Справа № 364/632/17
Провадження № 2/364/244/17
23.10.2017 р. Володарський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Макаренко Л.А.,
при секретарі Кулинич Г.І.,
представника Позивача ОСОБА_1 (довіреність від 27.12.2016 р. № 7415-К-О),
Відповідач не зявився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК)
про стягнення заборгованості,
До Володарського районного суду Київської області 29.05.2017 р. надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якій Позивач просить суд стягнути на свою користь з Відповідача заборгованість за кредитним договором від 15.12.2011 р. № б/н у розмірі 11 803 грн. 91 коп., яка складається з такого:
5 754,00 грн. заборгованість за кредитом;
418,78 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом;
4 592,85 грн. заборгованість за пенею;
500,00 грн. штраф (фіксована частина);
538,28 грн. штраф (процентна складова).
На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеного договору від 15.12.2011 р. № б/н ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, підтвердивши свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за зазначеним договором виконав у повному обсязі, надавши Відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого ліміту. Проте Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за зобовязаннями, що відображено в доданому до позовної заяви Розрахунку заборгованості за договором. У звязку з цим Відповідач за станом на 23.04.2017 р. має перед Позивачем заборгованість на загальну суму 11 803,91 грн., що складається з наведених вище сум заборгованості за кредитом, відсотками, пенею і штрафом.
Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 06.06.2017 р. відкрито провадження у справі за зазначеним позовом та призначено справу до слухання у попередньому судовому засіданні на 22.06.2017 р., відкладене на 17.07.2017 р. через неявку сторін. Ухвалою суду від 17.07.2017 р. справу було призначено до судового розгляду в судовому засіданні на 03.08.2017 р., відкладене на 31.08.2017 р., 02.10.2017 р. та 23.10.2017 р. за клопотаннями представника Позивача.
У судовому засіданні 23.10.2017 р. представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, додатково пояснивши розрахунок заборгованості, умови кредитування по картці «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та зазначивши про неможливість надання оригіналів документів, які містяться в кредитній справі Відповідача, для дослідження їх в судовому засіданні з підстав, наведених у надісланому суду засобами електронної пошти листі Позивача від 12.10.2017 р.
Відповідач у судові засідання повторно не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, вважається належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в порядку частини пятої статті 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), відповідно до приписів якої в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, зокрема за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Підтвердження надсилання судових повісток та ухвал суду містяться в матеріалах справи.
Відповідно до частини четвертої статті 169, частини першої статті 224 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою Позивача, викладеною письмово в позовній заяві і клопотанні (а.с. 3, 28), та згодою представника Позивача, наданою в судовому засіданні 23.10.2017 р., вбачає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника Позивача, розглянувши позовну заяву і додані до неї документи, інші матеріали справи, оцінивши наявні в справі письмові докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи дану цивільну справу, виходить з такого.
Відповідно до статей 1054, 1055 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Як наведено у позовній заяві, між сторонами виникли кредитні правовідносини, оскільки сторонами 15.12.2011 р. було укладено кредитний договір шляхом підписання Відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг. Через невиконання Відповідачем своїх зобовязань станом на 23.04.2017 р. виникла заборгованість Відповідача на загальну суму 11 803,91 грн., що включає, зокрема, 5 754,00 грн. заборгованості за кредитом та 418,78 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом.
Разом з тим, на відміну від прохальної частини позовної заяви в обґрунтуванні цих вимог Позивач у заяві вказав про надання Відповідачу кредиту в розмірі лише 900 грн. (а.с. 1), хоча просить стягнути за «тілом» кредиту 5 754 грн. (а.с. 2), не вказуючи при цьому ані про зміну кредитного ліміту, ані про жодні інші для цього підстави. Згадана вище анкета-заява також не містить даних про суму одержаного Відповідачем кредиту. До того ж з цієї анкети-заяви вбачається, що Відповідач отримав не кредитну, а дебетову особисту карту (а.с. 5).
Крім того, в позовній заяві та в згаданій анкеті-заяві відсутнє будь-яке зазначення процентної ставки за наданим Відповідачеві кредитом. Водночас до позовної заяви Позивачем
додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» з різними процентними (відсотковими) ставками за цими картами, а саме: за картами «Универсальная, 30 дней льготного периода» (з відсотковою ставкою 3,0 % на місяць), «Универсальная, 55 дней льготного периода» (з відсотковою ставкою 2,5 % на місяць), «Универсальная Contract» (з відсотковою ставкою 1,7 % на місяць) та «Универсальная Gold» (з відсотковою ставкою 2,5 % на місяць), жодні з наведених умов кредитування не містять підпису Відповідача про ознайомлення його з цими умовами (а.с. 6). Так само із цього витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що ці карти різняться за розміром пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів.
Крім того, доданий до позовної заяви Розрахунок заборгованості Відповідача за договором від 15.12.2011 р. б/н починається не з дати кредитування (15.12.2011 р.), а з 27.04.2016 р., тобто більш ніж через чотири роки після дати надання Відповідачу кредитних коштів.
Ухвалою суду від 06.06.2017 р. про відкриття провадження у справі сторонам, зокрема Позивачеві, було розяснення, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (стаття 10, 60 ЦПК України).
Ухвалою суду від 17.07.2017 р. про призначення справи до судового розгляду визнано обовязковою явку представника Позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» як для дачі особистих пояснень, так і для надання оригіналів документів, які містяться в кредитній справі Відповідача, з метою їх дослідження в судовому засіданні.
На переконання суду надані завірені Позивачем копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг і витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», враховуючи відповідь Позивача про відмову в наданні оригіналів документів кредитної справи Відповідача, включаючи й названої анкети-заяви, є копіями невідомого походження, а відтак не є належними та допустимими доказами у справі згідно з вимогами цивільного процесуального законодавства України.
При цьому суд бере до уваги правові позиції судів вищих інстанцій про те, що копіями невідомого походження є будь-які копії документів, справжність яких неможливо перевірити шляхом співставлення із оригіналом.
З огляду на це та зважаючи на ненадання Позивачем суду оригіналу анкети-заяви на імя Відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (яка до того ж свідчить про отримання Відповідачем не кредитної, а дебетової карти), відсутність підпису Відповідача на жодних із доданих до позовної заяви умовах кредитування за різними кредитними картами, а також суперечність даних щодо розміру наданого Відповідачеві кредиту (за змістом позовної заяви надано 900 грн., а заявляється до стягнення 5 754 грн.), який також не підтверджений жодними доданими до позову доказами, суд вважає, що Позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.
Відповідно до частини четвертої статті 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналогічні правові позиції неодноразово викладалися Верховим Судом України, зокрема, в його постановах від 11.02.2015 р. у справі № 6-240цс14, від 11.03.2015 р. у справі № 6-16цс15, від 22.03.2017 р. у справі № 6-2320цс16, де Верховний Суд України зазначив, що непідписані позичальником умови надання кредиту не є складовою частиною укладеного між сторонами договору.
З огляду на викладене і наведені позиції Верховного Суду України, які є обовязковими для врахування іншими судами (стаття 3607 ЦПК України), суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 15, 16, 509, 526, 536, 626, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, статтями 1, 3, 4, 10, 11, 14, 57, 60, 74, 169, 208, 209, 212-215, 218, 222-228, 232, 291, 292, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Володарським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача; заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку оскарження або після перегляду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення видати копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин.

Особи, які беруть участь у справі, можуть ознайомитись з повним рішенням суду 27.10.2017 р.

Повне рішення складено 26.10.2017 р.

Суддя: Л.А. Макаренко