АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/8718/2017 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - Свинар Марії Юріївни на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_3 - відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на користь держави 275,60 грн. судового збору.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - СвинарМарія Юріївна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить постановити ухвалу, якою скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року в частині стягнення з АТ «Родовід Банк» судових витрат у справі у розмірі 275 грн. 60 коп.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Скаржник у порядку ст. 383 ЦПК України звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Д.А., заінтересована особа - ОСОБА_3.

Посилається на те, що державний виконавець безпідставно виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 07 вересня 2016 року (провадження ВП № 50720983) по виконанню виконавчого листа № 2-982/12, виданого 06 лютого 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва про звернення стягнення на квартиру № 486 за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 04.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Родовід Банк» за зобов'язаннями ОСОБА_4 по кредитному договору № 77.2/СЖ-102.08.2 від 04.04.2008 року в розмірі 653 134 доларів 16 центів США, що за курсом НБУ станом на 11.04.2001 року становить 5 202 017 грн. 64 коп. шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», на підставі набуття 07.06.2014 року Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що й стало підставою звернення до суду з даною скаргою.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги та стягуючи судовий збір за розгляд вказаної скарги, суд першої інстанції виходив з того, що скаржник/стягувач після повернення виконавчого документа стягувачеві від 07 вересня 2016 року, скористався правом повторного звернення до виконавчої служби й наразі постановою державного виконавця від 04.10.2016 року відкрито виконавче провадження по вказаному виконавчому листу.

Судові витрати покладено судом на заявника та стягнуто з ПАТ «Родовід Банк» 275 грн. 60 коп. на користь держави.

ПАТ «Родовід Банк» оскаржує рішення суду в частині стягнення з банку судових витрат.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 вересня 2016 року ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду із скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни. При цьому судовий збір до суду за вказаною скаргою ПАТ «Родовід Банк» не було сплачено.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавцячи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_3 - відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на користь держави 275,60 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового зборута витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалупро задоволення скарги заявника.

Доводи апеляційної скарги, що чинним законодавством не передбачено сплати судового збору за подання скарги на дії державного виконавця і крім того, Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, під час здійснення тимчасової адміністрації в банку не можливо проводити примусове стягнення грошових коштів з банку, колегія судів не приймає до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що в Публічному акціонерному товаристві «Родовід Банк» з лютого 2016 року запроваджено тимчасову адміністрацію та делеговано повноваження тимчасового адміністратора уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк» Кулішу Віктору Миколайовичу.

Згідно статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. У своїй діяльності Фонд керується Конституцією України та законодавством України.

Положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено також право уповноваженої особи Фонду заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 даного Закону, управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку: затвердження кошторису витрат Фонду на здійснення тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку в межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду та затвердження кошторису витрат банку, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.

Таким чином, керуючись в своїй діяльністю законодавством України, зокрема і Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким передбачено право на звернення Фонду в процесі ліквідації чи тимчасової адміністрації банку до суду, виконавча дирекція Фонду при формуванні проекту кошторису повинна враховувати вказану обставину та передбачити відповідний рядок витрат на сплату судового збору.

22 травня 2015 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 01 вересня 2015 року.

Вказаним законом було виключено з передбаченого Законом України «Про судовий збір»переліку пільговиків осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

З відповідною скаргою ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду 27 вересня 2016 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сплати судового збору».

Вказаний закон є чинним, відтак відсутні підстави не застосовувати його положення до існуючих правовідносин.

Враховуючи положення ст.388 ЦПК України, а також те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з моменту введення тимчасової адміністрації набуває повного і виняткового права управляти Банком, а тому, формуючи кошториси та внутрішні бюджети, повинен передбачати необхідні для забезпечення своєї діяльності рядки витрат, приймаючи до уваги те, що з 01 вересня 2015 року Законом України «Про судовий збір» не передбачені пільги зі сплати судового збору особам у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, висновок суду першої інстанції про стягнення з ПАТ «Родовід Банк» судового збору за розгляд скарги в розмірі 275,60 грн. є правильним та обґрунтованим виходячи з положень статті 388 ЦПК України.

Таким чином, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - Свинар Марії Юріївни - відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий: Судді: