Ухвала

іменем україни

01 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Карпенко С.О.,

Кафідової О.В., ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 04 вересня 1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який розірвано рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2015 року.

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочним рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року визначено постійне місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 з нею, а неповнолітня дочка ОСОБА_5 залишилась проживати з відповідачем.

Зазначала, що вона сплачує аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, однак відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_6

Посилаючись на наведене та на те, що відповідач працевлаштований, має постійний дохід, просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його прибутку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 червня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що з 04 вересня 1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2015 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочним рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 10 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду від 28 квітня 2016 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю - ОСОБА_3 за місцем проживання останньої.

Також встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкає з батьком - ОСОБА_4

Заочним рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 31 травня 2016 року зменшено розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей з 1/3 частини на 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідач працює і має можливість виплачувати визначений розмір аліментів, а обов'язок утримувати неповнолітніх дітей покладено на кожного з батьків.

Колегія суддів суду касаційної інстанції не може погодитись з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Таким вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами розірвано та діти проживали з відповідачем, у зв'язку із чим з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 за рішенням суду стягувались аліменти на двох дітей. Після визначення, за рішенням суду, місця проживання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з позивачем, заочним рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 31 травня 2016 року зменшено розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача на утримання двох дітей.

Таким чином, на час звернення до суду з указаним позовом існує заочне рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду від 31 травня 2016 року, яке набрало законної сили, про зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання двох дітей, а в указаному позові заявлені вимоги щодо стягнення з останнього на користь позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, закріплені у главі 15 СК України і поділяються на аліменти, які стягуються до досягнення дитиною повноліття, та участь батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України).

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ст. ст. 10, 11, 212 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов'язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Отже, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, у порушення вимог процесуального закону, не звернув увагу на те, що стягнення аліментів з відповідача на користь позивача може зашкодити інтересам другої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, не врахував, що на час звернення ОСОБА_3 до суду з указаним позовом, набрало законної сили рішення про стягнення з неї на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання двох дітей, а отже, на підставі оскаржуваного судового рішення на утримання молодшої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, будуть стягуватись аліменти з батька на користь матері, при цьому вже стягнуто з матері на користь батька.

У силу наданих чинним ЦПК України повноважень апеляційний суд міг усунути допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, проте, не врахувавши доводів апеляційної скарги, залишив без змін рішення суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлена у справі ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: М.К. Гримич

С.О.Карпенко

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська