Справа № 157/2784/17
Провадження №2/157/319/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 жовтня 2017 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря Карпік Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

29 серпня 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтувало тим, що відповідно до умов кредитного договору № 2299 від 20 вересня 2006 року відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (на даний час ПАТ «Державний ощадний банк України») був наданий кредит ОСОБА_1 в сумі 15 000 євро зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11.5 % річних, з остаточним терміном повернення не пізніше 18 вересня 2009 року.

Згідно з пп. 3.3.1.-3.3.2. вказаного кредитного договору позичальник ОСОБА_1 зобов'язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього договору. Точно в строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим договором, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору на першу вимогу банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки.

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору № 2299 від 20.09.2006 року за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитом позичальник ОСОБА_1 зобов'язався сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір застави майна № 2701 від 20 вересня 2006 року.

Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезгаданим кредитним договором між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки №2090 від 20 вересня 2007 року, за яким остання зобов'язалася перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки № 2090 від 20 вересня 2006 року в разі порушення боржником виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором.

Сторони домовилися про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України до трьох років для всіх грошових зобов'язань позичальника та поручителя, в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування ним, комісійних винагород, штрафів, пені, строку пред'явлення кредитором вимоги до поручителя тощо.

В зв'язку з порушенням позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів за його користування, 04 червня 2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу був вчинений виконавчий напис. Запропоновано звернути стягнення на заставне майно, а саме на напівпричіп бортовий марки KOGEL SN 24, реєстраційний номер НОМЕР_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2299 від 20 вересня 2006 року.

В ході примусового виконання виконавчого напису не виявилося можливим реалізувати заставлений транспортний засіб, оскільки такий не був виявлений, про що зазначено в постанові про повернення виконавчого документа стягувану від 22 червня 2017 року.

Однак, заборгованість по договору не була погашена в повному обсязі, зобов'язання взяті на себе відповідачами залишаються невиконаними.

Таким чином, станом на 14 серпня 2017 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість в розмірі 12 733 євро 90 центів, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 384 958 грн. 58 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 10131 євро 24 центів, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 306 277 грн. 56 коп., 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) - 2602 євро 66 центів, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 78681 грн. 02 коп. та нарахована пеня за період з 13 серпня 2016 року по 13 серпня 2017 року - 84 739 грн. 92 коп. Всього на загальну суму 469 698грн. 50 коп.

Посилаючись на викладені обставини, просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 12733 євро 90 центів, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 384 958 грн. 58 коп., пеню в розмірі 84739 грн. 92 коп. та судові витрати по справі.

Представник позивача Місюра І.В. в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала повністю та не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, хоча своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як визначено ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 1050 ЦК України передбачена відповідальність за неналежне виконання умов кредитного договору позичальником.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як передбачено пунктами 3.2.1-3.2.3 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому Договору. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами чи комісійними винагородами (у разі їх стягнення згідно з умовами цього договору), а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майном. У разі відмови позичальника та/або майнового поручителя та/або поручителя щодо укладення договорів та/або додаткових договорів, передбачених п. 1.5.2.1 та 3.2.4 цього договору, а також неукладення таких в строки, визначені банком, вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісійних винагород та інших платежів за цим договором.

В судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2299, відповідно до якого останнім було отримано кредит в сумі 15000 євро під 11.5 % річних. Кредит надавався на споживчі потреби строком на 36 місяців з остаточним терміном повернення не пізніше 18 вересня 2009 року. Також, між банком та ОСОБА_1 20 вересня 2006 року був укладений договір застави майна.

В забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитними договором між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 20 вересня 2006 року був укладений договір поруки № 2090, згідно з яким поручитель зобов'язалася перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором № 2299 від 20 вересня 2006 року, а також додатковими угодами до нього, які можуть бути укладені сторонами.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у випадку порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідачі свого зобов'язання по своєчасному поверненню кредиту не виконали, а тому станом на 14 серпня 2017 року сума заборгованості за кредитним договором № 2299 від 20 вересня 2006 року становить 12733 євро 90 центів, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 384 958 грн. 58 коп., та пеня в сумі 84739 грн. 92 коп., розміри яких підтверджені відповідними розрахунком загальної заборгованості по боржнику ОСОБА_1 за кредитом, процентами, комісіями, сплатою пені, неустойки, 3% річних за кредитним договором № 2299 від 20 вересня 2006 року станом на 14 серпня 2017 року. Тому саме така сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі по 3522 грн.74 коп. з кожного.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, статтями 526, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (р/р в ОПЕРВ філії - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», , МФО 303398) заборгованість за кредитним договором № 2299 від 20 вересня 2006 року в розмірі 384 958 (триста вісімдесят чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят вісім) гривень 58 копійок, що еквівалентно 12 733 (дванадцять тисяч сімсот тридцять три) євро 90 центів, в тому числі: заборгованість за кредитом - 306 277 (триста шість тисяч двісті сімдесят сім) гривень 56 копійок, що еквівалентно 10 131 (десять тисяч сто тридцять один) євро 24 центів, 3% річних - 78681 (сімдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят одна) гривня 02 копійки, що еквівалентно 2602 (дві тисячі шістсот два) євро 66 центів, та пеня в розмірі 84739 (вісімдесят чотири тисячі сімсот тридцять дев'ять) гривень 92 копійки, а всього заборгованість на загальну суму 469 698 (чотириста шістдесят дев'ять тисяч шістсот дев'яносто вісім) гривень 50 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з кожного окремо по 3522 (три тисячі п'ятсот двадцять дві) гривні 74 копійки судового збору.

Дане рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Б. С. Гамула