Справа № 576/1206/17
Провадження № 2/576/516/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.17 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Усенко Л.М.

при секретарі Бірюк О.І.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Глухівського району Сумської області, третя особа Управління Держгеокадастру у Глухівському районі, про визначення права власності на земельну ділянку (пай) як на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

03.07.2017р. позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку (пай) як на спадкове майно.

Позов мотивує тим, що 24.05.2003 року померла його мати ОСОБА_4. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 10,72 умовних кадастрових гектара, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Глухівського району Сумської області та отриманої спадкодавцем у власність на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0106009. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом і фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай) площею 10,72 умовних кадастрових гектара, нормативною грошовою оцінкою 173275 грн., розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Глухівського району Сумської області, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0106009, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видається Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ „Іскра за № 9 від 01.10.1996 року, і виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 346 від 04.09.1996р., як на спадкове майно після смерті ОСОБА_4.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги та доводи на їх обґрунтування підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Глухівського району Сумської області не зявився. До початку розгляду справи сільський голова надав заяву, у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, висловлює згоду з позовом.

Представник третьої особи Відділу у Глухівському районі Головного Управління Держгеокадастру в Сумській області в судове засідання також не зявився, натомість від Управління надійшла заява про відсутність заперечень проти цього позову та розгляд справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

24 травня 2003 року померла ОСОБА_4 (а.с. 3).

Позивач ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.6).

Відповідно до положень ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) і до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 цього Кодексу передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач являється спадкоємцем померлої ОСОБА_4 за законом.

Представник позивача звернувся до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно сертифіката на земельну частку (пай).

Із листа Управління Держгеокадастру у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумської області від 24.02.2017р. № 8-28-99.0-314/2-17 вбачається, що на імя ОСОБА_4 за життя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0106009, зареєстрований під № 9 від 01.10.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Іскра» на території ОСОБА_3 сільської ради в розмірі 10,72 га. Сертифікат виготовлений на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації № 346 від 04 вересня 1996 року. Станом на 01.01.2017р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 173275 грн. (а.с.9).

Згідно довідки виконкому Покровської районної в місті ради м. Кривий ріг Дніпропетровської області за №А-528/106 від 21.06.2017р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована за адресою: м. Кривий ріг, АДРЕСА_1 з 15.11.2001р.. На момент її смерть у зазначеній квартирі були також зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8В.(а.с.7).

З довідки виконкому ОСОБА_3 сільської ради Глухівського району Сумської області за № 183 від 30.06.2017р. вбачається, що після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_2 фактично вступив у володіння майном шляхом догляду за будинком та проведенням поточного ремонту за адресою: Сумська область, Глухівський район, с. Фотовиж (а.с.8).

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), позивач являється спадкоємцем померлого першої черги за законом.

Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до абз. 3 ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена

колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно зі ст. ст.1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Порядок виготовлення дублікатів сертифікатів чинним законодавством не врегульований, тому позивачка не може в позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця.

З огляду на положення ч. 2 ст. 19 Конституції України способи захисту повинні кореспондуватись з повноваженнями суду, тобто суд може прийняти лише таке рішення, можливість ухвалення якого передбачена законодавством. Способи захисту прав мають бути встановлені законом або випливати із його положень чи бути передбачені договором. При цьому можливість предявлення конкретних вимог та прохання застосування конкретного способу захисту порушеного права в тих чи інших правовідносинах має бути передбачена законодавством, тобто юридично можливою.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи і інтереси фізичних осіб, права і інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами. Тому позовні вимоги, які за своїм змістом не відповідають матеріально - правовим способам захисту порушеного права, визначених законом чи договором, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, тобто відмови в захисті порушеного права в непередбачений законом чи договором спосіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Тобто право вибору підстав позовних вимог та способу захисту порушеного права належить виключно позивачеві і суд не може самостійно змінювати підставу і той спосіб захисту права, який позивач обрав.

За таких умов, враховуючи, що померлій ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) площею 10,72 умовних кадастрових гектара, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Глухівського району Сумської області, а позивач звернувся з позовом про визнання за ним в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України ,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя