Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/7939/13-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 81 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, треті особи ОСОБА_2, публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль»

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 11 серпня 2017 року в частині зупинення провадження у справі,

в с т а н о в и л а :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця, просив визнати дії протиправними та скасувати звіт про оцінку майна, описаного й арештованого згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.04.2017 року у виконавчому провадженні №52653479 та скасувати постанову про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у вищевказаному виконавчому провадженні.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 11 серпня 2017 року призначено по справі судову товарознавчу експертизу та зупинено провадження по справі.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2017 року виправлено описку в ухвалі від 11.08.2017 року та замість судової товарознавчої експертизи вказано судову будівельно-технічну експертизу.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» просить скасувати ухвалу суду від 11.08.2017 в частині зупинення провадження та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписи ст. 293 ЦПК України визначають вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду. Апеляційне оскарження ухвали суду про призначення експертизи чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено, тому вказана ухвала, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, може бути оскаржена тільки в частині зупинення провадження у справі.

Апеляційне провадження у справі відкрито в частині оскарження зупинення провадження по справі.

Постановляючи ухвалу від 11.08.2017 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, необхідні спеціальні знання, тому призначення вказаної експертизи є необхідним.

На час проведення експертизи, суд на підставі приписів ст. 202 ЦПК України, зупинив провадження у справі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення експертизи. Згідно ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у 24 постанови від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, повязані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що субєкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, до повноважень суду на стадії примусового виконання судового рішення, що набрало законної сили, входить лише перевірка та дотримання державним чи приватним виконавцем спеціальних нормативно правових актів, якими останні керуються у своїй діяльності.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2015 року у справі № 6-1367/цс15 та від 01 лютого 2017 року у справі № 643/1155/16-ц, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями) мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала поставлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як вбачається з роз'яснень викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом першої інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК України, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України.

Тому колегія суддів не вирішує питання про розподіл судового збору пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, оскільки розподіл суми судового збору понесеного ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в сумі 1 600 грн. повинен вирішити суд першої інстанції за результатами розгляду даної справи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суду

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 11 серпня 2017 року в частині зупинення провадження у справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді