Ухвала

іменем україни

11 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 - на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 21 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 07 лютого 2015 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_7, керуючи автомобілем «ЗАЗ-ДЕО», реєстраційний номер НОМЕР_2, виїхав на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить йому (позивачу).

У результаті дорожньо-транспортної пригоди належний йому автомобіль був пошкоджений, на його відновлення необхідні грошові кошти у сумі 20 тис. грн, які він просив стягнути солідарно з ОСОБА_7 та власника автомобіля ОСОБА_5

Крім того, незаконними діями відповідача йому також було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінив у 10 тис. грн та просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 13 243 грн 18 коп. та моральну шкоду у розмірі 1 тис. грн. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 243 грн 60 коп. і витрати на проведення експертизи у розмірі 1 382 грн 40 коп.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 21 червня 2016 року рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2016 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрат на експертизу у сумі 1 382 грн 40 коп., збільшено їх розмір до 2 764 грн 80 коп.

Рішення в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача витрат, понесених у зв'язку з оголошенням у пресі, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 132 грн зазначених судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 07 лютого 2015 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та керуючи автомобілем «ЗАЗ-ДЕО», реєстраційний номер НОМЕР_2, виїхав на смугу зустрічного руху по вул. Лободи у м. Генічеську, де зіткнувся з автомобілем «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3

У результаті дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль пошкоджений та потребує ремонту.

Постановою Генічеського районного суду від 02 березня 2015 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ст. ст. 130,124, 122-4 КпАП України.

Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого фактичного погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, встановивши, що транспортним засобом відповідач ОСОБА_4 у період скоєння дорожньо-транспортної пригоди володів на законній підставі, зокрема на підставі довіреності від 12 лютого 2010 року, виданої ОСОБА_5 терміном на 10 років, дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме ОСОБА_4 повинен відповідати за заподіяну потерпілому майнову і моральну шкоду.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться лише до того, що суди звільнили від відповідальності за завдану у дорожньо-транспортній пригоді шкоду ОСОБА_5, яка є власником транспортного засобу «ЗАЗ-ДЕО», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Проте, згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Інші доводи касаційної скарги висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних судових рішень, також не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з цими висновками щодо їх оцінки.

Рішення судів попередніх інстанцій в частині визначення розміру заподіяної майнової і моральної шкоди, а також рішення апеляційного суду в частині вирішення питання про розподіл судових витрат не оскаржуються, тому в силу ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції у нескасованій при перегляді апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду в оскарженій частині без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2016 року у нескасованій при перегляді апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Херсонської області від 21 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик