Провадження № 2/761/6413/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Дудник П.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа : Перша Київська державна нотаріальна контора Київського міського нотаріального округу про звільнення спадкового майна з під арешту,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач), третя особа : Перша Київська державна нотаріальна контора Київського міського нотаріального округу про звільнення спадкового майна з під арешту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року, помер батько позивача ОСОБА_2. Після смерті батька залишилося спадкове майно, що, зокрема, складається із 1/4 частки квартири № АДРЕСА_3, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 29.03.2002р. на підставі розпорядження (наказу) від 29.03.2002р. №30932, про що зроблено запис у реєстровій книзі за №794 від 02.04.2002р. 09.10.2003 року ? частина квартири подарована матері позивача ОСОБА_3 за договором дарування, посвідченого нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори. Позивач звернувся до Шостої Київської державної нотаріальної контори Київського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що на спадкове майно, а саме 1/4 частину квартири АДРЕСА_3, накладено арешт. Відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна наданої державним нотаріусом Прокопенко Н.Ф. 25.05.2017р., арешт було накладено згідно постанови б/н від 10.11.2003 року відділом державної виконавчої служби районі м. Києва та зареєстрований 16.11.2004 року Першою київською нотаріальною конторою за №1473016. 26 травня 2017р. було подано відповідну заяву про надання інформації стосовно під накладення арешту на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3, а також з вимогою про його зняття та внесення відповідної інформації до реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Згідно відповіді Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 06.06.2017р. у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_1, а матеріали витребуваного виконавчого провадження знищені за строками зберігання, відтак, встановити причини накладення арешту на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3, не виявляється можливим.

Тому, позивач просив суд звільнити з під арешту спадкове майно померлого ОСОБА_2, а саме: ? частку квартири АДРЕСА_3, який зареєстровано Першою Київською державною нотаріальною конторою 16 листопада 2004 року за №1473016 на підставі постанови б/н відділу державної виконавчої служби у Шевченківському районі м. Києва від 10.11.2003 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за відсутності представника.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи із таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2 (а.с. 5).

Відповідно копії свідоцтва про народження, батьками позивача є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності в рівних частках ОСОБА_3 а членам її сім'ї ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно договору дарування, посвідченого нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Садиховою Л.С. від 09.10.2003 року, ? частина квартири, за адресою: АДРЕСА_1 подарована ОСОБА_6 ОСОБА_3 (а.с. 8).

Як стверджує позивач, після смерті батька, він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, однак, йому було відмовлено, так як на квартиру накладено арешт.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна постановою Відділу державної виконавчої служби у Шевченківському районі м. Києва від 10.11.2003 року, без номеру, накладено арешт на ? частки квартири АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_1 (а.с. 9).

26 травня 2017 року позивач звернувся із заявою до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві з приводу зняття арешту з 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Відповідно до відповіді Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві від 06.06.2017 року, станом на 06.06.2017 року у Відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_1. В зв'язку з тим, що матеріали виконавчих проваджень, знищені за строком зберігання, встановити причини накладення арешту на 1/4 частку квартири АДРЕСА_3, не виявляється можливим, рекомендовано звернутися до суду (а.с. 11).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В свою чергу положеннями ст. 15 ЦК України передбачено право особи звернутися до суду на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом своїх прав.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Даючи юридичну оцінку доказам, з урахуванням встановлених судом обставин, беручи до уваги, що відповідно до відповіді Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 06.06.2017 року, встановити підстави накладання арешту на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 не виявляється можливим, оскільки, матеріали виконавчих проваджень, знищені за строком зберігання, враховуючи, що позивач є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_2, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57, 60, 61, 114, 169, 179, 208, 209, 211 - 215, 218, 224-226, 360-7 ЦПК України; ст. 41 Конституції України; ст. ст. 317, 321 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа : Перша Київська державна нотаріальна контора Київського міського нотаріального округу про звільнення спадкового майна з під арешту - задовольнити.

Зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_3, право власності на яку належить ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, накладений постановою відділу державної виконавчої служби у Шевченківському районі б/н від 10.11.2003 року, реєстраційний номер обтяження 1473016.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя