АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5478/17 Справа № 204/2953/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року по справі за поданням державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року заявник звернувся до суду з даним поданням, посилаючись на те, що на виконанні у Покровському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження №53054850, з виконання виконавчого напису №7190 від 19.08.2016, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу. Кошти необхідно стягнути з боржника в розмірі 100000,00 грн. Також відповідно до заяви встановлено, що боржник неофіційно працевлаштований в Покровському районі Дніпропетровської області та фактично мешкає в найманому будинку за адресою: 53600, с. Романки, вул. Маяковського, 24, Покровського району Дніпропетровської області. Державним виконавцем Покровського РВ ДВС 06.12.2016 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлено боржникові для виконання та стягувачеві до відома. 06.12.2016 року винесена постанова про арешт всього майна боржника, копія якої направлена сторонам провадження, та інформацію про арешт внесено до Єдиного Державного реєстру рухомого майна, та до Єдиного державного реєстру речових прав. Рішення боржник не виконав, декларацію про доходи не надав, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснив. Державним виконавцем направлені запити до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України. Згідно відповіді з УПФУ встановлено, що боржник на обліку як пенсіонер не перебуває та дохід не отримує. Згідно відповіді з ДПС встановлено, що боржник офіційно працевлаштований в (код ЄДРПОУ підприємства 34719415) та отримує дохід. Вищевказане свідчить про те, що боржник дійсно ухиляється від виконання виконавчого провадження, та приховує свої офіційні доходи. Тому заявник просив тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року подання задоволено, постановлено тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АА №179201, виданий 21.03.1996 року Ленінським РВ УМВС України в Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_1, адреса місцезнаходження (проживання) 53600, с. Романки, вул. Маяковського, 24, Покровського району Дніпропетровської області, до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим документом №7190 від 19.08.2016 року, вчиненого Приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 100000,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про відмову в задоволення подання державного виконавця.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу місцевого суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", чинного на час постановлення оскаржуваної ухвали, передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником суду надано копію виконавчого напису нотаріуса від 20.08.2016 року (а.с. 6), копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2016 року №53054850 (а.с. 7), копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.12.2016 року (а.с. 8), копії відповідей ДПСУ від 07.12.2016 року та ПФУ від 06.12.2016 року (а.с. 9-11), а також інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.12.2016 року (а.с. 12-25).

Постановляючи ухвалу про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязання, згідно зазначеного вище виконавчого провадження, суд першої інстанції не встановив фактичні обставини, не перевірив факту ухилення боржника від виконання рішення, не зясував місце проживання боржника.

Висновок суду про ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим документом, не підтверджений жодним належним доказом.

Місцевий суд помилково зробив посилання на Закон України «Про виконавче провадження» N606-XIV від 21 квітня 1999 року, не звернувши уваги на те, що вказаний закон втратив чинність (крім ст. 4) з 5 жовтня 2016 року, згідно із Законом України від 2 червня 2016 року N1404-VIII.

Враховуючи наведене, положення п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала місцевого суду скасуванню з направленням питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді