Справа № 297/2522/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд у складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням заступника начальника Берегівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2,

встановив:

Заступник начальника Берегівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2, вказавши, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 53672065 з виконання виконавчого листа № 446/296/16-ц від 25.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в розмірі 226356,70 гривень та сплачених судових витрат в розмірі 2260,35 гривень.

Подання мотивоване тим, що рішення боржником добровільно не виконано, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду, ним не здійснено, декларацію про доходи не подано. Оскільки боржник має нерухоме майно у власності та одержує доходи в ПАТ «Комінвестбанк», а рішення суду не виконує, державний виконавець вважає, що таке свідчить про його ухилення від виконання рішення суду, тому державний виконавець просить тимчасово обмежити право виїзду за кордон боржника ОСОБА_2

Державний виконавець відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, однак подав заяву про те, що просить розглянути подання без його участі (а. с. 21).

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд розглядає подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до копії виконавчого листа № 446/296/16-ц, виданого 25 липня 2016 року Камянка-Бузьким районним судом Львівської області з ОСОБА_2 стягнуто в користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в розмірі 226356,70 гривень та сплачених судових витрат в розмірі 2260,35 гривень.

Постановою ст. державноговиконавця Берегівського районного відділу ДВС від 03.04.2017 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 446/296/16-ц, виданого 25 липня 2016 року (а. с. 5-6).

Як вбачається з постанови ст. державноговиконавця Берегівського районного відділу ДВС від 03.04.2017 року, на все майно ОСОБА_2 було накладено арешт з метою забезпечення виконання вищевказаного виконавчого документа (а. с. 13-14).

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Так, відповідно до п. 2 Розділу ХIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі Інструкція), подання ДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон повинно містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

При цьому, державним виконавцем не представлено доказів на підтвердження того, що боржник навмисно не виконує обовязки, покладені на нього рішенням суду і дійсно ухиляється від сплати боргу, а також, що ним ігноруються законні вимоги державного виконавця.

З матеріалів подання також не вбачається, що боржнику ОСОБА_2 надсилалися виклики державного виконавця до відділу ДВС, однак останній такі виклики ігнорував та не зявлявся до відділу ДВС.

Крім того, в матеріалах подання відсутні докази того, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження була вручена боржнику, що суперечить ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, і відповідно до ч. 1 ст. 28 цього Закону копія постанови про відкриття виконавчого провадження повинні надсилатися рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, в поданні державний виконавець зазначає, що боржник отримав копію постанови про відкриття провадження під розписку. Однак, з копії супровідного листа, яким вказана постанова надсилалася ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не вбачається, що розписка яка на ньому міститься, складена саме ОСОБА_2 (а. с. 7).

Разом з тим, відповідно до п. 3 Розділу ХIII Інструкції, про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника. Однак в матеріалах подання відсутнє підтвердження того, що державний виконавець повідомив ОСОБА_2 про направлення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Натомість, до подання додано супровідний лист від 07.11.2017 року, згідно якого учасникам виконавчого провадження направлено для виконання та відому постанову від 07.11.2017 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 446/296/16-ц, однак копію такої постанови до подання не долучено (а. с. 17).

Невиконання боржником зобовязань на даний час могло бути зумовлене обєктивними причинами, наприклад внаслідок незадовільного фінансового стану, важкої хвороби тощо.

Подання не містить достовірних даних про те, що ОСОБА_2 відомо про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження, що він навмисно не виконує рішення суду про стягнення з нього боргу за договором позики, та що він ігнорує законні вимоги державного виконавця.

Враховуючи вищенаведене, а також оскільки подання ДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 подане без дотримання вимог, вказаних в Інструкції з організації примусового виконання рішень, а також без надання достовірних доказів про ухилення боржника від виконання зобов'язань, тому суд вважає подання заступника начальника Берегівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні подання заступника начальника Берегівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 відмовити.

Копію ухвали надіслати заступнику начальника Берегівського районного відділу ДВС, для відому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4.