Провадження №2/521/1251/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Дукіній Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності, третя особа Одеська міська рада,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності, третя особа Одеська міська рада.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги первісний позивач ОСОБА_3 вказував, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5

Однак, 18 грудня 2015 року ОСОБА_5 померла, після чого відкрилась спадщина у вигляді вказаного майна, яку фактично прийняли ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_3 пояснював, що реалізуючи свої цивільні права та законні інтереси, з метою належного оформлення спадкових прав сторони звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, однак свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру не отримали.

У звязку з викладеним, ОСОБА_3 звернувся з даним позовом до суду, в якому просив визнати за ним право власності на 2/3 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1.

В процесі розгляду справи із зустрічними позовами до суду звернувся ОСОБА_6 як представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Виходячи з тих же обставин, заявник посилався, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доньки померлої мають право на обовязкові частки у спадщині незалежно від наявності заповіту на імя ОСОБА_3, у звязку з чим просив суд визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/6 ідеальній частці квартири АДРЕСА_1.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_3 у відкрите судове засідання не зявився, але від особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог, визнання зустрічних вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ЦПК України.

Представник позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відкрите судове засідання не зявився, але від особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог, визнання первісних вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 міської ради у відкрите судове засідання не зявився, але від особи находила заява про розгляд справи за відсутності третьої особи.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які були надані суду та забезпеченні в процесі розгляду справи, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд доходить висновку про задоволення первісного та зустрічних позовів виходячи з наступного.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 1993 року, виданого УЖКГ виконкому ОСОБА_1 міської ради №3-2447, власником квартири АДРЕСА_1, загальною площею 41,8кв.м., є ОСОБА_7

Право власності за даним правовстановлюючим документом було належним чином зареєстроване, про що свідчить інформаційний лист КП «БТІ» ОМР від 15 вересня 2017 року.

За життя ОСОБА_5 зробила заповідальне розпорядження щодо відповідного майна на випадок смерті, склавши 05 вересня 2009 року заповіт на користь ОСОБА_3, що був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №2361.

Однак, 18 грудня 2015 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №435038, виданим Відділом ДРАЦС у місті ОСОБА_1 міського управління юстиції від 19 грудня 2015 року, актовий запис №13040 від 19 грудня 2015 року.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наводить ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на ст. 1223 ч.1 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З викладеного випливає, що ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_5, померлої 18 грудня 2015 року.

Згідно ст. 1241 ч.1 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Розмір обовязкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Матеріали справи свідчать, що доньки померлої ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають право на обовязкову частку у спадщині, що становить по 1/6 ідеальній частці на кожну спадкоємицю.

Відповідно до ст. 1268 ч.ч.1,3,5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно матеріалів спадкової справи №4/2016, заведеної приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_3, та ОСОБА_6, що діяв від імені ОСОБА_4 звертались із заявами про прийняття спадщини. При цьому ОСОБА_6 також звернувся із заявою про відмову від належної частки у спадщині на користь інших спадкоємців.

Відтак, факт прийняття ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 спадщини після померлої ОСОБА_5 визнаються доведеними суду.

Згідно ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Увесь обсяг наведених обставин свідчить про обґрунтованість відповідних вимог та зумовлює наявність підстав для визнання за спадкоємцями ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 41,8кв.м., в наступних частках: за ОСОБА_3 2/3; за ОСОБА_3 1/6; за ОСОБА_4 1/6.

Згідно ст. 182 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Задовольняючи даний позов суд вбачає доцільним довести до відома осіб, які приймають участь у справі, що рішення суду про визнання права власності на обєкт нерухомого майна, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, підлягає обовязковій державній реєстрації та є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстру прав власності на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на 2/3 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 41,8кв.м. в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на 1/6 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 41,8кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_4 право приватної власності на 1/6 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 41,8кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_5.

Рішення суду в частині визнання права власності підлягає державній реєстрації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: