Справа №473/2591/17 26.10.2017 26.10.2017 26.10.2017
Провадження №22-ц/784/2080/17
Справа № 473/2591/17 Головуючий першої інстанції: Висоцька Г.А.
Провадження № 22-ц/784/2080/17 Суддя-доповідач Апеляційного суду: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 серпня 2017 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 березня 2013 року між ними був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У звязку з невиконанням ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором станом на 30 червня 2017 р. утворилась заборгованість у розмірі 29955 грн. 47 коп., яка складається з: 766 грн. 45 коп. заборгованість за кредитом; 23486 грн. 38 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3800 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1402 грн. 64 коп. штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило стягнути з ОСОБА_2 вищевказану суму заборгованості.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову, просив застосувати позовну давність.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 серпня 2017 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на незаконність рішення, зокрема, помилковість висновку суду про пропуск Банком позовної давності, просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем без поважних причин пропущена позовна давність за усіма позовними вимогами, а тому кредитна заборгованість відповідача не підлягає стягненню в силу ст.267 ЦК України.

Проте, повністю погодитись з таким висновком колегія суддів не може.

Так, за положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

ОСОБА_3 ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 2 ст. 1067 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2013 року ОСОБА_2 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та ОСОБА_4 надання банківських послуг в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". За змістом даної Анкети-заяви ОСОБА_2 погодився, що ця заява разом із памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг, він ознайомлений з договором про надання банківських послуг та згоден з ним, примірник цього договору згодний отримати шляхом роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua, де також розміщені ОСОБА_4 надання банківських послуг Крім того, відповідач зобовязався виконувати вимоги ОСОБА_4 надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті Приватбанку (а.с.6).

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось відповідачем, що на підставі вищевказаної Анкети-заяви ОСОБА_2 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був відкритий картковий рахунок та видано платіжна картка «Універсальна», на якій встановлено кредитний ліміт в розмірі 800 грн., зі строком дії до жовтня 2016 р. (а.с. 76).

Розділом 2.1.1.12. Умов та ОСОБА_4 надання банківських послуг передбачено порядок нарахування та оплати процентів та порядок погашення боргових зобовязань. Зокрема, відповідно до п. 2.1.1.12.6. за користування Кредитом і ОСОБА_5 нараховує процентив розмірі, встановленому Тарифами Банка, із розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.

ОСОБА_3 обслуговування кредитних карт «Універсальна», що діяли на час укладання кредитного договору, за користування кредитом позичальник повинен сплачувати відсотки за базовою ставкою 2,5 % в місяць (тобто, 30% на рік) на залишок заборгованості.

Цими ж Тарифами встановлено, що розмір обовязкового щомісячного платежу становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн.; передбачені пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається з пені (1), що дорівнює базовій процентній ставці поділеній на 30 за кожен день прострочення кредиту, та пеня (2), що дорівнює 1% від заборгованості, але не менш 30 грн. на місяць, яка нараховується один раз на місяць при простроченні платежу на пять та більше днів при виникненні заборгованості більше 50 грн., а також штраф 500 грн. + 5% від суми заборогованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів.

Аналогічне положення містить пункт 2.1.1.7.5. Умов та ОСОБА_4 надання банківських послуг.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, зокрема, випискою з карткового рахунку ОСОБА_2, та не заперечується сторонами, що відповідач тривалий час користувався кредитною карткою. Остання витратна операція за рахунком була здійснена відповідачем 23 жовтня 2013 року, а останній платіж на погашення кредитної заборгованості 24 червня 2014 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, а за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У випадку встановлення умовами договору окремих самостійних зобовязаннь, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Така правова позиція неодноразово була викладена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14, від 18 червня 2014 року у справі № 6-61 цс14, на які обґрунтовано посилається суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, у постанові від 5 квітня 2017 року у справі № 6-522цс17.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Статтею 258 цього Кодексу до вимог про стягнення неустойки встановлена спеціальна позовна давність в один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

У матеріалах справи відсутні докази наявності укладеного сторонами у письмовій формі договору про збільшення позовної давності.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з даним позовом 8 серпня 2017 року.

Відповідачем ОСОБА_2 було заявлено про застосування позовної давності.

Укладеним сторонами договором передбачена погашення заборгованості щомісячними платежами.

Враховуючи викладені обставини та вищезазначені вимоги закону, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем пропущена позовна давність щодо вимог про стягнення кредитної заборгованості за період до 8 серпня 2014 року, а тому у задоволенні даних вимог ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» за вказаний період необхідно відмовити згідно положень ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Разом із тим, з огляду на вищевикладене, суд першої інстанції помилково вважав, що Банком також пропущена позовна давність і за вимогами про стягнення кредитної заборгованості за період після 8 серпня 2014 року по 30 червня 2017 року (у межах позовних вимог).

Проте, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення кредитної заборгованості за даний період підлягають частковому задоволенню.

Так, відповідно до пункту 1.1.3.2.3. Умов та ОСОБА_4 має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому ОСОБА_4, за винятком зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менші як за 7 днів до введення змін повідомити клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду, нові умови вважаються прийнятими.

Проте, матеріали справи не містять відомостей щодо повідомлення відповідача про збільшенння Банком процентної ставки.

Крім того, п. 3 наказу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № СП-2014-6915682 від 18.08.2014р. передбачено введення нових тарифів із підвищеною процентною ставкою лише для витрат, зроблених після 01.09.2014р. За такого, враховуючи, що остання витратна операція за рахунком була здійснена відповідачем 23 жовтня 2013 року, зміни відсотків на отриману ним раніше частину кредитного ліміту не відбувалися.

Таким чином, за період з 8 серпня 2014 року по 30 червня 2017 року (1057 днів), тобто межах строку позовної давності та враховуючи межі позовних вимог, розмір заборгованості відповідача за процентами за користування кредитом складає 676грн.48коп. (1057 х (766,45грн. х 30%) / 360).

До того ж, враховуючи встановлену ст. 258 ЦК України спеціальну позовну давність щодо вимог про стягнення неустойки, з відповідача за період з 8 серпня 2016 року по 30 червня 2017року підлягає стягненню пеня в сумі 330грн. та штраф 572грн. 15коп. (500грн. фіксована частина + 72грн.15коп. процентна складова).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості підлягають частковому задоволенню: з ОСОБА_2 на користь Банку відповідно до положень ст.ст. 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України підлягає стягненню: 766грн. 45 коп. заборгованості за кредитом; 676 грн. 48 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 330 грн. 00 коп. пені, 572 грн. 15 коп. штрафу, а всього 2345грн. 08коп.

Враховуючи викладене, згідно п. 4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про часткове задоволення позову «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до ст.88 ЦПК України, виходячи із принципу пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову, та приймаючи до уваги часткове задоволення апеляційної скарги, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з відповідача підлягають стягненню відшкодування судового збору в загальній сумі 268грн. 80 коп., з яких: 128грн. за позовну заяву, 140грн. 80коп. за апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 2345грн. 08коп. (дві тисячі триста сорок пять гривень вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку«ПРИВАТБАНК» судові витрати в сумі 268грн. 80 коп. (двісті шістдесят вісім гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді О.О. Данилова

ОСОБА_6