Справа № 361/2071/17 Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/4608/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 17.10.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 січня 2013 року у розмірі 42 811 грн. 91 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 2 030 грн. 22 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 34 216 грн. 84 коп.; заборгованість за пенею та комісією 4 050 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 2 014 грн. 85 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 січня 2013 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 3 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір. ОСОБА_2 зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Однак, відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобовязання, у звязку з чим утворилася заборгованість.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що вона не укладала кредитного договору, підпис на документах, наданих позивачем, відрізняється від її підпису, а номер телефону, вказаний у позовній заяві, не відповідає її номеру телефону. Відповідач є інвалідом другої групи, а тому відсутні підстави для стягнення з неї судового збору. Суд першої інстанції позбавив відповідача можливості брати участь у розгляді справи з представником.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 09 січня 2013 року до ПАТ КБ «Приватбанк» звернулася ОСОБА_2 з заявою анкетою про видачу кредиту. (а.с. 6)

Згідно розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованість позичальника перед банком станом на 28 лютого 2017 року становить 42 811 грн. 91 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 2 030 грн.

22 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 34 216 грн. 84 коп.; заборгованість за пенею та комісією 4 050 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 2 014 грн. 85 коп. (а.с.3-5).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник не виконала умови кредитного договору від 09 січня 2013 року, чим порушила договірні зобовязання щодо належного та вчасного погашення кредиту і нарахованих процентів.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2013 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «Приватбанк» вказує на те, що відповідач мала намір отримати кредит у розмірі 3 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 вказує на те, що вона не укладала кредитного договору, підпис на документах, наданих позивачем, відрізняється від її підпису, а номер телефону, вказаний у позовній заяві, не відповідає її номеру телефону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, ПАТ КБ «Приватбанк» не надав належних та допустимих доказів того, що відповідачу було видано платіжну картку та на неї було перераховано кредитні кошти у розмірі 3 700 грн. ОСОБА_2 заперечує факт укладення між нею та позивачем кредитного договору, а банк не надав належних доказів отримання позичальником платіжної картки.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт отримання ОСОБА_2 платіжної картки зі встановленим грошовим лімітом у розмірі 3 700 грн., а також доказів щодо досягнення між сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та дійшов помилкового висновку про стягнення на користь позивача заборгованості по тілу кредиту, процентах, пені, комісії та штрафах. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_3