Провадження № 2/752/406/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.05.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шумко А.В.

за участі секретаря Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи - Комунальне підприємство «ЖЕО - 103», Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації - про зміну договору найму житлового приміщення та встановлення порядку користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2015 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 звернулися в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_5 про зміну договору найму житлового приміщення та встановлення порядку користування жилим приміщенням.

Зазначали, що трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 згідно ордеру № 1378 від 25.09.1979 р. була надана 25.09.1979 р. нині покійному ОСОБА_6 на сім'ю з чотирьох осіб.

Вказана квартира є трикімнатною, загальною площею 64,6 кв. м., жилою площею 39,9 кв. м. і складається з кімнати площею 18,2 кв. м., кімнати площею 12 кв. м., кімнати площею 9,7 кв.м., які є ізольованими Квартира є неприватизованою і знаходиться на балансі КП «ЖЕО-103».

Наймачем і власником особового рахунку був померлий ОСОБА_6 - батько відповідача. Однак, після його смерті у квітні 2012 року оформити наймачем іншу зареєстровану особу не вдалося, оскільки для цього необхідна згода всіх зареєстрованих повнолітніх осіб.

Наразі у квартирі зареєстровані п'ять осіб - позивачі та відповідач. Фактично в квартирі проживає лише відповідач, позивачі в ній проживати не можуть через нестерпні умови, які створює відповідач, та його неадекватну поведінку.

Починаючи з 2001 року, ОСОБА_5 зі своїми нині покійними батьками постійно влаштовували сварки, провокували конфлікти з позивачами з метою зробити проживання и вище адресою. Така систематична поведінка, знущання відповідача ОСОБА_5 по відношенню до рідних людей нерідко із застосуванням фізичної сили призводила до того, що позивачі ще у 2001 р. змушені були тікати з дому та деякий час жити у знайомих або в орендованих квартирах. Починаючи вже з 2001 р., ОСОБА_1 з дітьми були вимушені неодноразово звертатися по допомогу до міліції. Також позивач ОСОБА_4 кілька разів звертався до міліції особисто після застосування до нього грубої фізичної сили з боку відповідача та його батьків.

Починаючи з 2007 року, позивач почав систематично звертатись в Голосіївський районний суд м. Києва з численними позовними заявами про визнання позивачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації, про виселення їх зі спірної квартири, зміну договору найму житлового приміщення. У задоволенні всіх цих позовів ОСОБА_5 було відмовлено.

Крім того, у 2009 р. відповідач ОСОБА_5 та його батьки пред'явили в суді позов до позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про зміну договору найму житлового приміщення та пропонували за всіма чотирма позивачами закріпити у користування кімнату площею 12 кв. м. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.09.2009 р. у позові було відмовлено, оскільки на той час у квартирі було 7 зареєстрованих осіб і при запропонованому ОСОБА_5 та його батьками порядку користування, грубо порушувались житлові права відповідачів (позивачів за даним позовом.).

27.09.2009 р. рішенням Голосіївського районного суду м. Києва задоволено зустрічний позов позивачів за даним позовом до ОСОБА_5 та його батьків, яких зобов'язано не чинити перешкод в користуванні житловим приміщенням ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_4, ОСОБА_3 в спірній квартирі.

20.05.2010 р. рішенням Голосіївського районного суду м. Києва було задоволено зустрічний позов позивачів за даним позовом до ОСОБА_5 та його батьків про вселення ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_4, ОСОБА_3 в спірну квартиру.

Голосіївським ВДВС м.Києва були відкриті два відповідні провадження. Виконати рішення суду про вселення вдалося лише з третьої спроби. Так, 15.08.2011р. відбулось вселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в зазначену квартиру за участю державних виконавців та наряду міліції. ОСОБА_5 не було вдома, безперешкодний доступ до квартири державним виконавцям та стягувачам він не забезпечив, хоча був повідомлений про час та місце проведення виконавчих дій, тому спеціалізованою службою було зрізано двоє послідовно поставлених броньованих вхідних дверей до квартири. Проте вже наступного дня, 16.08.2011 р. останні, повернувшись з роботи, не змогли потрапити до квартири, оскільки встановлений ними замок на вхідних дверях в момент вселення був замінений ОСОБА_5 на інший, ключі від якого позивачам ніхто не дав і двері не відчинив.

У 2014 році ОСОБА_5 разом із своєю матір'ю - нині покійною ОСОБА_7 звернулись до суду з позовом до позивачів про зміну договору найму житлового приміщення, в якому просили кімнату площею 12 кв.м. закріпити у користування за ними, а дві інші - за позивачами. Позивачі погодилися на визначення такого порядку користування квартирою та проти позову не заперечували, проте вказану позовну заяву було залишено без розгляду у зв'язку з неявкою ОСОБА_5 без поважних причин в судові засідання.

Вказані факти свідчать про небажання відповідача вирішувати спір по суті і навпаки про бажання створити нескінченні судові процеси.

Позивачі через свого представника неодноразово, а саме у кінці грудня 2012р., в січні та лютому 2014р., знову звертались до ОСОБА_5 з листами, в яких пропонували укласти мирову угоду по всім спірним питанням і зазначали, що готові розглядати будь-які пропозиції та побажання ОСОБА_5 для вирішення спору, пов'язаного з квартирою. Зазначені листи залишені без відповіді.

У березні 2014р. у телефонній розмові ОСОБА_5 повідомив представнику ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що запропоновані позивачами варіанти мирової угоди його не влаштовують, а власний конструктивний варіант він запропонувати відмовився. У березні 2015 р. в телефонній розмові з ОСОБА_4 ОСОБА_5 відмовився обговорити мирне вирішення спору, влаштував сварку, а у квітні 2015р. подав до Голосіївського районного суду м.Києва черговий позов про визнання його сина - ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, який наразі не розглянуто. В листопаді 2015р. ОСОБА_5 знову повідомив позивачам, що буде нескінченно судитися з ними за спірну квартиру.

Зазначені вище судові процеси за позовами ОСОБА_5, починаючи з грудня 2007 р. і по даний час, показали фактичну неможливість вирішити спір по суті в суді шляхом вселення позивачів в квартиру або зобов'язання не перешкоджати їм в користуванні квартирою. Але оскільки відповідач не йде на мирову угоду ні за яких умов, то позивачі вважають, що покласти край нескінченним судовим процесам можна лише шляхом встановлення порядку користування квартирою, при якому за позивачами і відповідачем у користування будуть закріплені окремі ізольовані кімнати з подальшою їх приватизацією.

Позивачі на даний час хоч і не проживають у вказаній квартирі через перешкоджання відповідача, але вони зареєстровані в ній, не втратили інтерес до вказаної квартири сплачують частину житлово-комунальних послуг, (що підтверджується копіями квитанцій за останній період). Численні пропозиції укласти мирову угоду свідчать про бажання позивачів вирішити спір по суті. Тому позивачі змушені звернутись в суд для зміни договору найму і встановлення порядку користування спірною квартирою.

При загальній жилій площі 39,9 кв.м на кожну зареєстровану особу припадає по 7,98 кв.м жилої площі. При встановленні порядку користування житловим приміщенням за яким за відповідачем буде закріплена кімната площею 9,7 кв.м, а за позивачами дві інші кімнати площею 12 кв. м. та 18,2 кв.м. на позивачів припадає по 7,55 кв.м жилої площі, тобто більше норми, що встановлена в розмірі 7,5 кв.м. включно на кожного члена сім'ї постановою виконавчого комітету Київської міської ради і президії Київської міськради профспілок № 234 від 30.04.1991 р. для визнання осіб такими, що потребують поліпшення житлових умов. Отже вказаний порядок користування судом може бути допущений.

Просили: змінити договір найму житлового приміщення та встановити такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1, при якому позивачам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виділити у користування дві кімнати площею 12 кв. м. та 18,2 кв.м. у вказаній квартирі; змінити договір найму житлового приміщення та встановити такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1, при якому відповідачу: ОСОБА_5, виділити у користування кімнату площею 9,7 кв.м. у вказаній квартирі.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав повністю, подав письмові заперечення, в яких вважав позовні вимоги незаконними, необґрунтованими, таким що порушують житлові умови сторін.

Посилався на те, що інші дві кімната, які позивачі хочуть виділити собі в користування, мають кожна по єдиному та окремому виходу на балкон. Кімната площею 9,7 кв.м., яку позивачі пропонують виділити йому в користування немає виходу на балкон, що порушує санітарні норми, позбавляє відповідача, який хворіє, має високий тиск, гіпертонію, можливості протягом дня і в нічний час, мати вільний доступ до повітря, а також порушує право відповідача на користування місцем загального користування - балконами.

Крім того, з огляду на те, що наразі в квартирі зареєстровано п'ять осіб які мають право користування вказаним житлом, відповідно ідеальна частка кожного з них складає 7,98 кв.м. Проте, площа двох кімнат, які позивачі намагаються виділити для себе та неповнолітньої ОСОБА_3 2007 року народження, складає 30,2 кв.м., виходячи з цього ідеальна частка кожного з позивачів відповідно зменшується і складає 7,55 кв.м. житлової площі, тому вони будуть вважатися такими, що потребують покращення житлових умов згідно параграфу 7 п.13 «Правил обліку громадян потребуючих покращення житлових умов».

Також відповідач є учасником бойових дій і при зміні договору найму та порядку користування квартирою, буде вважатися проживаючим у комунальній квартирі, а така особа є такою, що потребує покрашення житлових умов незалежно від розміру житлової площі.

Натомість поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Посилання позивачів на конфліктні ситуації, які виникають з приводу користування квартирою та оплати за житлово-комунальні послуги, суд в розрізі даного спору, не може враховувати як підставу для зміни договору найму, оскільки ці питання вирішуються в установленому законом порядку.

Він не отримував письмової пропозиції, або мирової угоди, як зазначено в позові, щодо певного порядку користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 та не підписував будь якого повідомлення про вручення поштового листа.

Виходячи із змісту позовної заяви, позивачі намагаються зобов'язати юридичну особу - КП «ЖЕО-103», яка є третьою особою вчинити дії щодо зміни договору найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1, що є неприпустимим.

Також додав копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, щодо належності позивачу ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 23.10.2015 р. квартири АДРЕСА_2, загальною площею 64.6 кв.м., житловою площею 32.5 кв.м., та щодо належності позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 20.05.2015 р. квартири АДРЕСА_3.

Просив у позові відмовити повністю.

Суд, вислухавши позивачів та їх представника, дослідивши заперечення відповідача та матеріали справи приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з таких мотивів.

Відповідно ст.63 ЖК УРСР, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо).

Згідно ст.64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст.104 ЖК УРСР, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Пленумом Верховного Суду України в п.16 постанови №2 від 12.04.1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», звернуто увагу судів на те, що в силу ст.104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.

При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

У судовому засіданні встановлено (не заперечено відповідачем), що квартира АДРЕСА_1 була надана 25.09.1979р. нині покійному ОСОБА_6 на сім'ю з чотирьох осіб, згідно ордеру № 1378 від 25.09.1979 р.

Вказана квартира не приватизована і перебуває на балансі КП «ЖЕО-103», є трикімнатною, загальною площею 64,6 кв. м., жилою площею 39,9 кв. м. і складається з трьох ізольованих кімнат: площею 18,2 кв. м., площею 12 кв. м., площею 9,7 кв.м.

У зазначеній квартирі зареєстровані п'ять осіб - позивачі та відповідач, власником особового рахунку вказаної квартири, у довідці Форма №3, виданій 27.11.2015 р. Центром комунального сервісу вказано ОСОБА_6- батька відповідача, який помер та знятий з реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, і це не заперечується відповідачем, що фактично у вказаній квартирі проживає лише відповідач.

Позивачі не проживають у цій квартирі через перешкоди, що чиняться їм відповідачем.

На підтвердження такого висновку свідчать багаторічні - з 2001 р. чисельні спори між сторонами щодо права позивачів на користування вказаною квартирою та порядку користування нею що не заперечено відповідачем.

Так, рішенням Голосіївського районного суд м. Києва від 22.09.2009 р. в справі № 2-3127/09 залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.12.2009 р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та КП «ЖЕО-103» Голосіївської районної в м. Києві ради, третя особа - орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про зміну договору найму жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1 та визначення порядку користування житлом.

У вказаному рішенні міститься посилання на Рішенням Голосіївського райсуду м. Києва від 27.03.2009 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.07.2009 р., відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зняття з реєстрації. Зустрічний позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні житловим приміщенням у вказаній квартирі.

Представником ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 ОСОБА_8 17.02.2014 р. було письмово висловлено ОСОБА_5 готовність розглянути як прийнятний для них варіант зміни договору найму квартири АДРЕСА_1, сформульований ОСОБА_5 в його позовній заяві до ОСОБА_7, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, що діє особисто та в інтересах малолітньої ОСОБА_3, 2007 р.н., треті особи: КП «ЖЕО - 103», орган опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про зміну договору найму житлового приміщення (справа №2/752/1878/14). Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідний лист був отриманий ОСОБА_5 03.02.2014 р. (а.с.14-14а).

Ухвалою Голосійвського районного суду м. Києва від 16.07.2014 р. (справа № 752/22673/13-ц, провадження № 2/752/1878/14) справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи комунальне підприємство «ЖЕО 103 Голосіївського району», орган опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про зміну договору найму залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання позивача ОСОБА_5, який також представляє інтереси ОСОБА_7

Незважаючи на фактичне визнання у письмових запереченнях на позов (а.с. 53) право користування позивачами квартирою АДРЕСА_1,у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва наразі перебуває позов ОСОБА_5 до позивачів у даній справі про визнання їх такими, що втратили право користування вказаною квартирою, наявність такого судового спору не заперечено відповідачем.

За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими доводи позивачів щодо обґрунтованості їй позовних вимог про встановлення запропонованого ними порядку користування зазначеною вище квартирою.

При цьому суд враховує кількість кімнат у вказаній квартирі, які є ізольованими, житлову площу квартири та площу житлових кімнат, зазначені в позовній заяві, що відповідають поетажному плану (а.с.7), те, що при загальній жилій площі 39,9 кв.м на кожну зареєстровану особу припадає по 7,98 кв.м жилої площі, те, що в разі встановлення запропонованого позивачами порядку користування житловим приміщенням, відповідно якого відповідачу в користування виділяється кімната площею 9,7 кв.м, а позивачам - дві кімнати площею 12 кв. м. та 18,2 кв.м., позивачам припадає по 7,55 кв.м жилої площі, тобто більше норми, що встановлена в розмірі 7,5 кв.м. включно на кожного члена сім'ї постановою виконавчого комітету Київської міської ради і президії Київської міськради профспілок № 234 від 30.04.1991 р. для визнання осіб такими, що потребують поліпшення житлових умов.

Суд не погоджується з висловленими відповідачем у письмових запереченнях доводами про те, що відповідний порядок не може бути встановлений, через те, що в такому разі позивачі і відповідач будуть ущемлені в житлових правах та штучно погіршать свої житлові умови, оскільки наявність багаторічних судових спорів між сторонами щодо вказаної квартири свідчать не про штучність погіршення житлових умов сторін, а про об'єктивну можливість вирішення існуючих спорів між сторонами щодо вказаного житла.

При цьому наявність у позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 права власності на інші квартири та права власності ОСОБА_9, який не є учасником даної справи, на іншу квартиру, не має правового значення у даній справі, оскільки не впливає на право позивачів щодо користування спірною квартирою.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги позивачів щодо заявленого у позові порядку користування квартирою АДРЕСА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги щодо зміни договору найму житлового приміщення не підлягають задоволенню, виходячи зі змісту ст.ст. 30, 33, 34 ЦПК України,оскільки до відповідної житлової організації вони не заявлялися.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57- 61, 88, 212-215, 218, 292, 294, 296 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи - Комунальне підприємство «ЖЕО - 103», Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації - про зміну договору найму житлового приміщення та встановлення порядку користування жилим приміщенням - задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, відповідно до якого виділити в користування ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, неповнолітній ОСОБА_3 житлові кімнати площею 12 кв.м. та 18,2 кв.м., ОСОБА_5 - житлову кімнату, площею 9.7 кв.м.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.В. Шумко