Справа № 484/3060/17
Провадження № 2/484/1644/17
03.11.2017р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі : головуючого судді Медведєвої Н.А.
секретар судового засідання - Бикова О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком №29 по вул.. Дружби в с.Мигія Первомайського району Миколаївської області, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником вказаного будинку. 07.12.2010р. він надав дозвіл на реєстрацію у квартирі відповідача, оскільки він був чоловіком його доньки ОСОБА_3. З травня 2012р. відповідач не проживає в його будинку. Він забрав свої речі та переїхав на інше місце проживання. На теперішній час у нього виникли труднощі щодо оформлення субсидії на оплату комунальних послуг, але відповідач добровільно знятись з реєстрації відмовляється. На підставі викладеного, позивач вважає, що відповідач втратив право користування будинком.
Позивач та його представник в судове засідання не зявились. Представник позивача ОСОБА_4 надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглядати справу без його участі та участі позивача.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, що представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечував, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Позивач на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.1993р. є власником будинку №29 по вул.. Дружби в с.Мигія Первомайського району Миколаївської області.
Відповідно до довідки Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та копії домової книги з 07.12.2010р. у вказаному будинку значиться зареєстрованим відповідач.
З повідомлення Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області вбачається, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з травня 2012р. Шлюб між донькою позивача ОСОБА_3 та відповідачем розірваний у 2017р.
Відповідно до ст.. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є єдиним власником житлового будинку №29 по вул.. Дружби в с.Мигія Первомайського району Миколаївської області. Відповідач, який був зареєстрований за вказаною адресою як член сімї власника, з 2012р. в будинку позивача не проживає, самостійного права на житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем тощо ст.. 810 ЦК України, ст. ст. 61,64 ЖК України) не набув.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком №29 по вул.. Дружби в с.Мигія Первомайського району Миколаївської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
СУДДЯ: