АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/2990/16-ц Головуючий суддя І інстанції Єрмоленко В. Б.
Провадження № 22-ц/790/5654/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
Категорія: відшкодування збитків
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Колесник О.Е.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 серпня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих у результаті дорожньо- транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року Приватне акціонерне товариство (ОСОБА_4) «Страхова компанія «Колоннейд Україна» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому на підставі вимог ст.. 1194 ЦК України просила стягнути з ОСОБА_3 кошти в сумі 48141 грн. 69 коп. - суму страхового відшкодування, стягнутого з товариства на підставі судового рішення.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 29.11.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля МАN 19.414, державний номер НОМЕР_2, власником якого є ТОВ «Саноіл», під керуванням водія ОСОБА_5

Транспортний засіб марки МАN 19.414 на момент ДТП був застрахований у ОСОБА_4 з іноземними інвестиціями «СК «КЮ БІ І Україна» (нині ОСОБА_4 «Страхова компанія «Колоннейд Україна»), яке на підставі звіту про оцінку вартості розміру збитків, на виконання зобовязань за договором страхування, сплатила страхове відшкодування у розмірі 72250 грн. 12 коп.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1, на момент ДТП була застрахована в ОСОБА_4 «Європейський страховий альянс» за полісом страхового відшкодування № АС/6914903.

Рішенням господарського суду м. Києва від 21.09.2015 року із страховика ОСОБА_4 «Європейський страховий альянс» стягнуто 25108 грн. 43 коп. - сума страхового відшкодування, з урахуванням франшизи і коефіцієнту фізичного зносу.

У зв'язку із чим різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а також судові витрати позивач ОСОБА_4 «СК Колоннейд Україна» просла стягнути з відповідача.

В запереченнях на позовну заяву ОСОБА_3, посилаючись на те, що страховик вже відшкодував понесені витрати, повязані із страховим відшкодуванням, а тому регресні зобовязання у відповідача не виникають, просив відмовити в задоволенні позову ПАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 серпня 2017 року ( з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 23серпня 2017 року про виправлення описки) позов ПАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 48141 грн. 69 коп., а також судові витрати -1378 грн., а всього стягнуто 49519,69 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі та вирішити питання про судові витрати.

Вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що в матеріалах справи відсутні документи щодо повноважень ТОВ «ОСОБА_6 Сервіс Моторс» на час оцінки вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вартість збитків, яка розрахована за вартістю відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових та показника УТВ, складає 26 108,43 грн., що узгоджується з вимогами ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто сплата страхового відшкодування вичерпала право потерпілого (страхувальника) на відшкодування збитків, спричинених в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесення ним витрат у звязку з відновлювальним ремонтом автомобіля МАN 19.414, державний номер НОМЕР_2.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; б) як розподілити між сторонами судові витрати.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна», суд першої інстанції виходив з того, що позивач вправі отримати відшкодування від винної особи у вигляді різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, сплаченою за рішенням Господарського суду м. Києва від 21.09.2015 року.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 29 листопада 2013 р., на 503 км.+500 м. а/д Київ-Харків-Довжанський, з вини відповідача ОСОБА_3, який керуючи автомобілем ВАЗ-210994-20 , державний номер НОМЕР_3 здійснюючи розворот ліворуч, не надав переваги у русі автомобілю МАN, державний номер НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку, та допустив з ним зіткнення. На час цієї ДТП автомобіль МАN, який належить ТОВ «Саноіл», знаходився під страховим захистом ОСОБА_4 з іноземними інвестиціями «СК «КЮ БІ І Україна» згідно договору страхування автотранспорту № САS0019419. Державна реєстрація змін найменування цієї страхової компанії відбулася 29.12.2015 р., назву змінено на ОСОБА_4 «СК «Колоннейд Україна».

ОСОБА_4 з іноземними інвестиціями «СК «КЮ БІ І Україна» прийнято рішення про визнання події страховим випадком. Виплата страхового відшкодування у розмірі 72250 грн. 12 коп. здійснена позивачем на підставі заяви страхувальника, страхового акту та звіту № 04/01/14 від 03.02.2014 р. про оцінку вартості розміру збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, за платіжним дорученням № 000028863 від 13.02.2014 року.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ОСОБА_4 «Європейський страховий альянс» згідно полісу №АС/6914903, ліміт відповідальності - 50 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.09.2015 року з ОСОБА_4 «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_4 з іноземними інвестиціями «СК «КЮ БІ І Україна» стягнута сума страхового відшкодування у розмірі 25108 грн. 43 коп., з урахуванням 1000 грн. франшизи та судовий збір в сумі 917,46 грн.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник (або інша особа, на користь якої укладено договір страхування) зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) .

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п.36.6 ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно п. 2.4. Методики проведення товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ.

Таким чином, при визначенні майнової шкоди необхідно виходити із врахування фізичного зносу замінюваних деталей і втрати товарної вартості транспортного засобу.

Як випливає із звіту про оцінку вартості розміру збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу марки МАN 19.414, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, вартість відновлювального ремонту, включаючи ПДВ, складає 73392 грн. 60 коп., а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу складає 26108 грн. 43 коп.

Отриманим в результаті оцінки висновком встановлено, що вартість збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу МАN 19.414, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 26108,43 грн.

Враховуючи розмір права зворотної вимоги, яке перейшло до позивача, а також встановлену судом вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідач ОСОБА_3 зобовязаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 26 108,43 грн. за вирахуванням страхової виплати, стягнутої з ОСОБА_4 «Європейський страховий альянс» за рішенням Господарського суду м. Києва від 21.09.2015 року в сумі 25108,46 грн., що дорівнює 1000 грн. ( розмір франшизи).

Висновки суду першої інстанції про те, що врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин при розрахунку вартості відновлювального ремонту не застосовується, є безпідставним та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження фактично понесених ним витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу МАN 19.414, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, колегія суддів зазначає, що рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 серпня 2017 року ухвалено з порушенням вищенаведених норм матеріального права та при неповному зясуванні обставин справи, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 307 ЦПК України є підставою для його зміни.

В порядку вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» підлягають стягненню понесені відповідачем та документально підтверджені судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 1515,80 грн. (а.с. 204).

Керуючись ст.ст.303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.п.1,4 ч.1 ст.309, ст. ст. 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 серпня 2017 року змінити, зменшивши суму страхового відшкодування, стягнутого з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1515 (одна тисяча п»ятсот п»ятнадцять) грн. 80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий: Судді :