Справа №766/8304/17
Пров. №2/766/6974/17
01 листопада 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі
головуючого судді Хайдарової І.О.,
секретар Щербань А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком №40 по вулиці 14 Тектильній у м. Херсоні, мотивуючи тим, що йому належить спірне житлове приміщення, в якому зареєстрований відповідач, який більше трьох років у будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує.
В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився - про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті Наддніпрянська Правда від 22 вересня 2017 року №67, про причини неявки суд не повідомив.
В звязку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення.
Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Житловий будинок №40 по вулиці 14 Тектильній у м. Херсоні належить на праві власності позивачеві ОСОБА_1 миколайовичу, що підтверджено договором про надання в безсрочне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої приватної власності, зареєстрованого в реєстрі за №1-2725.
Непроживання відповідача ОСОБА_2 підтверджено актом від 11.05.2017 року складеного головою органу самоорганізації населення квартального комітету №16 Дніпровського району м. Херсона.
За відомостями домової книги у будинку № 40 по вулиці 14 Текстильній у м. Херсоні зареєстровані позивач ОСОБА_1 з 15.07.1980 р., ОСОБА_3 з 15.07.1980 р., ОСОБА_4 з 15.07.1980 р., ОСОБА_2 з 31.07.2013 року.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього можу бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України судам роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинив, майно та речі відповідача в будинку відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.
Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з вересня 2013 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 214-215, 226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, який народився 30.09.1968 року, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку №40 по вул. 14 Текстильна у м.Херсон.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СуддяОСОБА_5