Провадження № 2-о/127/742/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 серпня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретаря Подоляк М.В.,

за участю прокурора Безпалюка А.О.,

представника заявника ОСОБА_3,

особи, щодо якої вирішується

питання про надання їй

психіатричної допомоги у

примусовому порядку ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за заявою Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_5» про госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в примусовому порядку без його згоди, суд,

в с т а н о в и в :

21 серпня 2017 року Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_5» звернувся в суд із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який був госпіталізований 20 серпня 2017 року о 16:00 год. у відділення № 2 ВОПНЛ ім. акад. ОСОБА_5.

Заява мотивована тим, що направлення на госпіталізацію було видано черговим лікарем приймального відділення Комунального закладу «ВОПНЛ ім. акад. ОСОБА_5» ОСОБА_6, яка після особистого огляду ОСОБА_4 зробила висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для лікування у звязку із наявністю в нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути добровільно госпіталізована до психіатричного закладу за її усвідомленою згодою.

ОСОБА_4 відмовився від госпіталізації до лікарні, але був госпіталізований в примусовому порядку на підставі статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» в звязку з тим, що пацієнт поводить себе неадекватно, може вчинити дії (дратівливий, агресивний, вдома багато ночей майже не спав, був збуджений, побив вікна та двері, пошкодив замки, погрожував вбити батька, конфліктує з сусідами, говорить, що «спалить хату та всіх перебє»), що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, може завдати значної шкоди своєму здоровю, не може усвідомлювати свої дії оскільки знаходиться під впливом хворобливих переживань. По своєму психічному стану не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, потребує госпіталізації в примусовому порядку.

21 серпня 2017 року о 09:00 год. ОСОБА_4В, був оглянутий комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги.

З огляду на зазначене вище, заявник звернувся до суду із даною заявою.

У судовому засіданні представник лікарні підтримав заяву та наполягав на її задоволенні.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечував.

ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про його госпіталізацію в примусовому порядку без його згоди та просив у її задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_7 проти України») від 17 квітня 2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, обєктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з акту огляду комісії лікарів-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації в примусовому порядку № 01-2-17/1503 від 21 серпня 2017 року, комісія оглянула ОСОБА_4, в результаті чого, було встановлено, що він виявляє ознаки психічного розладу у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу. ОСОБА_4 відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» представляє безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих, може завдати значної шкоди своєму здоровю та здоровю оточуючих, не може повністю усвідомлювати свої дії оскільки знаходиться під впливом хворобливих переживань. Враховуючи дані анамнезу, заяву матері про неадекватну поведінку, небезпеку для себе та оточуючих (дратівливий, агресивний, вдома багато ночей майже не спав, був збуджений, побив вікна та двері, пошкодив замки, погрожував вбити батька, конфліктує з сусідами, говорить, що «спалить хату та всіх перебє») потребує госпіталізації в примусовому порядку без його згоди.

Відповідно до заяви матері ОСОБА_4, з якою вона звернулась до КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_5», останній веде себе неадекватно та агресивно.

Однак, заява матері про поводження ОСОБА_4 агресивно та неадекватно, за відсутності інших належних та допустимих доказів даної обставини, не дає підстави стверджувати, що хворобливий стан ОСОБА_4 вимагає примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 в судовому засіданні не проявляв агресію, абсолютно логічно, послідовно, змістовно надавав пояснення, чітко відповідав на запитання, взявши до уваги відсутність та не підтвердження в судовому засіданні обставин наявності в ОСОБА_4 тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, беручи до уваги відсутність доказів неспроможності даної особи самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення, оскільки представником психіатричного закладу не доведено в судовому засіданні наявність тяжкого психічного розладу здоровя ОСОБА_4

Враховуючи наведене та керуючись ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 4-8, 10, 60, 279-282 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні заяви Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_5» про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 без його згоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_8

ОСОБА_9 ОСОБА_1

ОСОБА_2