Справа №481/824/17 25.10.2017 25.10.2017 25.10.2017
Справа № 481/824/17 Провадження №22-ц/784/2258/17 Категорія 47
Суддя першої інстанції: Уманська О.В. Суддя-доповідач апеляційної інстанції: Крамаренко Т.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Крамаренко Т.В..

суддів: Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання: Богуславська О.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_2. особи, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4 на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 2 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за участю третіх осіб - Відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

в с т а н о в и л а :

В липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування.

Позивач зазначав, що його мати - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року на випадок своєї смерті зробила розпорядження відповідно до якого усе майно, що належить чи буде належати їй. де б воно не знаходилось із чого не складалось, а також все те, на що вона буде маги право, заповіла йому.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року його мати - ОСОБА_6 померла, після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема на право на земельну частку (пай), розміром 6.9000 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, яка належала згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 15 лютого 2000 року.

У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, однак завідувачем Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом,у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на майно.

Посилаючись на викладене та на те, що позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6., померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року право па зазначену земельну частку (пай).

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 2 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), загальною площею 6.9000 в умовних кадастрових гектарах, розташовану в межах території Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 15 лютого 2000 року в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_6. яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_7, яка не брала участі в розгляді справи, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з'ясування усіх обставин, що мають істотне значення по справі, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі та дослідивши матеріали справи, докази в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа мас право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з п. 8 ч. З ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11 -рп/2007 у справі щодо офіційного тлумачення положень п. 8 ч. З ст. 129 Конституції України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної га касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абз. З піди. 3.1 п. З мотивувальної частини).

Конституційні, гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1. 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права га обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом цієї статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається в несприятливих для них наслідках.

Отже, особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права та обов'язки цих осіб.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 померла (а.с.11).

За життя, ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила розпорядження відповідно до якого усе майно, що належить чи буде належати їй. де б воно не знаходилось із чого не складалось, а також все те, на що вона буде мати право, заповіла своєму сину - ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказаний заповіт ІНФОРМАЦІЯ_2 року посвідчений секретарем виконкому Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, за реєстровим №18 та згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) є чинним (а.с. 12 17).

За даними відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_6 отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) на території Новополтавської сільської ради серії НОМЕР_2 від 15 лютого 2000 року, розміром 6.9000 умовних кадастрових гектарів (а.с.15).

Обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_4 вказувала нате, що оскаржуваним рішення вирішення питання про її права.

Також ОСОБА_3 зазначала, що вказана спірна земельна ділянка на теперішній час знаходиться у її користуванні за яку вона сплачує податок.

Однак, як встановлено судом, що вказану земельну ділянку ОСОБА_6 ще за життя заповіла своєму сину - ОСОБА_2, який є спадкоємцем за заповітом після смерті матері.

ОСОБА_4 не є спадкоємицею після смерті ОСОБА_6, а тому суд не вирішував будь-які спадкові права та обов'язки заявниці щодо спадкового майна.

Отже, встановлене свідчить проте, що у ОСОБА_4 відсутнє, передбачене ст. 292 ЦПК України право на апеляційне оскарження рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 2 серпня 2017 року, оскільки її права чи обов'язки оскаржуваним рішенням не вирішувалися. Факт користування ОСОБА_4 спірною земельною ділянкою не надає їй право на апеляційне оскарження ухваленого по справі рішення суду.

В роз'ясненнях, що містяться в її. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12. від 24.10.2008 року, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Оскільки зазначені вище обставини встановлені після прийняття апеляційної скарги під час апеляційного розгляду, апеляційне провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 292, 303, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 2 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: