Справа № 686/1948/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі :головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про визнання права власності на 1/2 квартири,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про визнання права власності на 1/2 квартири. В обгрунтування позову позивачка вказала, що 18.06.1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.10.2012 року. Під час шлюбу ними набуто за спільні кошти нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1, загальною площею 50,1 кв.м.. Квартира оформлена на відповідача та набута на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1999 року. Оскільки квартира була придбана за період перебування їх у шлюбі, їй належить право власності на 1/2 її частину.20.03.2008 року дана квартира була передана у заставу згідно договору іпотеки №8836/3, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4. На даний час відповідач заперечує її право власності на 1/2 частину вказаної квартири, тому вона звернулась до суду за захистом свого права власності і просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, суду пояснив, що квартира була придбана під час шлюбу і була передана в іпотеку. ОСОБА_3 після розірвання шлюбу продовжує проживати в даній квартирі, її право власності на частину квартири спочатку відповідачем не заперечувалось, однак під час конфлікту відповідач заявив, що квартира ОСОБА_3 не належить, тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав і просить позов задоволити.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду справи. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій зазначив, що при розгляді позову покладаються на думку суду. Право власності ОСОБА_3 на спірну квартиру не заперечують, однак квартира перебуває в іпотеці банку.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, суду пояснив, що в разі виділення ОСОБА_3 її частки кваритири, зміниться сторона іпотечного договору і виникне необхідність у внесенні змін до вказаного іпотечного договору.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи ПАТ «УкрСиббанк», дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.06.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ №286054, який був розірваний рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.10.2012 року, яке набрало законної сили 16.10.2012 року.

За час перебування у шлюбі, згідно договору купівлі-продажу від 29.06.1999 року сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_2 та право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_4.

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційни номер 9972/35, власником вказаної кваритири є ОСОБА_4.

В рахунок забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитними договорами договорами про надання споживчого кредиту: №0 від 20.03.2008 року, №0 від 27.04.2006 року; №0 від 15.02.2008 року, укладених між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк», 20.03.2008 року було укладено договір іпотеки №8836/3, згідно якого ОСОБА_4 передав в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно ст.28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Аналогічні положення містяться в ст.ст. 60, 70 СК України.

Статтями 112, 113 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року передбачено, що майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом. Кожний учасник спільної часткової власності має право на оплатне або безоплатне відчуження іншій особі своєї частки в спільному майні.

Відповідно до ст.ст. 316, 319 ЦК України, чинного з 01.01.2004 року,

правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Отже, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, яка зареєстрована як особиста приватна власність за ОСОБА_4, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя позивача та ОСОБА_4, оскільки придбана ними в період їх шлюбу, що не заперечується відповідачем. Відтак ОСОБА_3 у силу закону належить 1/2 частина вказаної квартири.

Крім того, слід зазначити, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ч.1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку»).

З наведеного вбачається, що перебування квартири в іпотеці банку жодним чином не впливає на: відносини власності, не змінює форми власності та визнання будинку спільною сумісною власністю, як і розподіл часток між співвласниками, та не може жодним чином порушувати інтереси Банку.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1000 грн..

Керуючись ст.ст.10,60,88,211-215 ЦПК України, ст.ст. 22,28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст.ст.112,113 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, ст.ст.316,319 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1000 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: