Справа № 428/8953/17
Провадження №2/428/2301/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, представника третьої особи - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Сєверодонецької міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України малолітньої дитини у супроводі матері без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовними вимогами до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Сєверодонецької міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України, а саме до Російської Федерації, Турецької Республіки та Арабської Республіки Єгипту малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері - ОСОБА_1 без згоди батька - ОСОБА_3 строком на 1 (один) рік з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 23.02.2016 року шлюб було розірвано. Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає. Позивач без згоди відповідача не може з донькою виїхати за кордон для відпочинку та оздоровлення, оскільки відповідач таку згоду не надає і уникає спілкування з нею. У зв'язку із викладеним позивач звернулася з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись при цьому на доводи, викладені у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що йому невідомо куди саме позивач вивезе їх малолітню дитину.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зазначивши, що, враховуючи інтереси дитини, вважає за доцільне надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.04.2012 року ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 300. Батьком записаний - ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_1.

Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.02.2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 15.08.2009 року відділом РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №411.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Згідно зі статтею 141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, батьки, відповідно до положень ст. 151 СК України, вправі обирати самі.

Згідно з вимогами ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Стаття 154 СК України надає батькам право звернутися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до вимог статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з вимогами частини третьої статті 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 із змінами та доповненнями, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 - «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно з ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Таким чином, дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька на підставі вищенаведених нормативних положень є разовим, тобто таким, що надається судом на конкретно визначену поїздку із конкретно визначеним періодом перебування за кордоном.

При вирішенні вказаної категорії справ предметом розгляду є: відповідність такої поїздки до іншої країни інтересам дитини (відпочинок, оздоровлення, розвиток, відвідування родичів тощо), ухилення батьком від надання згоди на таку поїздку, зазначення конкретної країни та конкретний період часу перебування у цій державі, тобто разову поїздку.

В позовній заяві позивач вказує, що малолітня ОСОБА_5, проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, в той час як відповідач не надав дозволу на виїзд їх дитини за кордон.

На підставі викладеного, у зв'язку з тим, що відповідач заперечує проти надання дозволу на виїзд за кордон України його неповнолітньої дитини, а такий тимчасовий виїзд дитини за кордон надасть їй можливість розвитку та відпочинку, буде здійснений в інтересах дитини, буде сприяти її всебічному розвитку і не буде суперечити діючому законодавству, а також не позбавить дитину права та можливості спілкуватися з батьком, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Сєверодонецької міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України малолітньої дитини у супроводі матері без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України, а саме до Російської Федерації, Турецької Республіки та Арабської Республіки Єгипту малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері - ОСОБА_1 без згоди батька - ОСОБА_3 з обов'язковим поверненням до постійного місця проживання в Україні строком на 1 (один) рік з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено 17.10.2017 року.

Суддя (підпис) Т.С.Журавель

Рішення не набрало законної сили. З оригіналом згідно. Оригінал зберігається в матеріалах справи.

Копію оформлено __.__2017 року.

Секретар с/з Н.Т.Андрусишин Суддя Т.С. Журавель