Справа № 404/4968/17
Номер провадження 2/404/2882/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Кіровський райсуд м. Кіровограда в складі :

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів. Просить визнати недійсним договір фінансового лізингу № 2023 від 31.05.2017 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» та ОСОБА_1. Стягнути з відповідача кошти в сумі 18000,00 грн., які були сплачені відповідно до договору фінансового лізингу № 2023 від 31.05.2017 року.

Через канцелярію суду представником відповідача подано клопотання про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів за підсудністю до Дарницького Районного суду м. Києва. Розгляд вказаного клопотання здійснити за відсутності представника відповідача.

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» мотивоване тим, що у відповідності до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням. Місцезнаходженням Товариства є м. Київ, вул. Бориспільська, 9, корп. 57, поверх 6, оф. 57/1 Дарницький район м. Києва. ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом з підстав, які взагалі не стосуються законодавства про захист прав споживачів. Таким чином, вказана позовна заява не можу бути підсудна суду у відповідності до ч. 5 ст. 110 ЦПК України.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти задоволення вищевказаного клопотання заперечили та просили відмовити у його задоволенні в звязку з необґрунтованістю та безпідставністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, вважає, що клопотання ТОВ «Єврокар Україна» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 109 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Метою вищевказаного Закону є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Із змісту положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вбачається, що фінансовий лізинг є різновидом фінансових послуг.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" від 12 квітня 1996 року № 5 роз'яснено, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин, між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Як роз'яснено в п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (ст. 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (ч. 14 ст. 110 ЦПК).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач обґрунтовано оспорює договір фінансового лізингу з посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів», відповідно до вищезазначених норм споживачу надано право вибору на свій розсуд пред'являти позов: або за місцезнаходженням відповідача, або за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача, а тому позивач, як споживач має право оскаржувати такий договір за зареєстрованим своїм місцем проживання.

Враховуючи викладене, у суду відсутні правові підстави для передачі справи на розгляд іншому суду, а відтак і для задоволення клопотання представника відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.168, 209, 210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про передачу справи за підсудністю відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова