РІШЕННЯ

іменем України

"24" жовтня 2017 р. 145/1284/14-ц

2/145/30/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 06 травня 2004 року вона зареєструвала шлюб з громадянином Сполучених Штатів Америки ОСОБА_4 який був зареєстрований у штаті Каліфорнія, окрузі Плейсер у м. Оберн, про що було видано Дозвіл та Свідоцтво про шлюб за № НОМЕР_1 від 06 травня 2004 року.

У них з відповідачем від шлюбу є спільна дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є громадянкою Сполучених Штатів Америки.

Їхнє спільне життя з відповідачем не склалося, тому вони шлюб фактично припинили, разом не проживають, та згідно рішення Тиврівського районного суду Вінницької області шлюб було розірвано.

Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, фактично він перестав брати участь як батько їхньої дитини в її утриманні та вихованні.

Фактично відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає.

Їй відомо, що відповідач працює, тому він має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої спільної дочки, однак точне місце роботи їй невідомо, лише відомо, що відповідач має гарну заробітну плату та працює поліцейським.

Знаючи та усвідомлюючи, що їхня дочка потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх обов'язків, а тим більше що рівень її доходу дуже низький, та даний час вона не працює.

Бажає, щоб суд стягнув аліменти на утримання дитини у частці від доходу відповідача.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Просить стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого (проживає): АДРЕСА_1 - щомісячно аліменти на її користь на утримання дочки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є громадянкою Сполучених Штатів Америки, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви. Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти на її користь на утримання дочки - ОСОБА_6, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбаченого чинним законодавством, починаючи від дня подачі позовної заяви.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, пояснила, що позивачка з дитиною проживають в м. Гнівані, відповідач щомісячно сплачує аліменти в розммірі 150 доларів США, однак це його право, а не встановлений судом обов'язок. Дитина хворіє цукровим діабетом. На сьогоднішній день батько не спілкується з дитиною, лише перераховує гроші, починаючи з 26.12.2014 року по даний час. Просить стягнути аліменти без врахування виплачених коштів, оскільки сплачувати аліменти - його право, а не обов'язок. Уточнити місце роботи та розмір доходів відповідача не можливо, оскільки на час звернення із позовом позивачка вже проживала в м. Гнівані Тиврівського району Вінницької області.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, пояснив, що його довіритель постійно сплачує аліменти в розмірі 150 доларів США, яких достатньо для належного утримання дочки. Відповідач і його дочка громадяни США і на думку відповідача справа має слухатись в США. Згідно свідоцтва про шлюб, наданого позивачкою, відповідач працює монтажником. Дозволу на розгляд справи в суді України не отримано (у відповідності з Гаазькою Конвенцією). Відповідач виконував рішення Тиврівського районного суду від 23.10.2015 р. про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 в розмірі 150 USD (доларів США) щомісячно на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 10.07.2014 року до повноліття дитини і сплачує кошти по цей день і навіть після його скасування, хоча міг би після скасування рішення суду не сплачувати. Механізму стягнення аліментів із США до України немає. Стабільного доходу у відповідача немає, його доходи мінливі, тому доцільніше стягувати аліменти в твердій грошовій сумі. Батьки мають рівні права та обов'язки, нехай ще 150 доларів США на місяць платить мама і для дитиини вистачить коштів на проживання та на лікуваня. Ще до рішення суду відповідач добровільно сплачував аліменти і приїжджав в Україну, надавав допомогу в утриманні дитини.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» починаючи з 1 травня 2017 р. встановлений в розмірі 1777 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму.

Сторони перебували в шлюбі, що стверджується Дозволом та Свідоцтвом про шлюб від 06.05.2004 року (а.с. 5) мають дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, що стверджується свідоцтвом про її народження ( а.с. 6), яка є громадянкою США. На даний час донька із мамою проживає в АДРЕСА_2.

Відповідно до довідок альтернативної загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 м. Гнівань Тиврівського району № 80, 81 від 19.06.2014 року ОСОБА_6 в 2013-2014 році навчалась в 3-му класі, її батько ОСОБА_4 не цікавиться навчанням і вихованням дочки, вихованням дочки займається лише матір (а.с. 9,10).

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Тому твердження представника відповідача про те, що дана справа має розглядатись за місцем проживання відповідача є безпідставним. Доказів про місце роботи та про доходи відповідача в даний час суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Суд не погоджується із доводами представника відповідача про доцільність визначення аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки в даному випадку матиме місце вихід за межі позовних вимог, на що також звертав увагу Вищий спеціалізований суд України в ухвалі від 20.04.2016 року, що постановлена в даній справі, висновки якої відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України є обов'язковими для суду першої інстанції при новому розгляді справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 109-110, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183, 199, 200 СК України,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого (проживає): АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 10.07.2014 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в прибуток держави в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.