Справа № 500/126/15-ц
Провадження № 2/500/798/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

про

збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом

В С Т А Н О В И В:

Позивач в судове засідання не з'явилась, оповіщена у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У позовній заяві, яка в подальшому змінена 12 червня 2015 року, вказала, що рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 18 березня 2003 року відповідачі визнані винними у спричиненні 06 жовтня 1996 року тілесних ушкоджень, в результаті яких їй встановлена перша група інвалідності безстроково, а її сестра ОСОБА_4 загинула. За вказаним рішенням суду з урахуванням ухвали судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 23 жовтня 2003 року з відповідачів стягнуто солідарно одноразово за період з 01 лютого 1997 року по 31 січня 2003 року 55321,23 грн. матеріальної шкоди, яка складається із втраченого заробітку, суми додаткових витрат на посилене харчування і суми за сторонній догляд, а також і 40000 грн. моральної шкоди. Окрім того рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 квітня 2007 року у результаті збільшення розміру відшкодування шкоди стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача одночасно 9368 грн. за період з 01 липня 2003 року по 31 грудня 2006 року, після чого щомісячно 634 грн. з 01 січня 2007 року довічно. Таким чином за період з 25 червня 2007 року стягненню за сторонній та звичайний догляд з урахуванням коефіцієнту 2,77 підлягало стягненню 6357,15 грн., на посилене харчування 63870,66 грн. З урахуванням сум, які були призначені, підлягають стягненню за сторонній та звичайний догляд 4062,15 грн., витрати на посилене харчування 40812,66 грн. Через підвищення вартості життя та збільшення розміру мінімальної заробітної плати в подальшому підлягає стягненню щомісячно за сторонній та звичайний догляд по 70,63 грн. та по 709,67 грн. витрати на посилене харчування, а також заробітна плата в сумі 34749,54 грн. одноразово і з 01 січня 2015 року по 3020,40 грн.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надав заяву про відкладення розгляду справи через знаходження в іншому судовому засіданні. Разом із тим, незважаючи на численні клопотання про відкладення розгляду справи, відповідач та його представник до наступного часу свої заперечення з посиланням на належні докази до матеріалів справи не долучили, що суд визнає зловживанням процесуальними правами та розглядає справу за відсутності відповідача.

Актовим записом №8 від 03 січня 2015 року, який видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області встановлена смерть 02 січня 2015 року відповідача ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України.

Згідно з ч.2 та ч.5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання, якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно ч.1 ст.1197 ЦК України, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається в відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Відповідно до вимог ст.1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Згідно ст.1208 ЦК України у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Зазначена норма закону(ст.1208 ЦК) спрямована на забезпечення реального захисту інтересів потерпілого, а тому не залежить від способу обчислення розміру відшкодування шкоди при призначенні такої.

Рішенням місцевого Ізмаїльського міського суду Одеської області від 18 березня 2003 року та довідкою серії МСЕ №102405 позивачці встановлено першу групу інвалідності безстроково, що визначає втрату професійної працездатності на 100%.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 квітня 2007 року у результаті збільшення розміру відшкодування шкоди стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача одночасно 9368 грн. за період з 01 липня 2003 року по 31 грудня 2006 року, після чого щомісячно 634 грн. з 01 січня 2007 року довічно. Вказаним рішенням суду заробіток позивача станом на 01 грудня 2006 року складав 634 грн. Довідкою за № 203 від 01 грудня 2014 року відділу культури Ізмаїльської міської ради заробіток позивача на 01 грудня 2014 року складає 3020,40 грн., тобто коефіцієнт складає 4,76 (3020,40: 634).

Разом із тим справа розглядається в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів,наданих сторонами, з урахуванням чого суд погоджується із застосуванням коефіцієнту, розмір якого 2,77 визначено позивачем.

Таким чином збільшення розмірів, які визначені рішеннями вказаних судів, що набули законної сили, підлягають в межах заявлених позовних вимог збільшенню на коефіцієнт 2,77 та складають за період з 01 жовтня 2009 року по 01 січня 2015 року втрачений заробіток 34749,54 грн., та за період з 25 червня 2007 року по 01 січня 2015 року за сторонній та звичайний догляд 4062,15 грн., за витрати на посилене харчування 40812,66 грн., а в подальшому стягнення щомісяця довічно за звичайний та сторонній догляд 70,63 грн., і по 709,67 грн. витрати на посилене харчування.

Загальна сума заборгованості підлягає зменшенню на суму, яка за вищевказаними рішеннями судів стягується у виконавчому провадженні за розрахунком, визначеним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції, та затвердженим начальником вказаної установи 21 квітня 2015 року, за яким загальний розмір стягнення за сторонній і звичайний догляд, витрати на посилене харчування складає 14175,87 грн. З урахуванням вказаного загальна сума, що підлягає додатковому стягненню, складає 26636,79 грн.

Разом із тим середній заробіток, який втрачено позивачем, довідкою визначений у розмірі 3020,40 грн., який суд визначає щодо стягнення втраченого заробітку щомісяця.

Разом із тим, позовні вимоги до ОСОБА_2 не можуть визнаватись обгрунтованими за наявності актового запису №8 від 03 січня 2015 року, який видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про смерть 02 січня 2015 року відповідача ОСОБА_2, що є підставою для відмови у задоволенні позову у вказаній частині.

Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 224-233 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 одноразово за сторонній і звичайний догляд, витрати на посилене харчування 26636,79 грн. (двадцять шість тисяч шістсот тридцять шість грн. 79 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 щомісяця довічно за звичайний та сторонній догляд по 70,63 грн.(сімдесят грн. 63 коп.), і по 709,67 грн (сімсот дев'ять грн. 67 коп.) витрати на посилене харчування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 одноразово втрачений заробіток 34749,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягувати щомісяця довічно по 3020,40 грн. (три тисячі двадцять грн. 40 коп.).

Скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5