Справа № 645/3483/17
Провадження № 2/645/2002/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2017 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., секретаря судового засідання Христенко А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням домоволодінням №218, по вул. Немишлянській, у м.Харкові.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №218 по вул. Немишлянській, у м.Харкові, в цій частині домоволодіння зареєстровані та проживають позивач, його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5, крім того, з 14.02.1990 року в йог частині домоволодіння зареєстровані також колишня невістка ОСОБА_2, 1970 рку народження, та з 23.04.1991 року онука позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак останні проживають в спірному домоволодінні: ОСОБА_2 з липня 2009 року, а ОСОБА_3 з вересня 2014 року. Відповідач добровільно, без поважних причин, покинули житлове приміщення - домоволодіння №218, по вул. Немишлянській, у м.Харкові.Син позивача ОСОБА_6 перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 16.12.1989 року по 14.05.2013 року, шлюб розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова 14.05.2013 року, від цього шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3. Відповідачі не приймають участі в оплаті комунальних послуг по спірному будинку, житлом зовсім не цікавляться, всі комунальні послуги сплачує позивач, його син та дружина. На неодноразові прохання до відповідачів про добровільне зняття з реєстрації, останні не реагують.
У судове засідання представник позивача не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, заперечень за позовом, заяву про розгляд справи у її відсутність не надали.
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з'явилися у судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином .
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради, третя особа ОСОБА_5І, у судове засідання не зявилися, просили розглянути справу у їх відсутність.
Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність представника позивача та відповідачів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі.
Суд, вислухавши пояснення та доводи позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В ст.ст. 13,41 Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Відповідно до статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує на його зобов'язання.
Судом встановлено, що позивач є власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №218 по вул. Немишлянській, у м.Харкові(свідоцтво про право на спадщину за законом, виданим 31.03.1976 року Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою №1-1920 (на 1/6 частину) та свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 09.03.2004 року) Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстр №3-339 (на 2/6 частини).
В частині домоволодіння, яке належить позивачу на праві власності зареєстровані та проживають: позивач ОСОБА_1, з 14.11.1964 року його дружина ОСОБА_4 з 15.12.1967 року, його син ОСОБА_5, з 19.07.1988 року, також з 14.02.1990 році в належній позивачу частині домоволодіння зареєстрована колишня невістка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та з 23.04.1991 року онука ОСОБА_3 (відомості (довідка) про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 24.01.2017 року, надана Адміністрацією Немишлянського району Харківської міської ради.
Як встановлено у ході розгляду справи відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації з линя 2009 року, ОСОБА_3 з вересня 2014 року, не сплачують комунальні послуги, не приходять до квартири, не слідкують за її технічним станом.
Згідно повідомлення Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 24.08.2017 року, ОСОБА_2 в період з липня 2009 року по даний час, а також ОСОБА_3 в період з вересня 2014 року по даний час зі скаргами чи заявами на предмет порушення їх права користування житловим приміщенням в будинку 218, по вул. Немишлянській, у м.Харкові.
Відповідно повідомлення КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №3» відповідачі в період з вересня 2014 року по даний час за наданням медичної допомоги до вказаної установи, викликів лікаря додому не зареєстровано. 28.09.2016 року ОСОБА_3 пройшла флюорографічне обстеження в поліклініці, на прийом до лікарів не зверталася.
Судом не було встановлено поважність причин не використання відповідачем права на проживання за місцем реєстрації.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд
Згідно п.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні.
Згідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 64 ЖК України відповідач є членом сімї основного квартиронаймача.
Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст. 64, 71, 72, 163 Житлового Кодексу України, ст..ст. 10, 11, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням домоволодінням №218, по вул. Немишлянській, у м.Харкові.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко