Справа № 2027/8487/12
Номер провадження 4-с/643/99/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017

10 жовтня 2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, якою просить визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 в провадженні якого перебувають виконавчі провадження за №№ 43951335, 43951425 щодо невиконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.03.2013 протягом встановленого ч. 2 ст. 30 Закону №606-ХІУ строку; визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 в провадженні якого перебувають виконавчі провадження за №№ 43951335, 43951425 щодо невиконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.03.2013 протягом встановленого Законом № 1404-УІІІ; визнати неправомірною та скасувати постанови заступника начальника Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 від 24.05.2017 за виконавчим провадженням за №№ 43951335, 43951425 про повернення виконавчих документів стягувану; зобовязати заступника начальника Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2, в провадженні якого перебувають виконавчі провадження за №№ 43951335, 43951425 фактично виконати рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.03.2013 та стягнути з Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі 5120грн.

Обґрунтовуючи доводи скарги, зазначає, що Московським районним судом м. Харкова видано два виконавчих листа на виконання рішення суду від 19.03.2013 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення з останньої суму боргу за договором позики від 26.01.2009 в розмірі 487446,77грн. та судового збору в сумі 3219грн. На підставі виконавчих листів відкриті виконавчі провадження. 18.02.2016 державним виконавцем винесено постанови про заміну сторони виконавчого провадження з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 Разом з цим, з боку державного виконавця протягом трьох років жодної виконавчої дії не проведено, рішення суду не виконано. 17.07.2017 ОСОБА_1 отримав листа від Московського ВДВС та постанови про повернення виконавчих документів стягувану на підставі відсутності у боржника майна. З вказаними постановами скаржник не погоджується і просить їх скасувати. Оскільки скаржник не є спеціалістом у галузі права, не може самостійно захистити свої інтереси, звернувся за правовою допомогою, за що сплатив 5120грн.

Скаржник в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд скарги за його відсутністю.

Представник Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківської області в судове засідання також не зявився, надавши письмові заперечення.

Суд вивчивши доводи скаржника, заперечення державного виконавця, дослідивши копію матеріалів виконавчого провадження, матеріали скарги, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, встановлено, що на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.03.2013 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто суму боргу за договором позики від 26.01.2009 в розмірі 487446,77грн. та судовий збір в сумі 3219грн.

08.07.2014 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень за №№ 43951355, 43951425 і направлено сторонам для відома.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, із наданих матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем здійснювались певні дії, в тому числі, постановою від 08.07.2014 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, що надіслано сторонам виконавчого провадження.

Направлено запити до ДФС України і УПФ України, а також з метою розшуку майно, до установ і організацій, уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на окремі види майна.

В межах зведеного виконавчого провадження накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить боржнику.

Постановою від 18.02.2016 замінено стягувача у виконавчому проваджені на ОСОБА_1

Із інформаційної довідки від 21.05.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, вказана вище нерухомість є предметом іпотеки ЗАТ «ОТП Банк».

Із інформації Головного управління ДМС у Харківській області від 10.03.2017 ОСОБА_4 за обліками не значиться.

Згідно акту державного виконавця від 24.05.2017 при виході за місцем мешкання боржника, встановлено відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення.

24.05.2017 державним виконавцем у порядку п. 9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Підставою для винесення такого рішення стало те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, у власності боржника не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Відповідно до ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-УІІ від 03.06.2014, наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягненні на майно, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Далі, відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» у редакції,що діяла до 02.06.2016 ст. 30 Закону регламентовано, що строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документу.

Відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-УІІІ вказані строки не передбачено.

Також, із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що з боку державного виконавця надсилались адресатам постанови та інші виконавчі документи про що свідчать супровідні листи.

Отже, аналізуючи вищевикладене суд не вбачає в діях заступника начальника Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 ознак порушення ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, в частині винесення постанови від 24.05.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу, так і в частині щодо порушення прав та інтересів останнього, при наявності правил п. 2 ч. 1 ст. 37 вказаного Закону, тому у суду відсутні правові підстави для скасування постанови.

Далі, скаржник просить стягнути з Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області витрати, повязані на надання правової допомоги в сумі 5120грн.

Відповідно до правил ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Оскільки судом не встановлено обґрунтованості і належним чином доведеності вимог скарги, у звязку з чим суд відмовляє у її задоволенні, то і відсутні підстави для стягнення понесених витрат на правову допомогу в порядку правил ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 79, 88, 383, 386, 387-389 ЦПК України, ст. 6, 7, 11, 12, 30, 31, 38 ЗУ «Про виконавче провадження», -

у х в а л и в:

У задоволені вимог скарги відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя