Справа № 2-2820/05
Провадження № 6/636/88/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року суддя Чугуївського міського суду Харківської області Слурденко О.І. розглянувши подання старшого державного виконавця державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, про примусове проникнення та вилучення транспортного засобу «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ:

17.10.2017 року старший державний виконавець міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про примусове проникнення та вилучення транспортного засобу автомобілю «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1.

В поданні посилається на те, що у вказаному відділі знаходиться на виконанні виконавче провадження за № 11464525 з примусового виконання виконавчого листа за № 2-2820/05, виданого 03.10.2005 року Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 19.09.2005 року та до досягнення дитиною повноліття.

В ході виконавчих дій було виявлено рухоме майно боржника, а саме автомобіль «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1, який знаходиться на спеціальному майданчику Харківської філії Державного підприємства МВС «Інформ Ресурси», що розташований у місті Харкові на перехресті проспекту Тракторобудівників та вулиці Командарма Уборевича.

Самостійно проникнути до вказаного транспортного засобу та його вилучити державний виконавець не може, оскільки відносно автомобілю утворились витрати по його транспортуванню та зберіганню на вказаному майданчику, а коштів на оплату цих витрат зазначений відділ не має.

Тому, за таких підстав згідно ст. 376 ЦПК України просить задовольнити дане подання для виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали подання, приходжу до наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

За наведеним вбачається, що в даному випадку суд може розглянути питання лише в частині щодо примусового проникнення до транспортного засобу, оскільки вказані вимоги не передбачають вилучення або примусового вилучення транспортного засобу.

Згідно повідомлення з Харківської філії Державного підприємства Міністерства Внутрішніх Справ України «Інформ-Ресурси» за вих. № 165 від 18.04.2016 року, вбачається лише те, що зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках є платним, і відносно вказаного транспорту були утворені витрати по його зберіганню.

Але, подання та додані до нього копії документів не містять даних щодо розміру вказаних витрат та періоду часу їх утворення.

Положеннями ч. 3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Разом з тим, до подання не надано письмових даних щодо того, яким чином та на підставі якого рішення транспортний засіб опинився на спеціальному майданчику вказаного державного підприємства.

Постановою державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ від 19.10.2005 року за № 872-5 було відкрито виконавче провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого листа.

Статтею 30 Конституції України передбачено, що кожному гарантується недоторканність житла і не допускається проникнення до нього чи до іншого володіння особи та проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Вимогами ч. 1 та 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Разом з тим, не надано висновку (звіту) експерта (суб'єкта оціночної діяльності - cуб'єкта господарювання, для участі у виконавчому провадженні, який залучається постановою державного виконавця у виконавчому провадженні) щодо вартості транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1, який необхідний для визначення співмірності заборгованості боржника по аліментам та вартості автомобілю.

Крім того, державним виконавцем не надано суду належних доказів відносно підстав, по яким вказаний транспортний засіб знаходиться на території спеціального майданчика в Харківській філії ДП МВС України "Інформ-Ресурси" (зокрема, чи був він туди поміщений в результаті затримання транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», чи його поміщення відбулося з інших підстав, а саме в результаті його затримання поліцейським у відповідності до ст. 265-2 КУпАП України внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, чи в рамках кримінального провадження для збереження автомобіля як речового доказу).

Також, не надано письмових даних, що вимога державного виконавця про безоплатне передання арештованого транспортного засобу боржника зі спеціального майданчика не була виконана Харківською філією ДП МВС України "Інформ-Ресурси", а також те, що державному виконавцю чинять перешкоди у доступі до спірного автомобіля.

Крім того, у поданні державного виконавця відсутні відомості та підтвердження про недопущення державного виконавця службовими особами Харківської філії ДП МВС України "Інформ-Ресурси" на територію спеціального майданчика з метою вчинення державним виконавцем виконавчих дій, що є обов'язковою умовою для примусового проникнення до володіння особи, у якої знаходиться майно боржника.

Разом з тим, питання щодо повернення транспортного засобу боржника, який знаходиться та який був поміщений на території спеціального майданчика в результаті тимчасового затримання, у зв'язку з перебуванням у розшуку відповідно до ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», повинно вирішуватися в окремому порядку, визначеному «Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках», який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 17 грудня 2008 року.

Відповідно до пункту 13 «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 17 грудня 2008 року, передбачено, що витрати з транспортування і зберігання транспортного засобу боржника на спеціальному майданчику чи стоянці компенсуються органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки за рахунок коштів виконавчого провадження у порядку, встановленому спільним наказом МВС та Мінюсту.

А згідно п. 12 вказаного Порядку, передбачено, що вилучення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника із спеціального майданчика чи стоянки здійснюється державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі вимоги.

Тому, у разі встановлення факту, що транспортний засіб тимчасово затримано, та вже після цього поміщено його на спеціальний майданчик, то вказаний порядок не передбачає необхідності звернення державного виконавця до суду з поданням про примусове проникнення на територію спеціального майданчика, де утримується транспортний засіб боржника, оскільки його вилучення здійснюється на підставі вимоги державного виконавця, а не ухвали суду.

Відповідно до ч. 2 та 5 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. За ухилення від виконання розпоряджень виконавця особа, в якої перебуває майно боржника, несе відповідальність відповідно до закону.

Вищезазначене свідчить про те, що порядок примусового вилучення майна боржника, що перебуває в інших осіб, в повній мірі регламентований відповідними нормами Закону України «Про виконавче провадження», що надають право державному виконавцю в примусовому порядку вилучати майно боржника у зазначених осіб у разі, якщо вони перешкоджають його вилученню. У даному випадку Закон не вимагає від державного виконавця отримання дозволу суду на примусове вилучення такого майна.

У разі невиконання законних вимог державного виконавця посадовою особою, таке питання може вирішуватися в порядку передбаченому ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого за невиконання законних вимог державного виконавця винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Також, подання не містить посилань на те, що в даному випадку державному виконавцю неможливо виконати рішення суду іншим чином, та не надано будь яких даних про хід виконавчого провадження майже за 12 років, а також взагалі не наведено підстав необхідності проникнення державним виконавцем до транспортного засобу.

За таких підстав, подання не обґрунтоване, не доведене, та не підтверджене належними і допустимими доказами, оскільки подано передчасно до суду.

У звязку з чим, за такими недоліками та відсутності вказаних копій документів і відповідних письмових підтверджень, дане подання не може бути розглянуто, оскільки в порядку ст. 377-1 ЦПК України суд повинен негайно розглянути таке подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Тому, подання підлягає поверненню без розгляду для виконання належних виконавчих дій по виконавчому провадженню, що не перешкоджає державному виконавцю звернутись з вмотивованим та підтвердженими доказами поданням до суду з вимогами про примусове проникнення державним виконавцем до транспортного засобу.

Також, зазначаю, що вимоги про вилучення та про примусове вилучення транспортного засобу не передбачені ст. 376 ЦПК України на яку посилається старший державний виконавець у поданні.

Керуючись ст.ст. 121, 376 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, про примусове проникнення та вилучення транспортного засобу «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1, - повернути без розгляду начальнику Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає повторному зверненню з таким поданням до суду в частині вимог про примусове проникнення державним виконавцем до транспортного засобу.

Суддя -