АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний № 752/7387/17 Головуючий в 1 інстанції - Мирошниченко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Рубан С.М., Іванченко М.М.

при секретарі Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Теплопостачсервіс». Третя особа: ТОВ «Ліко-Житлосервіс» про зобов'язання вчинити дії, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила суд постановити рішення, яким:

зобов'язати ТОВ «Теплопостачсервіс» провести повірку засобу обліку тепла (теплової енергії) який встановлений в квартирі АДРЕСА_1 та опломбувати теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер НОМЕР_1;

- взяти на абонентський облік теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер НОМЕР_1, та в подальшому нараховувати плату за спожите тепло у відповідності до засобу обліку.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що відповідачем надаються послуги з постачання гарячої води, а також останній є виконавцем послуг з опалення будинку АДРЕСА_1. Позивач є власником квартири АДРЕСА_1, та є споживачем послуг відповідача. 28.12.2010 року відповідно до акту введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1, виконано монтаж вузла обліку теплової енергії «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер НОМЕР_1, згідно робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії. Однак, після отримання рахунків від відповідача за грудень 2015 року по березень 2016 року, позивачем виявлено, що відповідач не враховує показники лічильників тепла. Звернувшись до відповідача, позивачем з'ясовано, що обладнання вузла обліку теплової енергії (лічильник) не значиться встановленим у квартирі АДРЕСА_1, оскільки він потребує проведення повірки. Позивач, її представник неодноразово звертались до відповідача із заявами та листами щодо проведення повірки тепло-лічильника та взяття останнього на абонентський облік, однак відповідач відмовився від виконання вказаного обов'язку.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила про його скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову. В скарзі посилалась на невірне застосування судом норм матеріального права: ст.ст. 21. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», П.п. 9.30, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 01.06.2011 року № 869, ст.ст. 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких проведення періодичної повірки засобів обліку має здійснюватись за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, відшкодовуються шляхом їх включення у відповідний тариф, що регулює надання даних послуг та сплати споживачем щомісячно у складі цих послуг.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи скарги підтримала.

Представник відповідача доводи скарги заперечував.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судом рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювалвної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Частиною 3 цієї статті зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

За змістом частини четвертої статті 17 Закону, періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро -, тепло -, газо - і водопостачання.

Крім того, у ч. 5 ст. 17 Закону визначено, що повірка законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться науково метрологічними центрами, які мають міжнародно визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів; науковими метрологічниим центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі по тексту - Правила).

Пунктами 9, 30, 32 Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов'язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов'язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Статтями 19, 26 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та пунктом 8 Правил передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Згідно постанови Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.03.2015 року № 823 відповідачем отримано ліцензію в тому числі і на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії терміном дії з 09.04.2015 року по 08.04.2020 року.

У додатку 84 Постанови Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року № 1171 затверджено тариф на послуги з централізованого опалення, що надається населенню відповідачем, у структуру якого не включено витрати на періодичну повірку квартирних засобів обліку теплової енергії.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд вважав встановленими такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору дарування квартири, посвідченого 10.09.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу СерпутькоТ.С. за реєстровим номером 728, що також стверджується витягом про державну реєстрацію права власності від 27.09.2011 року.

12.01.2012 року між позивачем та ТОВ «Ліко-Житлосервіс» укладено договір № 7-А/17 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, згідно п.1.1 якого виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

28.12.2010 року на підставі акту про введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії та робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії, попереднім власником квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_3, встановлено у вказаній вище квартирі засіб обліку теплової енергії - тепло-лічильник «ULТRАНЕАТ» 2WR,заводський номер НОМЕР_1.

Позивачу з квітня 2015 року послугу з теплопостачання її квартири надає відповідач у справі, який направляє рахунки на оплату опалення за тарифом, в який не входить послуга з проведення повірки тепло-лічильників, що підтверджується відповідною довідкою, яка наведена вище, а також не спростовано позивачем у справі.

В 2016 році позивачу було надане усне роз'яснення, що оплата нараховується без врахування показників лічильника тепла, так як лічильник не значиться встановленим у її квартирі і потребує проведення повірки.

10 січня 2017 року представник позивача письмово звернувся до відповідача з заявою про прийняття на абонентський облік вузла обліку теплової енергії в квартирі позивача, а 19 січня 2017 року з заявою про направлення представника для демонтажу лічильника, проведення його повірки та видачу відповідних документів, проте відповіді на своє звернення позивач так і не отримала.

Так, як до тарифу по оплаті послуг з централізованого опалення не включені витрати на періодичну повірку засобів обліку, суд встановив, що відповідач не має відповідно до закону здійснювати повірку лічильників в будинку, де розташована квартира позивача.

Вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновок суду про те, що відповідач, не є організацією, яка здійснює повірку лічильника, а тому, не може бути зобов'язаний вчинити такі дії відповідає цим обставинам та вимогам закону.

Також правомірним є висновок про те, що оскільки до тарифу за тепло, який платить позивач не включена вартість здійснення повірок тепло-лічильників, така послуга не може бути проведена за рахунок відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що за Законом повірку лічильників повинна здійснювати організація, яка надає послугу з теплопостачання, колегія суддів не приймає, з огляду на те, що за нормативними актами, які наведено вище, і на які посилається позивач, передбачено, що повірку лічильників здійснюють спеціальні суб'єкти господарювання з відповідними ліцензіями, до яких відповідач не відноситься. Законом, на який посилається позивач передбачено, що повірка здійснюється не безпосередньо відповідачем, а за його рахунок, а витрати на таку послугу мають бути включені до тарифу за опалення.

З огляду на те, що до тарифу на опалення в будинку, в якому проживає позивач, за послуги, які надає відповідач не включено витрати на повірку лічильників тепла, а також з огляду на те, що відповідач не є організацією, яка має ліцензію на здійснення повірки тепло-лічильників, суд правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити повірку лічильника тепла в квартирі позивача.

Правомірною є також відмова в задоволенні вимог про зобов'язання взяти на облік лічильник тепла, оскільки на облік беруться лічильники нові, виготовлені спеціальними підприємствами, а ті що вже були у використанні більше двох років, можуть бути взяті на облік, тільки після їх повірки.

При цьому колегія суддів вважає , що зобов'язання відповідача оплатити вартість повірки тепло-лічильника в квартирі позивача, до включення витрат на таку повірку до тарифу за опалення, не буде відповідати загальним засадам цивільного судочинства, передбачених ст. 3 ЦК України, - справедливості, добросовісності та розумності.

З огляду на те, що нормативні акти, які регулюють правовідносини між сторонами в їх сукупності, свідчать про те, що витрати на повірку лічильників, в будь-якому випадку включаються до тарифів, які зобов'язана сплачувати позивачка, остання може звернутись до підприємств, які мають ліцензії на здійснення повірок, отримати відповідний акт про вчинення таких дій, після чого звернутись до відповідача з заявою про взяття такого лічильника на облік, та проведення нарахувань за тепло з урахуванням його показань.

Інші доводи скарги , висновків суду не спростовують.

Судповно встановив обставини які мали значення для її вирішення та належно оцінив, надані позивачем докази.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: