Єдиний унікальний№590/789/17
Провадження № 2/590/239/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі головуючого судді Сатарової О.В

за участі секретаря Савченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ямпіль цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк „ПРИВАТБАНК» (представник позивача ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК (далі ОСОБА_1) 31.07.2017 року ( дата направллення позову поштою) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 27.04.2011 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір, на підставі якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 300 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленного банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг», « Правилами користування платіжною карткою» та « Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Однак відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 30.06.2017 року у сумі 43 299 грн 83 коп., яка складається з наступного: 3 138 грн. 23 коп - заборгованість за кредитом; 34 328 грн. 21 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 295 грн 30 коп. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи, нараховані відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 038 грн.09 коп. - штраф (процентна складова).

Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2, справу просив розглядати у його відсутність, позовні вимоги та обставини, зазначені в позові, підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала частково, а саме в частині заборгованості за кредитом, пенею та комісією, пояснивши, що дійсно отримала в 2011 році кредитну картку, користувалася нею, проте цю карту в подальшому втратила. З приводу втрати карди до банку не зверталась. Вважає, що сума заборгованості, нарахована банком за процентами, а також сума штрафів є надмірно завищеними. Просила суд врахувати її неспроможність сплатити заборгованість, яка заявлена банком, оскільки вона є одинокою матірю, та ніде не працює.

Позивачем, в особі юрисконсульта ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності від 24.01.2017 року № 3839 К-О суду надані письмові пояснення на заперечення відповідача щодо неправомірності нарахування пені та штрафів, зазначено, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов»язання за кредитним договором, що свідчить про те, що відповідач обізнаний про умови кредитування та визнав свої зобов»язання за договором.

В подальшому відповідачу ОСОБА_3, за її клопотанням, судом було надано час для укладення з позивачем договору реструктурізації заборгованості. Відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання пояснила, що договір реструктуризації заборгованості за кредитним договором від 27.04.2011 року між нею та ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» не укладено.

Суд, оголосивши заяву представника позивача, письмові пояснення представника позивача, вислухав пояснення відповідача, оголосивши його заперечення, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 27.04.2011 року укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с.6-31/.

ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та « Тарифами Банку» складає між нею і Банком договір /а.с.6 зворот/.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дій договору, він автоматично лонгується на тий самий строк / а.с.19/.

Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає свою згоду , що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь - який момент змінити ( збільшити або зменьшити) кредитний ліміт/ а.с.24 зворот/.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбаченних договором / а.с 26 зворот/.

Відповідно до розрахунку позивача /а.с.4-5/, станом на 30.06.2017 року ОСОБА_3 має заборгованість за кредитним договором без номеру від 27.04.2011 року у сумі 43 299,83 грн., яка складається з наступного:

- 3138,23 грн. - заборгованість за кредитом;

- 34 328,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3 295,30 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

штрафи, нараховані відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг ( а.с.27) у розмірі:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина),

- 2038,09 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник зобовязаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України).

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.1048 ЦК України).

За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За таких обставини суд приходить до висновку, що між сторонами 27.04.2011 року укладено кредитний договір, умови якого щодо погашення заборгованості за кредитом відповідачем належним чином не виконані, заперечення відповідача ОСОБА_3 проти позову не доведені належними доказами та спростовані документами наданими позивачем, однак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 40 761 грн 74 коп. (3138,23 грн. - заборгованість за кредитом;+ 34 328,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; + 3 295,30 грн. заборгованість за пенею та комісією) з наступних підстав:

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень закріплених ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується у разі невиконання зобов'я.зань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг.

За змістом п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушені позичальником строків платіжів по кожному з грошових зобовязань, передбачених більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованостіпо кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволені позовних вимог в частині стягнення суми штрафів у розмірі 2 538,09 грн.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх суддів України.

Банком при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1600 грн. /а.с.1/.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 40 761 грн. 74 коп., тобто на 94,1 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1505 грн. 60 коп. (1600 грн.* 94,1 %) судового збору.

На підставі ст.ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 10-11, 60-61, 88, 169, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 „ПРИВАТБАНК задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором без номеру від 27.04.2011 року у сумі 40 761 грн 74 коп. ( Сорок тисяч сімсот шістдесят одна грн. 74 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» 1505 грн. 60 коп. (ОСОБА_5 тисяча пятсот пять грн. 60 коп.) компенсації судового збору за подання позовної заяви.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31.10.2017 року.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_5