Справа № 200/8155/17
Провадження № 2/200/2876/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права користування жилим приміщенням, про визнання протиправними та скасування рішень та про позбавлення права користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Дніпровської міської ради та ОСОБА_3, в якому з урахуванням заяв про збільшення та про уточнення позовних вимог просила суд:

1) визнати за нею право користування жилим приміщенням - квартирою за адресоюАДРЕСА_1;

2) визнати протиправними та скасувати рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 16.12.2016 № 624 «Про включення до числа службових приміщень квартири АДРЕСА_1», від 11.04.2017 № 214 «Про затвердження списку на заселення службової квартири АДРЕСА_1, а також ордер від 25.04.2017 НОМЕР_1, який є підставою для вселення в квартиру за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та членів його сім'ї;

3) позбавити ОСОБА_3 права користування жилим приміщенням - квартирою за адресою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

В обґрунтування позивачка зазначила, що від дати свого народженняі по теперішній час постійно проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_1, яка була надана її нині покійній бабусі ОСОБА_7 на підставі ордеру від 14.12.1983 НОМЕР_3, виданого виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська. Разом з бабусею на момент видачі ордеру проживав також нині покійний батько позивачки ОСОБА_8.Вказує, що брала участь у веденні спільного господарства з ОСОБА_7, допомагала їй і доглядала за нею до її смерті, сплачувала і продовжує сплачувати комунальні послуги за місцем проживання, на підтвердження чого надала копії банківських квитанцій.Фактпостійного проживання позивачки за вказаною адресою встановлений рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2016 у справі № 200/9209/16-ц.

07.08.2017 до суду надійшла заява представника позивачки про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб, у відповідності до якого позивачка - ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та має після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_5.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання з'явились, проти позову заперечували.

Дніпровська міська рада заперечувала проти позову, вважаючи його необґрунтованим та з огляду на те, що місце проживання позивачки було зареєстроване за адресою, відмінною від адреси спірної квартири, і тому на момент ухвалення спірних рішень Дніпровській міській раді не було відомо про факт проживання позивачки за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 надав суду письмові заперечення, у яких вказав, що наймачами жилого приміщення - спірної квартири були бабуся та батько позивачки, на даний час обидва покійні, а позивачка була тимчасовим мешканцем. Посилався на ст. 99 Житлового кодексу УРСР, у відповідності до якої піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права назайманежилеприміщенняненабуваютьнезалежновідтривалостіпроживання ; у разіприпиненнядіїдоговорунаймужилогоприміщенняодночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймачі члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення; у разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку; виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивачка є онукою ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про народження її батька - ОСОБА_8.

14.12.1983 року Виконавчим комітетом Бабушкінської райради народних депутатів м. Дніпропетровська громадянці ОСОБА_7 виданий ордер НОМЕР_3 на право заняття двохкімнатної квартири жилою площею 28,81 м2 за адресою АДРЕСА_1 разом із сином - ОСОБА_8

Позивачка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у Дніпропетровську, що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження. Батьки - ОСОБА_8 та ОСОБА_9. У відповідності до паспорту позивачки вона з 26.02.2013 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки - ОСОБА_7, а ІНФОРМАЦІЯ_3 - її батько - ОСОБА_8, що підтверджується наданими копіями відповідних свідоцтв про смерть.

Відповідно до рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2016 у справі № 200/9209/16-ц встановлено факт постійного проживання ОСОБА_5 з моменту народження і по теперішній час за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 16.12.2016 № 624 квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 28,1 м2, загальною площею 52,7 м2 включено до числа службових приміщень та закріплено за Прокуратурою Дніпропетровської обл.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 11.04.2017 № 214 затверджено список на заселення службової квартири АДРЕСА_1, який складається з ОСОБА_3 та членів його сім'ї - ОСОБА_10 (дружина), ОСОБА_11 (донька) та ОСОБА_12 (син). На підставі даного рішення 25.04.2017 виконавчим комітетом Дніпровської міської ради виданий ордер НОМЕР_1 на право заняття службового жилого приміщення ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Житлового кодексу УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Отже, позивачка вселилась у спірну квартиру як член сім'ї наймача - ОСОБА_7, а не як піднаймач чи тимчасовий мешканець. Частина 1 ст. 98 Житлового кодексу УРСР чітко вказує, що тимчасові мешканці не є членами сім'ї наймача.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2016 у справі № 200/9209/16-ц за позовом матері позивачки ОСОБА_9 встановлений факт постійного проживання позивачки за адресою АДРЕСА_1 від дати народження і по теперішній час. До розгляду справи № 200/9209/16-ц у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровськав якості заінтересованої особи долучалась Дніпропетровська міська рада. У рішенні суду вказано, що представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував.

Таким чином, Дніпровській міській раді на момент ухвалення рішення від 16.12.2016 № 624 «Про включення до числа службових приміщень квартири АДРЕСА_1» було відомо про факт вселення ОСОБА_5 у якості члена сім'ї наймача та постійного проживання у вказаній квартирі з моменту народження і по теперішній час.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 109 Житлового кодексу УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше, постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Відповідачем - Дніпровською міською радою не доведено, що на дату прийняття рішення від 16.12.2016 № 624 «Про включення до числа службових приміщень квартири АДРЕСА_1» були б якісь рішення суду, якимипозивачку було б позбавлено права користування жилим приміщенням, або рішення суду про її виселення з нього.

Житловим кодексом УРСР передбачені випадки примусового виселення наймачів та проживаючих з ними осіб із жилого приміщення, до яких, зокрема, віднесені:припинення трудових відносин з підприємствами, установами, організаціями, які надали жиле приміщення, у зв'язку із звільненням за власним бажанням, або за порушення трудової дисципліни, або за вчинення злочину (ч. 1 ст. 114), систематичне руйнування чи псування ними жилого приміщення, або використання його не за призначенням (ч. 1 ст. 116), самоправне зайняття жилого приміщення (ч. 2 ст. 116), визнання ордеру на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, або з інших підстав (ст. 117).

Жодної з наведених обставин, які б давали підставі виселити позивачку із займаного жилого приміщення, не встановлено.

Стосовно реєстрації місця проживання позивачки за адресою, відмінною від адреси спірної квартири, слід зазначити, що у відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих ним у постановах від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» та від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу УРСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підставі і в порядку, передбачених законом.

Таким чином, позивачкою на підставі наданих доказів доведено, що спірними рішеннями Дніпровської міської ради, а також видачею ордеру від 25.04.2017 НОМЕР_1 останню протиправно позбавлено права користування квартирою, в якій вона проживає з моменту свого народження як член сім'ї наймача, у зв'язку з чим дані рішення та ордер підлягають скасуванню, а позов належить задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права користування жилим приміщенням, визнання протиправними та скасування рішень та про позбавлення права користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою АДРЕСА_1.

Визнати протиправними та скасувати рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 16.12.2016 № 624 «Про включення до числа службових приміщень квартири АДРЕСА_1», від 11.04.2017 № 214 «Про затвердження списку на заселення службової квартири АДРЕСА_1 та ордер від 25.04.2017 НОМЕР_1, який був підставою для вселення в квартиру за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та членів його сім'ї.

Позбавити ОСОБА_3 права користування жилим приміщенням - квартирою за адресою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Стягнути з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у сумі 1493грн.00коп

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у сумі 747 грн.00коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя Е.В.Женеску