Номер провадження: 22-ц/785/4742/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

За участю секретаря Бахірко А.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні м.Одеси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6

--про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

15.12.2016 року ОСОБА_5 звернулась з позовом до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись на те, що сторони 03 серпня 2002р., зареєстрували шлюб у відділі РАГСу Ленінського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №146. Від шлюбу мають 2-х малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на припинення подружніх відносин вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги.

Позивачка також стверджує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 гривень щомісячно починаючи з 18.11.2016р. до досягнення ОСОБА_7, повноліття, тобто до 14.06.2022р., а далі стягувати у розмірі 1 500 (пятсот) гривень щомісячно до досягнення ОСОБА_8, повноліття тобто до 30.05.2030 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року . позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів задоволено частково. Шлюб між ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище «Євтушенко») ОСОБА_9 та ОСОБА_6, зареєстрований 03 серпня 2002р., відділом РАГС Ленінського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №146 розірвано. Копію рішення суду направити для виконання до Суворовського районного у м. Одесі Відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 15.12.2016р. до досягнення ОСОБА_7, повноліття, тобто до 14.06.2022р., а далі стягнуто у розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно до досягнення ОСОБА_8, повноліття тобто до 30.05.2030 року. Допущено негайне виконання в

частині стягнення аліментів за один місяць,а також стягнуто судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі ставиться питання про зміну судового рішення в частині стягнення аліментних зобовязань та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі стягнувши на утримання кожної дитини по 1500 грн. щомісячно до їх повноліття починаючи з 15 грудня 2016 року посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на сумнів в отриманні відповідачем доходів та стану здоровя сина ОСОБА_10, що постійно хворіє та потребує особливого догляду.

В своїх запереченнях відповідач просив апеляційну скаргу залишити без змін посилаючись на матеріальне становище.

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких міркувань.

Стягуючи аліменти в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 15.12.2016р. до досягнення ОСОБА_7, повноліття, тобто до 14.06.2022р., а далі стягнуто у розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно до досягнення ОСОБА_8, повноліття тобто до 30.05.2030 року районний суд виходив з вимог ст.184 ч.1 СК України з посиланням на те, що платник аліментів має нерегулярний та мінливий дохід розмір аліментів котрий необхідно встановити по 500 грн. на кожну дитину щомісячно.

Однак такий висновок районного суду не відповідає обставинам по справі, які суд вважав встановленими та суд невірно застосував норму матеріального та процесуального права, що в силу ст.309 ч.1 п.2.3 ЦПК України дає підстави для зміни рішення суду повязану зі способом присудження.

Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 серпня 2002р., який був зареєстрований відділом РАГС Ленінського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №146.

Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 знаходиться в трудових стосунках з ТОВ «Крокус-АВТО» та займає посаду водія. Отримує щомісяця заробітну плату та за період з 209.12.2016 року по 28.02.2017 року його дохід склав 3919 грн.82 коп.( а.с.27).

Іншого доходу отриманого відповідачем матеріали справи не містять.

З врахуванням того, що відповідач має постійний , регулярний заробіток, районний суд помилково стягнув аліменти у твердій грошовій сумі чим порушив вимог ст. 183 СК України.

Між тим, виходячи з розміру визначення аліментів судова колегія враховує вимоги ст.182 СК України та виходячи з принципу розумності та справедливості визначає розмір аліментів в 1/3 частини щомісячно зі всіх видів заробітної плати(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 15.12.2016 року та до досягнення ОСОБА_7 повноліття, а саме до 14 червня 2022 року, а далі стягувати аліменти на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини щомісячно зі всіх видів заробітної плати(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення ним повноліття, а саме до 30.05.2030 року.

Доводи апеляційної скарги щодо стану здоровя сина ОСОБА_10 та особливого за ним догляд не дають підстав для збільшення розміру аліментних зобовязань та не позбавляють позивачку права на звернення до суду з позовними вимогами в звязку з понесенням нею додаткових витрат на лікування дитини.

Посилання на невідповідність доходів відповідача оцінюється судовою колегією критично так як не спростовані належними та допустимими доказами.

З врахуванням вищезазначеного удова колегія приходить до висновку. що районний суд помилково стягнув аліменти в твердій грошовій сумі так як відповідач має постійний та регулярний дохід, а тому в силу ст.309 ч.1 п.2, 3 ЦПК України рішення підлягає зміні, що повязується зі способом їх присудження.

Керуючись ст. 218,309,316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року в частині стягнення аліментів змінити, виклавши в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 ) аліменти на користь ОСОБА_5( ІНФОРМАЦІЯ_5, що зареєстрована за адресою м. Одеса, пр..Добровольськогоб.88, кв.19, іпн.) на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини щомісячно зі всіх видів заробітної плати(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 18.11.2016 року та до досягнення ОСОБА_7 повноліття, а саме до 14 червня 2022 року, а далі стягувати аліменти на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини щомісячно зі всіх видів заробітної плати(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення ним повноліття, а саме до 30.05.2030 року.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно та може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі 20 днів

Головуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - А.І.Дрішлюк

ОСОБА_4