АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Ратнікової В.М.

секретар: Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року за заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: державний нотаріус Двадцятої київської нотаріальної контори Сердюк Н.А., про визнання угоди недійсною,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: державний нотаріус Двадцятої Київської нотаріальної контори СердюкН.А. про визнання угоди недійсною з підстав збігу тяжких обставин та із волевиявлення позивача вчинити угоду на вкрай невигідних умовах.

Не погодившись із таким судовим рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування судом першої інстанції норм права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 Зазначає, що судом не враховані положення п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а також не взято до уваги, що спірна квартира відповідачем вже виставлена на продаж, що унеможливить виконання рішення суду у майбутньому.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній підстав.

ОСОБА_3, особисто ОСОБА_2, державний нотаріус в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень, позивач забезпечив явку уповноваженого представника, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу у відсутність осіб, що не з'явились до суду.

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/10694/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Васильєва Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено тієї обставини, що квартира, яка зазначена в оголошені про продаж квартири, є спірною квартирою. Також позивачем не доведено, що невжиття обраного представником позивача виду забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог

Згідно п. 4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Порушивши питання про забезпечення позову, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 посилався на те, що квартира, відносно якої у сторін існує спір, виставлена відповідачем на продаж. На його думку, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, в майбутньому унеможливить виконання рішення суду про визнання угоди недійсною у випадку задоволення заявленого позову. Зазначав, що відповідачка має змогу реалізувати належну їй квартиру у будь-який момент до вирішення спору по суті.

Суд першої інстанції залишив поза увагою обґрунтовані доводи позивача та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для забезпечення позову ОСОБА_2

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ, які викладені в Постанові №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Враховуючи характер та обсяг заявлених позовних вимог, а також те, що припущення позивача щодо утруднення виконання майбутнього рішення суду внаслідок невжиття заходів забезпечення позову в обраний спосіб є обґрунтованими, подана ним заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно боржника, підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на рішенням Апеляційного суду міста Києві від 16 травня 2017 року, яким ОСОБА_2 позбавлено права користування квартирою № АДРЕСА_1,не має значення для вирішення питання про забезпечення заявленого ним в порядку, визначеному ст. ст. 151-153 ЦПК України, та не може бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Крім того, в ході апеляційного розгляду було встановлено, що виконання рішення Апеляційного суду міста Києві від 16 травня 2017 року зупинено судом касаційної інстанції.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначену квартиру призведе до порушення прав інших осіб.

Таким чином, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову відповідно до положень п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2017 року скасувати та постановити нову.

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1

Боржник: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована: АДРЕСА_1

Стягувач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований: АДРЕСА_1

Строк предявлення до виконання: три роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

В.М.Ратнікова