У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у майні, визнання права власності в порядку спадкування за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою його представником - ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 2 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2001 року ОСОБА_6, правонаступником якого є ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 до ОСОБА_4 та просив суд: визначити частки квартири АДРЕСА_1 по 1/2 частці за ним та ОСОБА_7; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку зазначеної квартири, визнавши за ним право на 3/4 частки квартири; визнати за ОСОБА_4 право на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2001 року позов ОСОБА_6, правонаступником якого є ОСОБА_3, задоволено. Визначено частки квартири АДРЕСА_1 по 1/2 частці за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Визнано за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку зазначеної квартири, визнавши за ним право на 3/4 частки квартири. Визнано за ОСОБА_4 право на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1.

У лютому 2017 року, не погодившись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_4 звернувся до суду зклопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 2 березня 2017 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2001 року з підстав, передбачених ст. 72 ЦПК України.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_5, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати і передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження і залишаючи його апеляційну скаргу без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив із того, що строк на касаційне оскарження рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2001 року відповідно до вимог Закону України від 21червня 2001 року № 2540-ІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України» закінчився 29 вересня 2001 року, а можливість його поновлення процесуальним законом не передбачена, цей строк є припинальним.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя ухвалено 21 березня 2001 року.

У лютому 2017 року ОСОБА_4, який не брав участі в справі, подав апеляційну скаргу на рішення суду від 21 березня 2001 року з проханням поновити строк апеляційного оскарження.

Згідно зі ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Пунктом 5 Перехідних положень Закону України від 21 червня 2001 року № 2540-ІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України» передбачено, що рішення, які станом на 29 червня 2001 року набрали чинності, можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Зазначеним положенням закону особам було надано право без попереднього звернення до суду апеляційної інстанції оскаржити рішення місцевого суду безпосередньо до суду касаційної інстанції у тримісячний строк.

Разом з тим Закон № 2540-ІІІ, у тому числі і його Розділ ІІ «Перехідні положення», не містить положень, які обмежують право особи на оскарження рішення місцевого суду в апеляційному порядку в тому разі, якщо вона не скористалася своїм правом на його касаційне оскарження безпосередньо до суду касаційної інстанції в порядку, визначеному п. 5 Перехідних положень цього Закону.

Отже, доводи, наведені в касаційній скарзі, підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), тому апеляційному суду при наявності для цього підстав та поважних причин необхідно розглянути питання про поновлення ОСОБА_4 строку на апеляційне оскарження рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2001 року.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником - ОСОБА_5, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 2 березня 2017 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.П.Штелик