Справа № 204/3945/17
Провадження №2/204/1418/17
РІШЕННЯ

іменем України

24 жовтня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив усунути перешкоди позивачу у користуванні квартирою №72 у будинку №3 по вул.Новокримська у м.Дніпро шляхом вселення позивача у зазначену квартиру, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати у справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної власності. Позивач в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 є власником ? частини спірної квартири. Відповідачу належить ? частини зазначеної квартири, з яких на ? частину квартири відповідач набула право власності в порядку приватизації на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», та на ? частини в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5. Позивач зазначає, що незважаючи на наявність у нього зареєстрованого права власності на ? частину спірної квартири, відповідач перешкоджає йому в її користуванні. Він неодноразово намагався потрапити до вказаної квартири та вимагав від відповідача надати ключі від квартири, які остання відмовляється йому надати, перешкоджає доступу та проживанню позивача у квартирі, чим порушує його право, як власника. Позивач вказує, що будучи співвласником спірної квартири, він позбавлений можливості нею користуватися та розпоряджатися на власний розсуд. Оскільки діями відповідача порушено право позивача, як власника, користуватися спірною квартирою та проживати в ній, він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач та представники позивача ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Додатково позивач зазначив, що в спірній квартирі залишилися його речі та до квартири він не може потрапити з 1977 року, як повернувся з армії, на даний час там проживають чужі люди.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити. Разом з цим відповідач визнала, що позивач звертався до неї з проханням надати йому можливість проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1 та вона позивачу відмовила. Також в грудні 2016 року позивач просив у неї ключі від даної квартири, які знаходяться у неї та у людей, які там зараз проживають, та які вона не дала та не збирається давати позивачу. Додатково відповідач пояснила, що в квартирі проживають люди з м. Донецьку, які допомагають їй сплачувати комунальні послуги. Сама відповідач має періодичну роботу та в проміжках між роботою проживає іноді в спірній квартирі та, якщо потрібно, у свого чоловіка. Також відповідач вказала, що вона повністю утримує квартиру, на вселення позивача вона не згодна, оскільки допускати його до проживання в квартирі немає необхідності, у тому числі через його недопустиму поведінку та спосіб життя.

Вислухавши позивача, представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідача, дослідивши наявні докази, суд приходить до наступного.

Зі свідоцтва про право власності на житло від 18 травня 1995 року встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві спільної власності ОСОБА_5 та відповідачу (а.с.9).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-1052, спадкоємцями майна ОСОБА_5, який помер 08 травня 2016 року, є його дочка відповідач по справі, у розмірі ? частки, та його син позивач, у розмірі ? частки спадщини, яка складається з ? частини квартири №72, що знаходиться в м.Дніпро, вул.Новокримська, буд.3 (а.с.8).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, на час розгляду справи у суді сторонам по справі на праві спільної часткової власності належить по ? частці квартири АДРЕСА_1 (а.с.45-46).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Як зазначено у ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї.

Позивач, який є власником ? частки квартири, на підставі ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України, має право володіти, користуватися та розпоряджатися житлом на власний розсуд, використовувати його для власного проживання. Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавлений або обмежений у його здійсненні.

Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідач в судовому засіданні категорично заперечувала право позивача на проживання в квартирі, що узгоджується з твердженнями позивача щодо наявності перешкод у користуванні квартирою з боку відповідача.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже, позивач, як власник ? частки спірної квартири, за наявності перешкод у здійсненні ним права власності, на підставі ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення таких перешкод.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що предявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 640 грн. (а.с.4).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення задовольнити у повному обсязі.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_4на користь ОСОБА_1судові витрати зі сплатисудового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: