АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 667/825/16-ц Головуючий в суді 1 інстанції: Майдан С.І
Номер провадження: 22-ц/791/1553/17 Доповідач: Склярська І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого Склярської І.В.,

суддів : Пузанової Л.В.,

Фурман Т.Г.,

секретар Чертков Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживачів шляхом визнання угоди недійсною, стягнення матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що 22 вересня 2015 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» було укладено договір №717821 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, предметом якого є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля зазначеного в додатку №1 до вказаного договору, а саме автомобіля «CHEVROLET TRACKER» за ціною 430 500,00 грн. та на умовах, визначених у додатку №2 до договору за рахунок об'єднаних платежів учасників групи через систему Авто Так.

На виконання умов договору позивачем 22 вересня 2015 року було сплачено 15498,00 грн.

Ознайомившись з умовами договору, позивач вважає, що підписана угода є недійсною, оскільки порушує її право як споживача внаслідок надання неповної інформації про продукцію, не ознайомлення з термінами, визначеннями, які містяться в договорі, зазначення в договорі несправедливих умов. Відповідачем не було повідомлено позивача про формування групи, включення її як учасника у вказану групу та не було повідомлено про дату створення групи протягом семи робочих днів з дати її створення, що є порушенням ст.2 договору.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в порушення вимог ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем передано право на отримання грошових коштів у якості винагороди іншій юридичній особі без погодження з нею, як учасником, внаслідок чого зменшені її гарантії як споживача; право відповідача на зміну марки та моделі автомобіля на іншу втрачає ті характеристики продукції, на яку розраховував позивач; при заміні марки та /або моделі авто на умовах, визначених договором, лише при збільшенні його ціни на 20% у позивача наявне право на розірвання договору, при розірванні договору не відшкодовується внесок, умови договору не містять строки та терміну отримання автомобіля, відповідальність відповідача за невиконання умов договору, вартість послуг для клієнта у грошовому виразі в договорі не міститься.

Вважає, що умови договору містять одночасно наступні ознаки: умови договору порушують принцип добросовісності; умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві, внаслідок чого умови договору є несправедливими.

Посилаючись на зазначені обставини та положення статей 203,215,216 ЦК України, статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» просила визнати недійсним договір №717821 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі від 22 вересня 2015 року укладений між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», стягнути з відповідача сплачені кошти у сумі 15498,00 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним договір №№717821 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, який було укладено 22 вересня 2015 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоПросто».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на користь ОСОБА_3 15498,00 грн., сплачених в якості винагороди на виконання умов договору, укладеного ОСОБА_3 та ТОВ «Авто Просто» №717821 від 22 вересня 2015 року про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Авто Просто», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивачки її доводи не визнала, рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що укладений між сторонами договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі є недійсним, оскільки суттєве розширення прав відповідача, яке кореспондує з виключенням та обмеженням прав позивача як споживача, суперечить вимогам діючого законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2015 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» був укладений договір №717821 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі. Предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему Авто Так. Договір укладається шляхом його підписання Сторонами договору та підписання додатку №1, який є невід'ємною частиною договору (а.с.38 з.с.)

За умовами договору, винагорода за послуги, пов'язані з включенням договору до системи АвтоТак та формування групи (3% +ПДВ) складає 15 498,00 грн. (а.с.47), яку позивач сплатила того ж дня на рахунок ТОВ «АТ Сервіс» у розмірі 15498,00 грн. (а.с.10) та яка, як визнав представник відповідача, була йому перерахована на підставі укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ « АТ СЕРВІС» договору доручення від 22.09.2015 року.

15.10.2015 року ОСОБА_3 звернулася до ТОВ «Авто Просто» з заявою про розірвання договору, посилаючись на введення її в оману, оскільки термін надання автомобіля не визначений, а обов'язок щомісячної сплати значних грошових коштів є вкрай невигідними умовами та просила посилаючись на умови п.12.1 договору розірвати договір та повернути її сплачений платіж у сумі 15 498,00 грн. (а.с.50).

Листом від 29.10.2017 року ТОВ «Авто Просто» повідомило позивачку про розірвання договору, відсутності підстав для повернення винагороди, роз'яснення терміну отримання автомобіля за умовами договору (а.с.51).

За нормами ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Зазначена норма закону містить перелік несправедливих умов у договорах із споживачами, який не є вичерпним та зокрема несправедливими є, зокрема, умови договору про: надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права передавати свої права та обов'язки за договором третій особі, якщо це може стати наслідком зменшення гарантій, що виникають за договором для споживача, без його згоди, на порушення яких посилається позивач.

Відповідно до ч.1 ст.204 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 ознайомлена з внутрішніми правилами надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах ТОВ «АВТО ПРОСТО», їй зрозумілі терміни, визначення, умови внутрішніх правил, ознайомлена з обсягом прав, як суб'єкта персональних даних про що свідчить довідка про ознайомлення учасника групи із внутрішніми правилами. Також прикінцеві положення договору (ст.19), підписаного позивачкою, свідчать про доведення їй всієї необхідної інформації та своїм підписом вона засвідчила, що фінансова послуга, що надається за цим договором, обрана нею самостійно, свідомо, без нав'язування з боку товариства(а.с.46), а отже посилання позивачки на те, що підписана нею угода порушує її права внаслідок надання неповної інформації про продукцію, не ознайомлення з термінами, визначеннями, які містяться в договорі, на думку колегії суддів, є такими, що не ґрунтуються на належних доказах, а тому доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду щодо цієї частини договору є обґрунтованими.

Крім того, позивачка протягом 14 календарних днів із заявою про розірвання договору до ТОВ «Авто Просто» не зверталась, що свідчить про її розуміння і згоду з усіма умовами договору.

Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність порушення відповідачем норми пп. 17 п.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки сплата винагороди по договору доручення №717821 від 22.09.2015 року ТОВ «АТ СЕРВІС» в сумі 15 498 грн. (а.с.10) не порушує зазначену норму закону та права позивачки, яка є стороною цього договору, так як оплата цієї суми відповідачем визнана та позивачкою не доведено, що ця оплата третій особі стала наслідком зменшення її гарантій, що виникають за договором. Так, умовами договору (п.12.1.5) передбачено повернення всієї суми коштів, сплачених за договором про адміністрування за умови звернення учасника про розірвання договору протягом 14 днів з дати його підписання, а отже при дотримання умови п.12.1.5 позивачка мала права на її повернення.

За умовами договору (п.9.1) заміна на іншу марку та/або модель автомобіля може відбутися тільки за умови якщо протягом строку дії договору Постачальник здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти або продавати марку та/або автомобіль, зазначений в додатку №1 до договору. Отже, на думку судової колегії, укладаючи договір, позивачка розуміла вірогідні причини відсутності автомобіля, на який вона розраховувала, не з вини відповідача. Крім того, предметом договору не є продукція з певними характеристиками в розумінні автомобіля, зміна яких в односторонньому порядку відноситься до переліку несправедливих умов.

Враховуючи, що предметом договору є надання позивачці фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак, відповідач не впливає на формування ціни товару, який надається реалізації його виробником (постачальником), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав застосування пп.13 п.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», якою умова визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору визначена Законом як несправедлива.

Крім того, умови оспорюваного договору містять підстави для розірвання договору.

Також позивачка не позбавлена права на розірвання договору в судовому порядку.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг», договір має містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків. З урахуванням визначення терміну «фінансовий актив», його розмір в оспорюваному договорі конкретно визначений - 460 500,00 грн, також передбачені умови розрахунків, строки внесення. Так, додаток №1 до договору (а.с.47), містить у процентному вирізі вартість послуг для клієнта, які у грошовому вирізі відображаються виходячи з зазначеної у цьому ж додатку поточної ціни автомобіля 460 500 грн., а тому множення суми ціни автомобіля на конкретно визначений відсоток за конкретно зазначений платіж надають вартість цього платежу у грошовому виразі.

Умовами договору визначені також строки та терміни отримання автомобіля (стаття 6 розділ 11 договору), які позивачці були зрозуміли як під час укладання договору, так і протягом 14 календарних днів, наданих їй для розірвання договору. Договір містить відповідальність сторін, повну майнову яку несе відповідач за невиконання перед позивачкою умов договору (ст.13).

Отже, позивачем, на думку судової колегії не доведено наявність всіх ознак, які свідчили б про несправедливість умов оспорюваного договору, а саме не доведено, що умовами договору порушується принцип добросовісності, вони призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін та завдають шкоди споживачеві.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є доведеними та обґрунтованими.

Таким чином, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову про захист прав споживачів шляхом визнання угоди недійсною, стягнення матеріальної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 212 грн.64 коп.

На підставі викладеного, ст.ст.203,215 ЦК України, ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 303, 307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2017 року скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 212 грн.64 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г.Фурман