Справа № 521/8438/17
Провадження № 2/521/3880/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди посилаючись на обставини та підстави викладені в позові просив суд, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 52443 грн, моральну шкоду у розмірі 15000 грн., судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі.

Відповідно дост.61 ЦК України,обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права

Відповідно до ч.І ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2ст.1187 ЦПК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що, 20.12.2016 року близько 9.00 год. на автодорозі Т 1619 6 км+245 м ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номерний знак ВН 6563ЕЕ, та рухаючись з м.Теплодар в напрямку м.Біляївка Одеської області, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Elantra», реєстраційний номерний знак ВН 1812СН, під керуванням ОСОБА_1

На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ 987754 ОСОБА_1 є власником автомобіля «Hyundai Elantra», реєстраційний номерний знак ВН 1812СН.

В результаті порушення відповідачем ОСОБА_2 п. 12.1 Правил дорожнього руху його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 20.01.2017 року, справа №496/26/17.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст.61 ЦПК України).

В результаті дій відповідача ОСОБА_2, автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження.

Оскільки відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», страховий поліс АК 1646882, який діє з 21.10.2016 року, 21.12.2016 року ОСОБА_1 було складено та подано до Одеської дирекції ТДВ «СТ «Домінанта» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, вх. №8788.

ОСОБА_1 звернувся до судового експерта ОСОБА_3 з заявою про проведення автотоварознавчого дослідження за фактом пригоди, а 03.01.2017 року було складено висновок №5825 за яким: ринкова вартість автомобіля «Hyundai Elantra», реєстраційний номерний знак ВН 1812СН, до моменту ДТП склала - 225443 грн., вартість матеріальної шкоди, завданої, дорівнює ринковій вартості автомобіля до моменту ДТП 20.12.2016 року і складає - 225443 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу деталей, які потребують заміни, становить - 151392,27 грн., ринкова вартість автомобіля з урахуванням аварійних пошкоджень на дату дослідження, складає - 74051 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Разом з тим, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобовязання.

Аналіз правових норм, зокрема, ст. ст. 536, ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України дає підстави для висновку про те, що проценти та неустойка є різними правовими

інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена.

Даний правовий висновок висловив Верховний Суд України в своїй постанові від 06.06.2012 року №6-49цс12, яка є обов'язковою для застосування усіма судами.

ОСОБА_1 звернувся до Одеської дирекції ТДВ «СТ «Домінанта» з заявою про виплату страхового відшкодування, та повідомив усі банківські реквізити щодо перерахування суми, а 09.02.2017 року надав також і копію постанови судді, про що в заяві проставлена відмітка

Розмір матеріальної шкоди , завданої пошкодженням автомобіля, склав 225443 грн., а оскільки автомобіль у тому ж вигляді як після ДТП був проданий за сумою 74051 грн., визначеною як ринкова вартість авто на час проведення дослідження, тому сума матеріальної шкоди на теперішній час складає - 151392 грн. (225443 грн.- 74051 грн.), що також співпадає з визначеною експертом сумою відновлювального ремонту.

Отже, враховуючи вказані норми та умови страхового полісу ТДВ «СТ «Домінанта» несе відповідальність у розмірі страхового відшкодування - 99000 грн. (100000 грн.(ліміт відповідальності) -1000 грн. (розмір франшизи)).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 взагалі не вчиняв жодної виплати по матеріальній шкоді, тоді як має нести відповідальність, з нього необхідно стягнути матеріальну шкоду у розмірі 52392 грн., яка складає різницю між розміром матеріальної шкоди, визначеної експертом, та сумою страхового відшкодування, з врахуванням франшизи (151392 грн.-99000 грн.)

Всього з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню матеріальна шкода - 52443 грн. (52392 грн. + 51 грн.)

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 гривень 00 копійок, суд зазначає наступне.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до роз'яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Крім того, згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

При з'ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної шкоди, виходячи з характеру правопорушення, а також враховує вимоги розумності та справедливості.

Вимоги позивача про відшкодування йому відповідачем моральної шкоди в розмірі 15000 гривень є обґрунтованими в повному обсязі, оскільки позивач визнав позов.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви, що містить вимогу майнового характеру в сумі 1575,93 та за подання до суду позовної заяви, що містить вимогу немайнового характеру в сумі 640 гривень 00 копійок, , що підтверджується наданими до суду квитанціями.

На разі позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 52443 грн. та 15 моральної шкоди, таким чином стягненню з відповідача підлягає

Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача ОСОБА_2 підлягає судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме у розмірі 524,43 грн. та 640 грн. ,сплачений позивачем при поданні до суду позову, що містить вимоги майнового та немайнового характеру, за ставками відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Щодо заявленої вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 10000 гривень, суд зазначає наступне.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до ст. 87 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Отже, для того, щоб суд присудив витрати на користь першої сторони, вона повинна документально їх підтвердити. Таким підтвердженням може бути укладений в письмовій формі договір на надання правової допомоги.

Представником позивача надано до суду витяг договору про надання юридичних послуг від 19.05.2017 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4

До вказаного договору представником позивача надано до суду квитанцію за №27від 19.05.2017 року на підтвердження сплати ОСОБА_1 по справі щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди в наслідок дорожньо-транспортної пригоди грошову суму в сумі 10000 гривень 00 копійок.

Таким чином, витрати понесені позивачем по сплаті послуг з надання правової допомоги та представництва адвоката в цій справі, до суду надано, у зв'язку з чим, суд вважає, що вимога позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 10000 гривень є обґрунтованою та підлягаючою до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 1166-1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. З, 88, 118-120 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 52443 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 10000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати 524,43 гривень. та 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П.ЦЕЛУХ

17.10.17