Справа №591/4397/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Шелєхова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/1641/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

26 жовтня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2017 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ майна, -

в с т а н о в и л а :

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернувся до місцевого суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ майна.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 2001 по 2012 рік позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем у справі. Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. 04.05.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем у справі. Проживаючи разом, сторони фактично були однією сім'єю: мали спільні права та обов'язки, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, придбавали майно, допомагали один одному. Вподальшому відносини між сторонами були припинені і з листопада 2016 року вони проживають окремо. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.07.2017 року шлюб між сторонами розірвано.

20.06.2012 року сторонами за спільні кошти (67000 дол. США) було придбано автомобіль Volkswagen Touareg, 2012 року випуску, кузов НОМЕР_1, який було оформлено на ім'я відповідача. Проте, 21.02.2017 року відповідач без погодження з позивачем здійснив продаж автомобіля. Ціна продажу склала 808310,68 грн.

Крім того, у власності відповідача перебуває нежиле приміщення по АДРЕСА_1, частина нежитлових приміщень по АДРЕСА_2, трикімнатна квартира по АДРЕСА_4, гараж НОМЕР_2 в авто гаражному кооперативі «Рубіжний» в м. Суми, нежиле приміщення по АДРЕСА_3 та земельна ділянка площею 0,0894 м.кв. за вказаною адресою.

У вимозі про поділ майна позивач просить стягнути з відповідача на її користь 404155,34 грн. в якості компенсації вартості автомобіля Volkswagen Touareg придбаного під час шлюбу. Зважаючи на суму, яку прохає стягнути позивач на свою користь, вважає, що можливе рішення суду може бути виконане за рахунок майна відповідача, а відтак його відчуження відповідачем утруднить, а то й взагалі зробить неможливим його виконання. Тому представник позивача просив забезпечити позов ОСОБА_5, шляхом накладення арешту на 47/100 частин нежитлових приміщень під літ. А, Л1, Л за адресою: АДРЕСА_2, що на лежить ОСОБА_3

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2017 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_3 вчиняти дії по відчуженню 47/100 частин нежитлових приміщень під літ. А, Л1, Л за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3 до вирішення спору по суті.

Представник відповідача з ухвалою суду не погодився та оскаржив її в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що в заяві про забезпечення позову не надано обґрунтування підстав за яких представник позивача вважає, що майно буде відчужено відповідачем під час розгляду справи. Заява про забезпечення позову є невмотивованою, до неї не надано жодних доказів, що можуть вказувати про намір відповідача продати належне йому нерухоме майно. Вважає, що при поданні заяви представник позивача не вказав про відомий йому факт, що вказані 47/100 нежитлових приміщень використовуються відповідачем у підприємницькій діяльності та перебувають в оренді третіх осіб. Наявність запису про заборону відчуження орендованого майна може спонукати орендарів до одностороннього розірвання відповідних договорів, що призведе до припинення підприємницької діяльності відповідача щодо цього майна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника відповідача, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення представника позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у разі невжиття заходів щодо не накладення заборони на відчуження майна, ОСОБА_3 може розпорядитися даним майном та відчужити його на користь третіх осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов майнового характеру забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо поділу майна подружжя. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта вбачається, що за ОСОБА_3 числиться декілька об'єктів нерухомого майна, які належать йому як на праві особистої власності, так і на праві спільної часткової власності.

Судом першої інстанції було забезпечено позов шляхом накладення заборони на відчуження лише частини майна відповідача. Колегія суддів вважає, що даний вид забезпечення позову відповідає предмету позову і є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про створення перешкод відповідачеві у правовідносинах з орендарями належного йому нежитлового приміщення, у зв'язку із накладенням заборони на відчуження цього приміщення, оскільки такий вид забезпечення позову не позбавляє його права володіння та користування цим нерухомим майном, у тому числі і використання його у підприємницькій діяльності, а отже і здачі його в оренду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни ухвали не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною і обґрунтованою і її слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312, 314-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2017 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -