Справа № 2-385/11
Провадження № 4-с/487/65/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2017 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Плетенчук О.О., розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року заявник звернулась до суду із скаргою, в якій просить визнати протиправними дії головного державного виконавця Годун Г.М. у ВП №53471527; визнати ВП №53471527 таким, що підлягає закриттю через прийнятий по закінченні граничного трирічного строку на пред'явлення до виконання прострочений виконавчий лист №2/487/605/14 за 09 квітня 2015 року.

В судове засіданні представник заявника підтримав вказану скаргу, та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 державний виконавець заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на відповідність проведених виконавчих дій вимогам закону та просив відмовити у задоволенні скарги.

Представник стягувача заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 22.02.2017 до Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про відкриття виконавчого провадження разом з додатками. А саме: копією довіреності представника стягувана; оригіналом та ксерокопією виконавчого листа по справі № 2/487/605/14 від 09.04.2015; оригінал ухвали по справі № 2-385/11 про поновлення строку предявлення виконавчого документу справі № 2/487/605/14 від 09.04.2015 до виконання та платіжне доручення про сплату авансового внеску.

Державним виконавцем, на підставі і в порядку ст. ст. 3,4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», а також з урахуванням відомостей викладених у додатках до заяви про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2017 прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження № 53471527 від 06.03.2017 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2/487/605/14 від 09.04.2015, виданого Заводським районним судом м, Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» заборгованість у сумі 8866,06грн., копію якої за вих. № 4508/14.24-41/16 від 06.03.2017 направлено рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням сторонам виконавчого провадження, стягувану до відома, боржнику до виконання.

Виконавчий документ в якому пропущений строк предявлення виконавчого документу додається оригінал ухвали справі № 2-385/11 від 21,04.2015 про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання.

Суд вважає, що дії державного виконавця з приводу відкриття виконавчого провадження були правомірними, законних підстав для винесення процесуального документу про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (за ст. 4 п.2 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження») не було.

Згідно ст. 12 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудовим спорам та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документу до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав документ, або до суду за місцем виконання.

Скаржник у свої доводах посилається на пропущений строк предявлення до примусового виконання виконавчого листа №/487/605/14 від 09.04.2015 не звертаючи уваги на додану до матеріалів виконавчого провадження ухвалу Заводського суду справі № 2-385/11 від 21.04.2015 про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання та тим самим ігнорує обов'язковість виконання судових рішень.

Оскільки, дана ухвала в апеляційному суді не оскаржувалася, а тому набрала законної сили через десять днів з дня її проголошення, тобто 01.05.2015, та була предявлена до виконання відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», протягом трьох років до сплину встановленого законом строку, кінцевим строком необхідно вважати строк до 21.04.2018.

Виконання судового рішення є кінцевою стадією судового захисту. За загальним правилом обов'язковими до виконання є судові рішення (постанови та ухвали), що набрали законної сили.

Постанова або ухвала суду, що набрали законної сили, підлягають виконанню на всій території України. Потрібно мати на увазі, що вони є обов'язковими для виконання і за межами України, якщо особи, які беруть участь у справі, знаходяться там. Обов'язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Рішення суду може бути виконано в добровільному, або в примусовому порядку.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання і рішень здійснюють державні виконавці.

Суд зазначає, що також безпідставним є посилання скаржника на порушення державним виконавцем прав сторін виконавчого провадження при прийнятті виконавчого документу до виконання та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, зазначаючи ті обставини, що державним виконавцем не повідомлено належним чином боржника, про примусове виконання судового рішення. Проте, при відкритті виконавчого провадження, державним виконавцем винесено постанову від 06.03.2017, та відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», направлено боржнику рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням. Боржник вважається повідомлений про початок примусового виконання рішення, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. 11.04.2017 до відділу повернувся конверт із зазначеними обставинами невручення, а саме зі сплину строку зберігання.

З огляду на викладене, суд вважає, що головний державний виконавець законно та обґрунтовано виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню, оскільки оскаржені дії державного виконавця проведені згідно з законом.

Керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.Г. Нікітін