Ухвала

іменем україни

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

КафідовоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом кредитної спілки «Кредит-Союз» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 7 квітня 2016 року,

встановила:

У березні 2015 року кредитна спілка «Кредит-Союз» (далі -

КС «Кредит-Союз») звернулася до суду з указаним позовом до ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4), ОСОБА_3,

ОСОБА_5, мотивуючи тим, що за умовами кредитного договору

від 10 липня 2009 року, укладеного між КС «Кредит-Союз» та

ОСОБА_3 останній отримав кредит у розмірі 311 650 грн строком

на 36 місяців. Виконання умов кредитного договору забезпечено окремими договорами поруки від 10 липня 2009 року, укладеними між позивачем та ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Неналежне виконання позичальником ОСОБА_3 умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості в розмірі 403 153,52 грн, яка стягнута рішенням Черкаського районного суду Черкаської області

від 15 лютого 2011 року в солідарному порядку з ОСОБА_4,

ОСОБА_3, ОСОБА_5

9 серпня 2011 року КС «Кредит-Союз» та ОСОБА_4,

ОСОБА_3, ОСОБА_5 уклали договір, яким визначили порядок погашення заборгованості за кредитом. У даному договорі сторони визначили, що позичальник і поручителі в солідарному порядку сплачують на погашення зобов'язань по договору кредиту 170 000 грн щомісячними платежами до 10 числа в сумах не менше 4 722 грн щомісячно. При порушені вказаної умови, відповідачі зобов'язалися сплачувати відсотки із розрахунку 70 % річних із суми простроченого платежу за час прострочення.

Оскільки на виконання даних домовленостей відповідачами відбувалися сплати в значно менших сумах, що призвело до утворення заборгованості, яка становить 220 000 грн, позивач просив стягнути борг з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 березня

2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 7 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь

КС «Кредит-Союз» 220 000 грн заборгованості за договором від 9 серпня 2011 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що відповідачі умови договору від 9 серпня 2011 року виконали не в повному обсязі, а саме п. 8 договору щодо погашення заборгованості в розмірі 170 000 грн.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 10 липня 2009 року між КС «Кредит-Союз» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 311 650 грн, зі строком дії 36 місяців, тобто

до 10 липня 2012 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором було укладено договори поруки від 10 липня 2009 року між КС «Кредит-Союз» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 із кожним окремо, згідно з умовами яких поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором за неналежне виконання боржником своїх зобов'язань.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області

від 15 лютого 2011 року, яке набрало законної сили, задоволено позов

КС «Кредит-Союз» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та з останніх у солідарному порядку стягнуто заборгованість по кредиту, яка утворилась станом на 8 грудня 2010 року в розмірі 403 153,52 грн.

З метою врегулювання боргових зобов'язань, 9 серпня 2011 року між КС «Кредит-Союз» та ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 було укладено договір, уякому сторони урегулювали порядок погашення кредитної заборгованості та дійшли згоди, що боржники в добровільному порядку відчужують та фактично передають спілці в рахунок часткового погашення боргу наступне майно: житловий будинок АДРЕСА_1, та транспортний засіб ВАЗ 21140, номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску (п. 2, 2.1, 2.2).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов'язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

У справі, яка переглядається установлено, що у п. 8 договору

від 9 серпня 2011 року, укладеного між КС «Кредит-Союз» та

ОСОБА_4 та ОСОБА_5, сторони погодили, що останні, окрім передачі майна, визначеного п. 2 цього договору, зобов'язані також в солідарному порядку здійснити погашення частини заборгованості в сумі

170 000 грн за кредитним договором від 10 липня 2009 року протягом

36 місяців, починаючи з 10 липня 2011 року щомісячними платежами до 10-х чисел, у сумах не менше 4 722 грн.

При порушенні умов, визначених п. 8 цього договору, сторони погодили, що боржники зобов'язані сплатити додатково проценти із розрахунку 70% річних із суми простроченого платежу за весь час прострочення платежу (п. 10 договору).

Установлено, що боржники частково виконали умови цього договору, а саме передали у власність кредитної спілки вказані вище житловий будинок та автомобіль, а також частково сплатили грошові кошти, передбачені п. 8 договору.

Уточнюючи пред'явлений позов, КС «Кредит-Союз» просила стягнути з відповідачів 220 000 грн, із яких: 174 942,27 грн несплачена заборгованість за договором кредиту від 10 липня 2009 року з урахуванням індексів інфляції; 45 057,73 грн проценти за час прострочення (а. с. 92). На підтвердження доводів, викладених в уточнюючій позовній заяві,

КС «Кредит-Союз» надала розрахунок (а. с. 93-94).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2011 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь КС «Кредит-Союз» солідарно стягнуто заборгованість по кредитному договору

від 10 липня 2009 року в розмірі 403 153,52 грн, яка утворилась станом

на 8 грудня 2010 року

Тобто правовідносини, що випливають з кредитного договору не припинено і кредитор не позбавлений права захисту своїх порушених прав на умовах, визначених саме кредитним договором.

Погоджуючись з наданим позивачем розрахунком, апеляційний суд зазначив, що нарахована кредитною спілкою сума заборгованості з урахуванням додаткових процентів не оспорюється відповідачами, альтернативних розрахунків до суду не надано.

Проте, покладаючи на відповідачів обов'язок по сплаті 220 000 грн, апеляційний суд у повній мірі не з'ясував, за яким саме договором проводиться стягнення - кредитним договором від 10 липня 2009 року, чи договором від 9 серпня 2011 року, оскільки зі змісту наданого позивачем розрахунку вбачається, що кредитор ставить питання про стягнення заборгованості та штрафних санкцій не за умовами кредитного договору, а виходячи з п. п. 8, 10 договору від 9 серпня 2011 року, правова природа якого не визначена.

Крім того суд не врахував наявність судового рішення, яким стягнута заборгованість, а відтак, справа повинна бути вирішена з урахуванням попереднього судового рішення.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлені, ухвалене апеляційним судом рішенням не можевважатись законними й обґрунтованим, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 7 квітня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

М.К. Гримич О.В. Кафідова І.М. Фаловська