди землі від 31.12.2007 року зареєстрованого у КРФ ДП «ЦДЗК» від 09.09.2008 року, укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода», право оренди на підставі якої зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17.02.2017 року за № 19170248, встановлено, що сторони домовилися про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки терміном на 10 років. За користування об'єктом оренди встановлена орендна плата в розмірі 4,5 % від грошової оцінки в сумі 12031 гривня 10 копійок.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви позивача по справі була призначена судово - почеркознавча експертиза на вирішення експертам поставлене наступне питання - ОСОБА_2, чи іншою особою виконаний підпис в графі «Орендодавець» в додатковій угоді до договору оренди землі від 15.09.2016 року, зареєстрованої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.02.2017 року за № 19170248, укладеній між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода».

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи № 332/333/17-27 від 06.10.2017 року, встановлено, що експерт ОСОБА_3 зазначив, що підпис від імені ОСОБА_2 в додатковій угоді від 15.09.2016 року до договору оренди землі від 31.12.2007 року зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" від 09.09.2008 року, який міститься у розділі "11. Реквізити сторін" в колонці "Орендодавець___", виконаний рукописним способом, пастою кулькової ручки, із застосуванням технічних прийомів, зокрема - шляхом безпосередньої перерисовки на просвіт з використанням як моделі або справжнього підпису ОСОБА_2 в акті прийому-передачі земельної ділянки від 31.12.2007 року ,який міститься в графі "Земельну ділянку передав __(П.І.Б., адреса)"(оригінал акту на дослідження не надавався, а його електрофотокопія підшита у матеріалах цивільної справи, а.с. 40), або з використанням проміжної електрофотокопії підпису - моделі ОСОБА_2 , виготовленої зі справжнього підпису ОСОБА_2 , який міститься в графі "Земельну ділянку передав___(П.І.Б. ,адреса)" в акті прийому - передачі земельної ділянки від 31.12.2007 року.

Експерт В.В. Бандурко зазначив, що вирішити питання про те, чи виконаний досліджуваний підпис від імені ОСОБА_2 - у графі "Орендодавець" в додатковій угоді до договору оренди землі від 15.09.2016 року, зареєстрованої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.02.2017 року за № 19170248, укладеній між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю "Згода", не представилося можливим встановити, з причин викладених в дослідній частині (а.с. 92-99).

В дослідницькій частині експерт Бандурко В.В. зазначав , що у досліджуваному підписі від імені ОСОБА_2 , який міститься в графі «Орендодавець»(ОСОБА_2) у додатковій угоді до договору оренди землі від 15.09.2016 року, зареєстрованої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.02.2017 року за №19170248, що укладена між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода» предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, спостерігаються діагностичні ознаки-нерівномірний темп виконання підпису, ознаки незначного порушення координації рухів першої групи, наявність у підписі ділянок з недиференційованим натиском(діагностичні ознаки відмічені барвною речовиною зеленого кольору на знімку №3 фототаблиці, яка додається до висновку експертів.

Наявність вказаних діагностичних ознак у досліджуваному підписі може свідчити про вплив на виконавця підпису якихось збиваючих факторів, якими могли бути, як природні(наприклад незручна поза, незвичний психофізіологічний стан виконавця) так і штучні(наприклад, виконання досліджуваного підпису іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2. Оскільки , оцінюючи встановлені діагностичні ознаки, експерт не зміг віддати перевагу тим чи іншим (природним чи штучним) збиваючим факторам, для конкретизації характеру збиваючих факторів була застосована експертна система «Dia» розроблена спеціалістами експертних установ системи МЮ України..

У результаті обробки за допомогою вказаної експертної системи виявлених діагностичних ознак був також отриманий висновок про те, що на виконанні даного підпису переважний вплив мали ймовірно штучні збиваючі фактори.

При порівнянні досліджуваного підпису з підписами ОСОБА_2 були встановлені, як збіжні, так і розбіжні ознаки, наведені у дослідницькій частині.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку,що висновок експерта ОСОБА_3 і висновок експерта В.В.Бандурко співпадають в частині того, що на виконанні даного підпису переважний вплив мали ймовірно штучні збиваючі фактори, тоб то певна, особа намагалась змоделювати підпис ОСОБА_2

Колегія судів оцінюючи висновок експертів, як один із видів доказів у совокупності з іншими доказами, зокрема поясненнями свідка ОСОБА_6 з яких вбачається, що ОСОБА_2 не бажав продовжувати договір оренди землі з ТОВ «Згода» колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, перевірені судом апеляційної інстанції і вони не знайшли свого підтвердження

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «Згода» - відхилити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: