Справа № 739/1756/17
Провадження № 6/739/26/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за рішенням суду,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання заступника начальника Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за рішенням суду про стягнення аліментів, без вилучення паспортного документа.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання їхньої дитини. З часу відкриття виконавчого провадження боржник аліменти не сплачує, таким чином ухиляється від виконання покладеного на нього обовязку.

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була поінформована належним чином, при цьому подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Оскільки частиною першою статті 377-1 ЦПК України передбачено, що розгляд подання здійснюється без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осбі за участю державного виконавця, при цьому сам державний виконавець у судове засідання прибути не зміг, беручи до уваги розяснення Верховного Суду України, які містяться в узагальненні від 01 лютого 2013 року про те, що неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання, судом прийнято рішення про розгляд подання без участі державного виконавця.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали, додані до подання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Як встановлено судом, на виконанні у Новгород-Сіверському міськрайонному відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження №21056050 з виконання виконавчого листа №2-228 від 09 серпня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини не сплачував, у результаті чого станом на жовтень 2017 року виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 29 837 грн. 49 коп.

Викладене вище підтверджує факт невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань зі сплати аліментів.

Обовязковою умовою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України, є встановлення факту його ухилення від виконання зобовязань, яке, виходячи з аналізу пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України Про виконавче провадження, має полягати у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків.

Відповідно до положення частини другої статті 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Оскільки, відповідно до частини другої статті 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. При цьому особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Як вбачається, державним виконавцем вживалися заходи щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 наявної заборгованості зі сплати аліментів, останній неодноразово викликався до державної виконавчої служби з цього приводу, однак на виклики жодного разу не зявився, також державним виконавцем вживалися заходи щодо виявлення майна, належного боржнику (а.с. 8-10).

Беручи до уваги наявність у ОСОБА_2 невиконаних зобовязань зі сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання їхньої дитини, встановлених рішенням суду, розмір заборгованості, встановлений в ході судового розгляду факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобовязань, вжиття державним виконавцем передбачених законодавством заходів з примусового виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів, які однак жодних позитивних результатів не дали, суд приходить до висновку про необхідність тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до погашення заборгованості за рішенням суду про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4

Отже, подання є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України Про виконавче провадження, частиною першою статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», статтями 10, 208, 210, 294, 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Подання заступника начальника Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за рішенням суду задовольнити повністю.

Встановити в рамках виконавчого провадження №21056050 боржнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до погашення заборгованості за рішенням суду про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Чепурко