Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Євтушенко О.І.,

Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційним скаргами ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Вінницької областівід 16 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 24 вересня 2014 року, виявивши у коморі своєї квартири протікання води, вона звернулась до власника квартири поверхом вище, з метою установлення причини протікання. Проте, у даній квартирі протікання не було виявлено. Того ж дня позивачка звернулась до товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання» (далі - ТОВ «ЖЕО») з приводу аварійної ситуації. Відповідачем був направлений інженер, який не зумів установити причину протікання води. 08 жовтня 2014 року комісія ТОВ «ЖЕО» установила, що на стелі у коморі наявні темні плями від протікання води, а на кухні відстала кахельна плитка на стіні площею до 1 кв. м, але причину протікання не установили. Оскільки відповідач повинен проводити ремонт будинку позивача та забезпечувати його належний стан, ОСОБА_3 просила стягнути з ТОВ «ЖЕО» матеріальні збитки, які необхідно встановити судовою експертизою, а також 10 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ЖЕО» на користь ОСОБА_3 збитки у розмірі 8 997 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької областівід 16 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційних скаргах ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що протікання в її квартирі відбулося внаслідок неправомірних дій відповідача, зокрема неналежного контролю за технічним станом чи пошкодження внутрішньо-будинкових мереж.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1

Відповідно до акта ТОВ «ЖЕО» від 08 жовтня 2014 року про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), при обстеженні квартири позивача в коморі наявні сліди у виді темних плям площею до 0,5 кв. м, в кухні відставання плитки на стіні площею до 1 кв. м. В акті також зазначено, що причину встановити неможливо, оскільки залиття відбулось у попередньо невстановленому періоді.

Судом також встановлено, що позивач неодноразово зверталася до ТОВ «ЖЕО» та інших установ з метою відшкодування завданого їй збитку (а. с. 13-24).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 01 липня 2016 року вартість матеріальної шкоди, завданої в результаті протікання води у квартирі АДРЕСА_1 станом на час проведення експертизи може складати 4 366 грн., вартість ремонтно-будівельних робіт, спричинених в результаті протікання, для приведення вищевказаної квартири до первинного стану, станом на час проведення експертизи може складати 4 631 грн.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені у положеннях ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (ст. 1166 ЦК України).

При цьому, законом не покладається обов'язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, позивач лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

З огляду на наведене та вимог статей 10, 60 ЦПК України виконання вимог закону щодо належного утримання житлового будинку, в якому знаходиться квартира позивача, та відсутність вини у завданні останній шкоди зобов'язаний довести відповідач.

Разом з тим, відповідач не довів відсутності своєї вини, заперечень на позов не подавав, не спростував належними та допустимими доказами доводи позивача, що залиття відбулося не з вини сусідів зверху, а з вини ТОВ «ЖЕО», яке напередодні замінило трубу.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, суд апеляційної інстанції всупереч вимогам статей 213, 214, 303, 304 ЦПК України на вищенаведені положення закону та обставини справи уваги не звернув, не дав належної правової оцінки доводам позивача, не перевірив розмір завданої шкоди, а тому дійшов передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню частково, ухвалене апеляційним судом рішення - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 16 листопада 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: М.К. Гримич

О.І.Євтушенко

О.В.Кафідова

І.М. Фаловська