У х в а л а

13 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду Київської області від 14 лютого 2017 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області,

в с т а н о в и л а :

Обухівський районний суд Київської області ухвалою від 18 листопада 2016 року визнав неправомірними дії старшого державного виконавця Данієлян С.А. при складенні акта від 13 червня 2016 року щодо часткового виконання судового рішення та скасував цей акт державного виконавця.

Апеляційний суд Київської області 14 лютого 2017 року скасував ухвалу суду першої інстанції та постановив нову ухвалу, якою в задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 12 липня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 лютого 2017 року залишила без змін.

29 вересня 2017 року ОСОБА_4, за дорученням якого діє ОСОБА_5, звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Апеляційного суду Київської області від 14 лютого 2017 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судами касаційної інстанції частини першої статті 12, частини першої статті 13, частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року, в якій, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 12 липня 2017 року, суд касаційної інстанції погодився з висновком апеляційного суду про те, що дії державного виконавця під час виконання судового рішення не суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження», а тому відсутні правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_4

Разом з тим у наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року суд касаційної інстанції направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав порушення судами норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Отже, порівняння наведеного судового рішення та ухвали суду касаційної інстанції, про перегляд якої подана заява, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду Київської області від 14 лютого 2017 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко