Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1461/17

Номер провадження: 2/511/641/17

26 жовтня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

при секретарі Непомнящої О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в особі начальника Роздільнянського району електричних мереж до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, ціна позову 5905,13 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.07.2017 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 р №1357, які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобовязані дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та ін. Також, п.19 зазначених Правил визначає, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Стаття 26 Закону України „Про електроенергетику передбачає, що споживач електроенергії повинен дотримуватися вимог нормативно-технічних документів (в тому числі і Правил). У випадку невиконання або неналежного виконання зобовязання боржником, він зобовязаний відшкодувати кредитору заподіяні збитки. 20.01.2017 року при проведенні бригадою Роздільнянського РЕМ рейдової перевірки споживача електроенергії ОСОБА_2 за адресою його проживання було виявлене порушення ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення проводів навантаження на до облікову розетку через вікно будинку. При включеному навантаженні, електроенергія споживається, але електролічильником не враховується, тобто було виявлено недоврахування електроенергії. Зазначене порушення було відображене в ОСОБА_3 про порушення Правил користування електричною енергією побутовим абонентом від 20.01.2017 року за №038290, який складено у присутності споживача. Жодних пояснень, зауважень до ОСОБА_3 споживачем не внесено, що свідчить про повну згоду споживача електричної енергії з виявленим порушенням. Пунктом 48 ПКЕЕН передбачена відповідальність споживачів за порушення правил користування електроенергією, в результаті вказаного порушення було допущено без облікове користування електричною енергією, у результаті чого Роздільнянському РЕМ були нанесені збитки. У звязку з порушенням п.42 ПКЕЕН, згідно п.53 ПКЕЕН та ОСОБА_4 розрахунку розміру відшкодування збитків було зроблено розрахунок нанесених збитків в сумі 5905,13 грн. Комісією з розгляду ОСОБА_3 про порушення ПКЕЕН був розглянутий вищевказаний ОСОБА_3. За результатами його розгляду було складено протокол від 16.02.2017 року про сплату суми 5905,13 грн., нарахованої по ОСОБА_3. Позивач звертався із заявою про видачу судового наказу про стягнення вказаної суми з боржника. Судовим наказом Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.05.2017 року по справі №511/893/17 (номер провадження 2н/511/37/17) з ОСОБА_2 стягнута заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 5905,13 грн. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.06.2017 року по справі №511/893/17 (номер провадження 2-с/511/2/17) за заявою ОСОБА_2 судовий наказ від 18.05.2017 року скасований. Тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який просить задовольнити та стягнути вказану суму з відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі і просив його задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, оскільки ОСОБА_3 про порушення №038290 від 20.01.2017 року складено без його участі, ніяких порушень та без облікового користування електроенергією він не допускав, заборгованості по особовому рахунку у нього немає. Щодо візиту представників Роздільнянського РЕМ до нього 20.01.2017 року, зазначив, що троє працівників РЕМ прийшли до нього додому о сьомій годині ранку та голосно його кликали. Він вийшов з дому та впустив працівників РЕМ у будинок для перевірки лічильника. Вони перевірили лічильник, записали покази, спитали про провід, який лежав на підлозі, на що він відповів, що то переноска. Працівники РЕМ вказаний провід не брали до рук та ніяких вимірів не робили, а потім попросили його принести будь-яку квитанцію про сплату за електроенергію, на що він погодився та пішов до кімнати. Він подав працівникам РЕМ квитанцію про сплату. Вони записали якісь дані з квитанції у свій лист. Потім працівники РЕМ повідомили його, що будуть складати акт про порушення, оскільки він зробив накид на проводи на подвірї, після чого покинули його будинок. У його присутності ніякий акт не складали та не повідомили йому суть порушення. Ніяких фотознімків також у його присутності не робили, тому він вважає, що долучені до позову ксерокопії фотознімків без дати, зроблені у різні проміжки часу (у нічний та денний час, невідомо якого дня). Він звернувся в Роздільнянський РЕМ та вимагав надати йому квитанцію на сплату боргу, але йому не надали вказаний документ до сих пір. На засіданні комісії з розгляду актів він не був присутнім. Вважає, що акт відносно нього складено із суттєвими порушеннями закону, просить визнати його недійсним та відмовити у позові.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідків, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов ВАТ „ЕК Одесаобленерго в особі начальника Роздільнянського РЕМ не підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» електропостачання відноситься до комунальних послуг. Стаття 26 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) передбачає, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобовязаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів (у тому числі і Правил) та договору про постачання енергії. При цьому користування електричною енергією споживання електроенергії з дотриманням споживачем визначених відповідними договорами умов підключення електроустановок споживача до електричних мереж у точці приєднання, умов оплати купованої електричної енергії.

Відносини між споживачами електроенергії (населенням) та електропостачальниками, в тому числі і правові, регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26.07.1996 року №1357 (далі ПКЕЕН). Пунктом 42 ПКЕЕН, передбачено, що споживачі електричної енергії зобовязані дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та інше. Відповідно до п.2 ПКЕЕН побутовий споживач це фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником. В цьому ж пункті ПКЕЕН зазначено, що обєкт побутового споживача це житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать фізичній особі на правах власності або користування.

Судом встановлено, що ПАТ „ЕК Одесаобленерго в особі Роздільнянського РЕМ постачає електричну енергію у будинок відповідача ОСОБА_2 в м.Роздільна, вул. Г.Кірпи (бувша Димитрова),71, Одеської області, який споживає електроенергію на власні потреби та має права і несе відповідальність згідно укладеного між сторонами 11.08.2005 року договору про користування електроенергією. Розрахунки за спожиту електроенергію здійснюються за показами електролічильника типу СОИ-446 №2897611, рік випуску 1971, встановленого у будинку споживача, як зазначено в Договорі, долученому до позову (а.с.9) та відкритому особовому рахунку №9010/2955 для здійснення розрахунків за спожиту електроенергію та інших платежів. Споживач зобовязаний своєчасно сплачувати кошти за спожиту електроенергію.

Відповідно до п.37 ПКЕЕН енергопостачальник має право, в тому числі, перевіряти справжність приладу обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електроенергії поза приладом обліку. Стаття 27 Закону України «Про електроенергетику» встановлює, що до правопорушень в електроенергетиці віднесено крадіжку електричної енергії та пошкодження приладів обліку. Положеннями п.48 ПКЕЕН визначено перелік порушень, за які споживач несе відповідальність згідно законодавства. Відповідно до абзацу першого п.53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електроенергією, у тому числі фактів розкрадання електроенергії складається акт, який підписує представник енергопостачальника та споживач. Один примірник вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Порядок складання актів про порушення ПКЕЕН визначено пунктом 53 Правил та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електроенергією, затверджених постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562 (зі змінами) (далі ОСОБА_4).

Пунктом 2 ОСОБА_4 визначено перелік порушень ПКЕЕН, за які передбачена відповідальність та на підставі ОСОБА_4 розраховується обсяг та вартість не облікованої електроенергії, а саме: 1) порушення цілісності пломб, цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби (дріт, кордова нитка тощо), порушення цілісності гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, фальсифікації тавр про повірку засобів обліку, тавр електропередавальної організації, тавр інших заінтересованих сторін, відбитки яких нанесені на пломби, або відсутності пломб на розрахункових засобах обліку в місцях, указаних в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному ПКЕЕН; 2) пошкодження або відсутності пломб, встановлених у місцях, указаних в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному ПКЕЕН; 3) пошкодження розрахункових засобів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів засобів обліку; 4) пошкодження або відсутності пломб на розрахункових засобах обліку, що враховують обсяг електричної енергії, переданої мережами споживача (за наявності акта про пломбування, складеного в порядку, визначеному ПКЕЕН), пошкодження зазначених розрахункових засобів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів засобів обліку; 5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю споживача; 6) підключення до електричної мережі, що є власністю споживача, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку; 7) підключення до електричної мережі, що є власністю споживача, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Таким чином, вказаними нормами ПКЕЕН та ОСОБА_4 підставою для здійснення нарахування постачальником збитків у вигляді вартості необлікованої електричної енергії є факти встановлення актом перевірки вищенаведених порушень, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Всі вказані порушення пов'язані з пошкодженнями розрахункових засобів обліку, пломб (порушення їх цілісності чи відсутність пломб) або самовільним підключенням електроустановок до електричної мережі.

Відповідно до положень пункту 4.5 ОСОБА_4 працівники енергопостачальника перед складанням акта про порушення зобовязані повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотив своєї відмови від його підписання, підписати його без зауважень та пропозицій. При цьому, відповідно до примітки додатка 3 до ОСОБА_4, у разі відмови споживача або представника споживача, в присутності якого було складено акт про порушення від підпису цього акта, в рядку «Споживач або представник споживача (у разі порушення ПКЕЕН) зазначається: «Від підпису відмовився». Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали не менше три представники енергопостачальника. Факт повідомлення споживача про зазначене у пункті 4.5 ОСОБА_4 право може бути зафіксоване у цій графі акта.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ) неодноразово звертала увагу енергопостачальника на необхідність дотримання вимог ОСОБА_4 при складанні ОСОБА_3 про порушення ( Лист від 27.07.2012 року №4754/11/47-12 «Щодо перегляду ОСОБА_3 про порушення ПКЕЕН на виконання протокольного рішення НКРЕ від 07.06.2012 №23 (зі змінами)).

20.01.2017 року при проведенні рейдової перевірки бригадою Роздільнянського РЕМ споживача електроенергії ОСОБА_2 за адресою його проживання було складено ОСОБА_3 про порушення ПКЕЕН №038290 від 20.01.2017 року. Акт складено у відсутності відповідача, відповідач його не підписував, з ним не згоден, дані про отримання ним вказаного ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні та не надані позивачем на вимогу суду. До позову долучено рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.23), яке ОСОБА_2 отримав 01.02.2017 року, однак не зазначено, яке саме вкладення було у рекомендованому відправленні. Згідно реєстру на рекомендовані листи (а.с.24) вказано, що ОСОБА_2 відправлено «Протокол, розрахунок, акт», однак відсутні відомості про отримання цього рекомендованого відправлення (поштовий штемпель від 28.02.2017 року).

У ОСОБА_3 №038290 від 20.01.2017 року зазначено порушення мовою оригіналу - «самовольное подключение проводов нагрузки на доучетную розетку через окно. При включенной нагрузке в данную розетку електроенергія потребляется, електросчетчиком не учитуется» (а.с.14-15).

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що склали ОСОБА_3, провід, яким було виконано без облікове підключення було видно візуально з вулиці, що було відображено на фотознімках, які зроблені того ж дня 20.01.2017 року без присутності споживача. ОСОБА_2 на виклик вийшов з дому та впустив їх у будинок для перевірки лічильника, при цьому він зірвав провод, яким здійснив безоблікове підключення, незважаючи на присутність бригади РЕМ. На їх запитання, що то за провід на підлозі біля лічильника, ОСОБА_2 відповів, що то переноска. На пропозицію скласти акт про порушення ПКЕЕН, ОСОБА_2 видворив їх з домоволодіння, та вони вимушені були складати акт у машині без його присутності, та зробити запис у акті, що споживач від підпису відмовився, хоча йому на підпис цей акт ніхто не давав. Всі дані про порушення, схему електропостачання вони відобразили також за межами домоволодіння споживача та у його відсутності. Свідки у своїх поясненнях, даних суду, не посилалися на те, що ними застосовувалися будь-які засоби вимірювальної техніки, а саме: штангенциркуль, як зазначено у акті, також те, що ними взагалі проводилися виміри параметрів схеми електропостачання споживача на дату складання акту. До якої саме розетки через вікно самовільно підключені проводи нагрузки та як бригадою встановлено, що при включеній нагрузці в дану розетку електроенергія споживається, а лічильником не обліковується, з матеріалів доданих до позову та з показів свідків встановити неможливо. Отже викликає сумнів, що працівниками РЕМ було виявлено факт без облікового споживання електричної енергії споживачем. Акт було складено на підставі їх припущень, а це суперечить вимогам пункту 53 ПКЕЕН.

Суд зазначає, що в ОСОБА_3 про порушення №038290 від 20.01.2017 року не всі графи заповнені, а ті, що заповнені викликають сумнів у їх достовірності. Як зазначено вище, п.3 ОСОБА_3 не відповідає дійсності, оскільки виміри не проводилися. Не підтверджено п.7 «Перелік обєктів або струмоприймачів, відключених від електропостачання» - демонтаж самовільного підключення, оскільки не зазначено ким саме він виконаний. Дозволена потужність споживання 3 кВт, як зазначено у ОСОБА_3, не відповідає Договору, оскільки у останньому зазначено 1.5 кВт (а.с.9).

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечував, що акт складено у його присутності та зазначив, що позивач ввів суд в оману, звернувшись із заявою про видачу судового наказу у травні 2017 року, де нема жодного посилання не без облікове користування електроенергією, а лише йде мова про наявність у нього заборгованості за спожиту електроенергію за певний період часу. Ці твердження відповідача не спростовані позивачем.

Комісією з розгляду ОСОБА_3 про порушення ПКЕЕН 16.02.2017 року був розглянутий вищевказаний ОСОБА_3, але ОСОБА_2 на засідання комісії не запрошувався. За результатами розгляду ОСОБА_3 було ухвалене рішення про сплату суми 5905,13 грн. за період з останнього контрольного знімання показань лічильника з 14.12.2016 року, але вказаний розрахунок ОСОБА_2 не отримував, тому оскаржити його не мав змоги. Всупереч вказаному протоколу від 16.02.2017 року розрахунок заборгованості зроблено з 14.11.2016 року. Позивач надав суду «Повторний протокол №19 (2) від 21.02.2017 року засіданні комісії», де нібито виправлена описка у протоколі від 16.02.2017 року та змінена дата розрахунку з 14.11.2016 року, однак суд не приймає цей документ як доказ, оскільки посилання на цей документ відсутнє у позовній заяві, він не був долучений до позову та про його існування представник позивача не зазначав до початку розгляду справи судом.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що вона здійснює щомісячно планові обходи, зокрема, і відповідача ОСОБА_2 для знімання показів електролічильника. 14.12.2017 року вона не застала споживача вдома, тому вимушена була 21.12.2016 року ще раз прийти та зняти покази з лічильника споживача. Оскільки у неї на той час не було відомості, то вона, повернувшись у РЕМ, зазначила покази лічильника ніби то зі слів ОСОБА_2, але «покази зі слів» відповідали дійсності. ОСОБА_2 завжди допускає її до лічильника і ніколи не чинить у цьому перешкод.

У судовому засіданні позивачем ВАТ «Одесаобленерго» не надано суду доказів на підтвердження без облікового користування електроенергією, не зазначено місце, час та спосіб розкрадання саме відповідачем ОСОБА_2 електроенергії. Допитані судом працівники Роздільнянського РЕМ, які здійснювали перевірку та займалися нарахуванням збитків, не змогли чітко визначити спосіб розкрадання відповідачем електроенергії, не змогли пояснити чому саме такі відомості відображено у ОСОБА_3, схему порушення склали не на місці його вчинення, на фотографіях виявленого порушення відсутня їх дата. Між тим, з пояснень свідків вбачається, що вони, побачивши з вулиці проводи, які через вікно йшли до будинку та припустили, що там є самовільне підключення, за допомогою якого можна розкрадати електроенергію, але не перевірили, чи дійсно це порушення мало місце, оскільки до облікова розетка ними не встановлена та не визначено, що саме через цю розетку способом вказаним у акті, відповідач безобліково споживав електроенергію.

При здійсненні перевірки абонента ОСОБА_2 представники енергопостачальника допустили порушення Правил КЕЕН та ОСОБА_5, зазначені вище.

Суд дослідивши всі докази дійшов висновку, що викладені у ОСОБА_3 №038290 від 20.01.2017 року обставини є припущенням, обєктивно не встановлені, а тому у працівників Роздільнянського РЕМ не було законних підстав для складання вказаного ОСОБА_3 про порушення ПКЕЕН споживачем ОСОБА_2

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що позивачем зроблено не було.

На підставі викладеного, суд вважає, що у позові ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід відмовити повністю.

Не підставі ст.88 ЦПК України у разі відмови у позові не підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі. Керуючись ст..ст.10,11,209,212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, на підставі статей 21, 22, 24, 30, 41 Конституції України, статей 15, 16, 21, 623, 714 ЦК України, ст.48, ст.53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357 (зі змінами та доповненнями), ст.26, ст.27 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин), ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІУ (зі змінами та доповненнями), суд

ВИРІШИВ:

У позові Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в особі начальника Роздільнянського району електричних мереж до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, ціна позову 5905,13 гривень відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. В. Ільяшук