У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі - Левчук Д.О.

з участю представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Шевчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа Державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби при знятті арешту з майна, що належить йому та просить суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби при знятті арешту з майна та зобовязати державного виконавця Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_3 зняти арешт з майна накладений постановою державного виконавця від 04.02.2011 року у виконавчому провадженні №26257191.

В обгрунтування скарги вказує, що постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 04.05.2011 року накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно, що належить йому в межах суми звернення стягнення 59903,25 грн. у виконавчому провадженні №26257191 з виконання виконавчого листа №2-6014, виданого 04.02.2011 року Рівненським міським судом, про стягнення з ОСОБА_2 солідарно на користь AT "Банк "Фінанси та кредит" заборгованості по кредиту в сумі 59903,25 грн.. Вказує, що виданий 04.02.2011 року виконавчий лист №2-6014 був повернутий стягувачу згідно постанови державного виконавця від 28.10.2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження". Також у п. 2 згаданої постанови зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення. Встановлено строк до 28.10.2014 року для повторного пред'явлення для виконання виконавчого документа. Постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 16.09.2015 року відкрито виконавче провадження №48723066 з виконання виконавчого листа №2-6014/10, виданого 04.02.2011 року Рівненським міським судом, про стягнення солідарно з нього на користь AT "Банк "Фінанси та кредит" заборгованості по кредиту та судові витрати на суму 323318,25 грн. Згаданий виконавчий документ повторно був повернутий стягувачу згідно постанови державного виконавця від 27.04.2016 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження". Встановлено строк до 27.04.2017 року для повторного пред'явлення для виконання виконавчого документа. Вказує, що у визначений державним виконавцем строк стягувач виконавчий документ повторно не пред'явив. Не зважаючи на викладене станом на день звернення з цією скаргою арешт, накладений постановою державного виконавця від 04.05.2011 року, залишається чинним. 13.06.2017 року він звертався до Рівненського міського відділу ДВС з заявою, в якій просив зняти (припинити чинність) арешту, накладеного на рухоме та нерухоме майно (кошти), та скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання виконавчого листа №2-6014/10, виданого 04.02.2011 року Рівненським міським судом, про стягнення із нього. на користь AT "Банк "Фінанси та кредит" заборгованості по кредиту. У відповіді від 21.07.2017 року №40920 в.о. начальника відділу ДВС ОСОБА_4 зазначила, що не пред'явлення виконавчого документа повторно не є підставою для зняття (припинення чинності) арешту, накладеного на моє майно. Вважає таку бездіяльність незаконною та просить суд скасувати постанову. Додатково зазначає, що відповідь на його заяву від 13.06.2017 року була вручена йому у канцелярії Рівненського міського відділу ДВС лише 29.08.2017 року. У зв'язку з чим він не знав про її існування і не зміг звернутися до суду з цією скаргою у встановлений законом строк. Тому просить суд поновити строк на оскарження постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції.

В судовому засідання представник скаржника скаргу підтримав з підстав викладених у ній та просив суд її задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні просив в задоволенні скарги відмовити.

Суд, вивчивши скаргу, заслухавши пояснення представника скаржника, представника відділу ДВС, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 04.05.2011 року накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 в межах суми звернення стягнення 59903,25 грн. у виконавчому провадженні №26257191 з виконання виконавчого листа №2-6014, виданого 04.02.2011 року Рівненським міським судом, про стягнення з ОСОБА_2 солідарно на користь AT "Банк "Фінанси та кредит" заборгованості по кредиту в сумі 59903,25 грн..

Виданий 04.02.2011 року виконавчий лист №2-6014 був повернутий стягувачу згідно постанови державного виконавця від 28.10.2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження". Також у п. 2 згаданої постанови зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення. Встановлено строк до 28.10.2014 року для повторного пред'явлення для виконання виконавчого документа.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 16.09.2015 року відкрито виконавче провадження №48723066 з виконання виконавчого листа №2-6014/10, виданого 04.02.2011 року Рівненським міським судом, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь AT "Банк "Фінанси та кредит" заборгованості по кредиту та судові витрати на суму 323318,25 грн.

Виконавчий документ повторно був повернутий стягувачу згідно постанови державного виконавця від 27.04.2016 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження". Встановлено строк до 27.04.2017 року для повторного пред'явлення для виконання виконавчого документа.

У визначений державним виконавцем строк стягувач виконавчий документ повторно не пред'явив.

13.06.2017 року ОСОБА_2 звертався до Рівненського міського відділу ДВС з заявою, в якій просив зняти (припинити чинність) арешту, накладеного на рухоме та нерухоме майно (кошти), та скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання виконавчого листа №2-6014/10, виданого 04.02.2011 року Рівненським міським судом, про стягнення із ОСОБА_2 на користь AT "Банк "Фінанси та кредит" заборгованості по кредиту.

У відповіді від 21.07.2017 року №40920 в.о. начальника відділу ДВС ОСОБА_4 зазначила, що не пред'явлення виконавчого документа повторно не є підставою для зняття (припинення чинності) арешту, накладеного на моє майно.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

В скарзі скаржником поставлено питання про поновлення строку звернення до суду.

ОСОБА_2 вказав, що відповідь на його заяву від 13.06.2017 року була вручена йому у канцелярії Рівненського міського відділу ДВС лише 29.08.2017 року. У зв'язку з чим він не знав про її існування і не зміг звернутися до суду з цією скаргою у встановлений законом строк..

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Пунктом 2 статті 50 того ж закону закріплено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено та доведено заявником, що державними виконавцем протиправно не знято арешт з майна, що є недопустимим, а неправомірними діями державного виконавця порушується право скаржника, тому суд вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60-64, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця задоволити.

Скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа Державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця задоволити.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби при знятті арешту з майна, що належить ОСОБА_2.

Зобовязати державного виконавця Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_3 зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_2 накладений постановою державного виконавця від 04.02.2011 року у виконавчому провадженні №26257191.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: Харечко С.П.