Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/498/16-ц Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія 59 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Павицької Т.М., Талько О.Б.,

при секретарі

судового засідання: Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 червня 2017 року,

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом в якому просила зобов'язати відповідача повернути належне їй майно загальною вартістю 29000 грн. та стягнути на її користь 10 000 грн. заподіяної моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 25.03.2011 року по 01.08.2013 року здійснювала підприємницьку діяльність в приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_1 яке орендувала у Володарсько-Волинського Райпотребсоюзу. В орендованому приміщенні провела ремонт, для опалення приміщення придбала піч калориферну «Буллер'ян», також придбала холодильник марки «Інтер», 6 лавок, 2 столи, посуд, стіл під печиво та цукерки, прикраси. З 01.08.2013 року торговельну діяльність припинила, протягом двох років приміщення не використовувала. Належне їй майно залишила в приміщенні магазину. У 2015 році довідалась про те, що приміщення магазину придбав відповідач. Звернулась до нього з проханням про повернення належного їй майна: печі калориферної «Буллер'ян» з трубою, холодильника марки «Інтер», 6 лавок, 2 столи, посуду на суму 1001 грн., стола під печиво та цукерки фірми «Рошен», прикрас, матеріалу на стелю 110 кв.м, лінолеуму 110 кв.м, проводу електричного 100 м., а всього майна на загальну суму 29 000 грн. Відповідач відмовився повернути майно позивачу у зв'язку з чим ОСОБА_2 звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 червня 2017 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 піч калориферну марки «Буллер'ян» К001.00.00 вартістю 4760,00 грн., яка знаходиться в приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 500 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказуючи на незаконність та необґрунтованість рішення через недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні відповідач апеляційну скаргу підтримав.

Позивач просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанцій виходив з того, що позивачем доведено факт перебування в незаконному володінні лише частини зазначеного в позовній заяві майна, то вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння підлягає частковому задоволенню. Оскільки судом встановлено порушення відповідачем права власності позивача на частину зазначеного нею майна, то вимога про відшкодування пов'язаної з таким порушенням права моральної шкоди також підлягає частковому задоволенню. Визначаючи розмір відшкодування, судом враховано тривалість порушення права та пов'язані з таким порушення обмеження, яких зазнала позивач, а саме: була позбавлена можливості тривалий час користуватись та розпоряджатись майном вартістю 4760 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що належна позивачу на праві власності піч калориферна «Буллер'ян» знаходиться в приміщенні АДРЕСА_1 яке на праві власності належить відповідачеві ОСОБА_3 В добровільному порядку повернути позивачу вказане майно останній відмовляється. Наведені обставини підтверджуються показами свідків та письмовими доказами долученими до матеріалів справи.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 319, ч.1 ст. 321 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.ч.1,2 ст. 1212 ЦК України).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння - це факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача.

Важливою умовою звернення з віндикаційним позовом є відсутність між позивачем і відповідачем зобов'язально-правових відносин.

У п.19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» дано роз'яснення про те, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Оскільки позивачем подано докази, що піч калориферна «Буллер'ян», про витребування якого заявлено позов, належить їй на праві власності, проте знаходиться у відповідача, який без відповідної правової підстави заволодів нею, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про підставність даних вимог.

Положенням ч.3 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ухвалюючи рішення про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що незаконними діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди у вигляді душевних страждань, однак вказаний позивачем розмір відшкодування у сумі 10000,00 грн. є завищений та правильно визначився з достатнім розміром відшкодування в сумі 500 грн.

Обґрунтовуючи суму моральної шкоди суд врахував характер, тривалість та обсяг спричинених моральних страждань позивача внаслідок неможливості користуватись належним на праві власності майном, вимушених змін в житті позивача, ступінь вини відповідача, оскільки судом з'ясовано наявність такої шкоди, протиправність діяння відповідача по незаконному зберіганню майна, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останньої в її заподіянні.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не надав суду аргументів та доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги, а тому суд вважає заявлені вимоги апеляційної скарги безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону, а тому відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді