Справа № 414/1263/17
Провадження № 22ц/782/668/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Авалян Н.М., Єрмакова Ю.В.

за участю секретаря Попової Т.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 26 липня 2017 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту батьківства,

встановила:

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 26 липня 2017 року заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту батьківства задоволено та визнано громадянина України, ОСОБА_3, який народився 18 червня 1958 року в с. Нова Астрахань Кремінського району Луганської області, померлого 05 березня 2017 року, місце смерті вул. Танкістів, 30/420 м. Сєвєродонецьк Луганська область Україна, батьком неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Внесено відповідні зміни до актового запису №456 від 05.07.2004 року про народження ОСОБА_4, змінивши при цьому прізвище та по-батькові дитини на «Антоненко» та «Юрійович» відповідно.

Відповідно до частини 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

25 серпня 2017 року ОСОБА_1, який не брав участі у справі але вважає, що суд вирішив питання про його права та обовязки, подав апеляційну скаргу на вищезазначене рішення суду.

05.09.2017 року справу було передано в провадження судді на підставі ст. 11-1 ЦПК України та відкрито апеляційне провадження. 12.09.2017 року справу призначено до розгляду на 11.30 год. 19 вересня 2017 року та в судовому засіданні розгляд справи відкладено за клопотанням заявниці та її представника на 10.30 год. 24 жовтня 2017 року.

20.09.2017 року ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить заборонити Рубіжанському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Луганської області вчиняти дії з оформлення, призначення та виплати пенсії за заявою ОСОБА_2 у разі втрати годувальника ОСОБА_3 на підставі рішенняКремінського районного суду Луганської області від 26 липня 2017 року до розгляду теперішньої справи по суті, посилаючись на те, що ним оспорювається факт батьківства ОСОБА_3 до неповнолітнього ОСОБА_4, що безпосередньо повязано з правовими відносинами правомірності призначення та виплати пенсії на підставі оспорюваного рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою ociб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може забезпечуватися крім іншого, і забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справи про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд /суддя/ має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідальність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність i зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших ociб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо звязаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Вид забезпечення позову, який просить застосувати апелянт, не відповідає заявленим ОСОБА_2 вимогам, не пов'язаний з розглядуваним предметом, з пенсійними правами та обовязками заявниці, не є співмірним в розумінні вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України із заявленими вимогами і не впливає на спадкові права та обовязки апелянта, на що він посилається в своїй апеляційній скарзі.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: