Справа №592/1136/17
Провадження №2-п/592/36/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., представника заявника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.03.2017 р., яку мотивує тим, що він дізнався про наявність заочного рішення суду від 03.03.2017 р. наприкінці вересня 2017 р., коли з його пенсії почали відраховувати кошти. В матеріалах цивільної справи № 595/1136/17 є рекомендоване поштове відправлення на його імя, де зазначено дату розгляду о 13 год. 00 хв. 03.03.2017 р., однак в даному поштовому відправленні відсутній його підпис про його отримання рекомендованого листа. Крім того, конверт повернуто до суду. Таким чином, він вважає, що належним чином про дату та час судового засідання він повідомлений не був, що свідчить про відсутність його підпису в рекомендованому поштовому відправленні, тому у судове засідання він не міг зявитися по незалежним від нього причинам, тому що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Адресу місця проживання він не змінював, весь час проживає за адресою постійної реєстрації: м. Суми, вул. Ковпака, 59/100, однак повісток ніяких про виклик до суду не отримував і не знає про їх зміст, тому був позбавлений можливості зявитися у судове засідання та надати заперечення. З позовом ПАТ КБ «Приватбанк» він не згоден, оскільки 20.01.2012 р. він підписав та подав заяву до банку на оформлення на його імя картки внаслідок чого підписав договір б/н від 20.01.2012 р. відповідно до якого отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте у матеріалах справи відсутній договір б/н від 20.01.2012 р. Крім того, йому зовсім не зрозумілий розмір процентної ставки, оскільки її розмір не зазначений ані в анкеті-заяві, ані в позовній заяві. Просить суд: скасувати заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.03.2017 р. у цивільній справі № 592/1136/17 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 заяву підтримала, просила скасувати заочне рішення суду від 03.03.2017 р., як таке, що суперечить нормам ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 228 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.03.2017 р. позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 20.01.2012 р. у розмірі 41962 (сорок одна тисяча девятсот шістдесят дві) грн. 43 коп., з яких: 1982 грн. 17 коп. - заборгованість за кредитом; 33305 грн. 86 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4200 грн. 41 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1974 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова) та судовий збір у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач повідомлявся про час і день судового засідання судовою кореспонденцією, з направленням копії позову з додатком документів та проханням надати свої заперечення.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача ДКП «Кінотеатр «Братислава» про те, що судові повістки про виклик у судове засідання на 03.03.2017 р. не направлялися на адресу: АДРЕСА_1, тобто на адресу, яка була вказана у позовній заяві.

Поштова кореспонденція повернута на адресу суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», а не «за зазначеною адресою не проживає», що свідчить про те, що відповідача було належно повідомлено про необхідність одержання поштової кореспонденції згідно п.п. 93, 99, 110, 116 «Правил надання послуг поштового зв'язку» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, однак відповідач завідомо знаючи відправника даних листів, Ковпаківський районний суд м. Суми, на переконання суду, уникнув їх одержання, що на думку суду свідчить про його належне повідомлення про день, час та місце розгляду справи та судом були вжиті всі заходи щодо такого повідомлення відповідача.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Необхідно наголосити на тому, що суд вирішує справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих йому доказів, особи, які беруть участь у справі, займають активне становище щодо інших учасників процесу та суду, сторони самостійно визначають, які саме докази подавати суду, а які ні, у разі невиконання процесуальних обов'язків або нездійснення процесуальних прав для особи настають небажані для неї правові наслідки.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законом визначено, що суд може скасувати ухвалене ним заочне рішення лише за наявності одночасно двох підстав визначених у ст. 232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, судом не встановлено будь-яких причин неявки в судове засідання, які можуть визнаватись судом поважними.

Суд відзначає, що ОСОБА_1 не з'являвся в судові засідання без поважних причин. Доводи ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення є його суб'єктивними судженнями та зводяться до аналізу тих самих обставин справи на відповідність їх вимогам закону, що не є підставою для скасування заочного рішення судом, що його ухвалив.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення є необґрунтованою, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Алфьоров