Справа № 550/932/17
Провадження № 2/550/289/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Михайлюк О.І.,

при секретарі судового засідання - Самойленко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила шлюб, зареєстрований виконкомом Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області 21.06.2014 р. (актовий запис №1) між нею та відповідачем, розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Чамара» та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати просила з відповідача на її користь не стягувати.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб був зареєстрований виконкомом Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області 21.06.2014 р. (актовий запис №1). Від шлюбу мають дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Подружні стосунки з відповідачем фактично були припинені з червня 2017 року. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося та їх сім'я фактично розпалася. Відповідач залишив сім'ю та став проживати у свої матері. Позивач зазначає, що причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач ніде не працює, матеріально сім'ю не забезпечує, дітям ніякої уваги не приділяє і не займається їх вихованням. На ґрунті цього в них часто виникали сварки. Така обстановка негативно позначається на дітях. Все це призвело до того, що вони втратили почуття один до одного та стали чужими людьми. Діти проживають і після розірвання шлюбу будуть проживати разом з позивачем. Крім того, позивач зазначає, що ніде не працює, її доходи за місяць складають в середньому 3500 грн. Цих коштів на утримання сім'ї не вистачає. Враховуючи зазначене, позивач просить шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання їх малолітніх дітей.

Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розглядати справу без його участі.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

21.06.2014 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у виконкомі Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 118978, виданим 21.06.2014 року (а.с. 7).

Від спільного сімейного життя мають дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 207038, виданим 10.09.2014 р. виконавчим комітетом Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 231395, виданим 04.02.2016 р. виконавчим комітетом Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області (а.с. 8, 9).

Згідно довідки Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області №380 від 18.09.2017 р., виданої ОСОБА_1, до складу сім'ї останньої входять: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 мати, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловік, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 син та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 10).

Відповідно до довідки № 1036 від 19.02.2017 р. центру по нарахуванню допомог Управління соціального захисту ОСОБА_1 було нараховано та виплачено щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини, яка за період з березня по серпень 2017 р. складала 720 грн. кожного місяця (а.с.11).

Згідно довідки № 1036 від 19.02.2017 р. центру по нарахуванню допомог Управління соціального захисту ОСОБА_1 отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, яка за період з березня по квітень 2017 р. становила 2694, 98 грн. за кожен місяць, а з травня по серпень 2017 р. 2895, 98 грн. щомісячно (а.с. 12).

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Як встановлено судом, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують.

Одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, Держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави учасниці, так і за кордоном.

У відповідності до ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Конституційний обовязок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками свого обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як розяснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Статтею183 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ч. 2 ст. 182 СК України ).

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що передбачено ч. 2 ст. 183 СК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спір щодо поділу майна на даний час відсутній. Спір щодо визначення місця проживання дітей відсутній.

Крім того, враховуючи відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів прийняття відповідачем участі в утриманні своїх малолітніх дітей, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття є законними та обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми виплати за один місяць.

В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в частині стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, ст.ст. 104-105, 110-114, 180 - 183, 191 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21.06.2014 р. виконавчим комітетом Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області, актовий запис № 1, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне «Чамара»».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.09.2017 р. до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь держави (отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м.Києві, МФО 820019, р/р 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд Полтавської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31 жовтня 2017 року.

Суддя О. І. Михайлюк