АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/8354/2017 Головуючий у 1-й інстанції: Писанець В.А.
справа №450/93/16-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника відповідача Перетятька С.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м.Києва від 23 травня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Національного банку України про визнання недійсним договору про передачу активів,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати Договір про передачу Активів та Кредитних зобов»язань Укрпромбанку на користь Дельта Банк, укладений 30 червня 2010 року ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та НБУ в частині передачі прав вимоги за Кредитним договором №86/КВ-06 від 01 серпня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Український промисловий банк» неукладеним. Визнати Договір про передачу Активів та Кредитних зобов»язаньУкрпромбанку на користь Дельта Банк, укладений 30 червня 2010 року ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та НБУ в частині передачі прав вимоги за іпотечним договором, укладеним 01 серпня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Український промисловий банк», посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Лозинською І.П., реєстровий №1176, нікчемним.

Вимоги обґрунтовує тим, що 01 серпня 2006 року між нею та ТОВ «Український промисловий банк» укладено Кредитний договір №86/КВ-06, виконання зобов»язань за яким забезпечено Іпотечним договором.

Зазначає, що Договір про передачу активів та кредитних зобов»язань від 30 червня 2010 року в частині передачі прав вимоги за кредитом є неукладеним, а в частині передачі прав вимоги за іпотечним договором - недійсним, оскільки в порушення п.11.3 Додаток №2 до нього, який містить інформацію про передані договори, зокрема і договори забезпечення, нотаріально не посвідчений.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 23 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В апеляційній скарзі посилається на неповноту з»ясування обставин у справі, зазначаючи, що суд не навів висновків стосовно додатку до договору, який нотаріально не посвідчений.

В судовому засіданні представник відповідача НБУ проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з"явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що укладений між банківськими установами договір відповідає вимогам закону і підстав визнавати його неукладеним та недійсним в частинах, на які вказує позивач, не убачається.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Судом першої інстанції установлено, що 01 серпня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Український промисловий банк» укладено Кредитний договір №86/КВ-06.

Виконання зобов»язань за кредитним договором забезпечено Іпотечним договором від 01 серпня 2006 року.

30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та НБУ укладено нотаріально посвідчений Договір про передачу Активів та Кредитних зобов»язаньУкрпромбанку на користь Дельта Банк.

Пунктом 1.7 цього договору визначено, що під терміном «Кредитні та Забезпечувальні Договори» слід розуміти кредитні та забезпечувальні договори (договори застави (іпотеки), поруки), укладені Укрпромбанком з боржниками, права вимоги за якими передані в заставу Національного банку і забезпечують виконання Укрпромбанком кредитних зобов»язань перед Національним банком, та підлягають передачі на підставі цього договору. Перелік кредитних за та забезпечувальних договорів наведений в додатку №2 до цього договору.

Відповідно до п.11.3 цього договору додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід»ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та нотаріально посвідчені.

Відповідно до ст.638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Вимоги доформи договору встановлені ст.639 ЦК України, частиною першої якої визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути

зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 24 Закону України "Про іпотеку" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що Додаток №2 до Договору про передачу активів та кредитних зобов"язань, який містить інформацію про передані договори, зокрема і договори забезпечення, нотаріально не посвідчений, перепровірені судом та відхиляються як безпідставні, оскільки установлено, що посвідчувальним написом нотаріуса посвідчено, прошито та пронумеровано вказаний Договір з усіма додатками (в тому числі і переліком забезпечувальних договорів) загальним обсягом 717 аркушів.

Доводів на спростування висновків суду апеляційна скарга не містить.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов