Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/762/17

Провадження № 2/300/257/2017

13.10.2017 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді Вотьканича В.А., із секретарем судового засідання Івановою Н.Я., за участю:

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи: Воловецька державна нотаріальна контора, Державне виробниче підприємство технічної інвентаризації по Воловецькому району, про визнання право власності на нерухоме майно, встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи: Воловецька державна нотаріальна контора, Державне виробниче підприємство технічної інвентаризації по Воловецькому районі про визнання права власності на нерухоме майно.

Заяву мотивувала тим, що у 1982 році її батько ОСОБА_3 на виділеній йому присадибній ділянці завершив будівництво житлового будинку №62 в с. Котельниця, Воловецького району Закарпатської області.

12 квітня 2014 року ОСОБА_3 помер, залишивши письмовий заповіт, за яким заповів все належне йому майно, включаючи житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями позивачці ОСОБА_1

Під час оформлення спадщини в нотаріальній конторі виявилося, що житловий будинок не зареєстрований в органах БТІ. Через цю обставину позивачка не може оформити право на спадщину.

Позивачка вважає, що згідно з законом прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_3,тому просить суд позов задовольнити.

В попереднє судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільський голова в попереднє судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори в попереднє судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила розглянути справу на розсуд суду.

Представник Державного виробничого підприємства технічної інвентаризації по Воловецькому районі в попереднє судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні в порядку встановленому ст.174 ЦПК України.

Позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії ІІ-ФМ за №418857 виданим в с.Тишів, Воловецького району Закарпатсчької області 17.02.1982 року батьком позивачки ОСОБА_1 записаний спадкодавець ОСОБА_3

07 листопада 2000 року у виконкомі ОСОБА_2 сільської ради Воловецького району позивачка ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище Гулан.

12 квітня 2014 року ОСОБА_3 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №170424 виданим 14.04.2014 р. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов жилий будинок з прибудинковими спорудами за №62 в с. Котельниця Воловецького району.

Із заповіту, посвідченого 08.04.2014 року секретарем Тишівської сільської ради вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 заповів все своє майно позивачці ОСОБА_1.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Відповідно до статті ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 статті 1269 ЦК України).

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 житлового будинку в с. Котельниця, 62, Воловецького району Закарпатської області підтверджено також будівельним паспортом на житловий будинок, виготовленим за життя спадкодавця, витягом з рішення за №101 виконкому Воловецької районної ради від 07.05.1980 року про надання дозволу на будівництво індивідуального жилого будинку та видачу «Свідоцтва на забудову садиби», актом відведення земельної ділянки у межах села, дозволом районного архітектора за №33 про право виконання будівельних робіт та Свідоцтвом на забудову за №33/101 від 20.05.1980 року.

Враховуючи викладене, а також те, що на час розгляду справи заповіт не змінено і не скасовано суд визнав, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 209212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи: Воловецька державна нотаріальна контора, Державне виробниче підприємство технічної інвентаризації по Воловецькому району, про визнання право власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами розташованими за №62 в с.Котельниця, Воловецького району Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Головуючий В.А. Вотьканич