АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування за нововиявленими обставинами рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в зв'язку з незаконним відстороненням та затримкою розрахунку при звільненні, зобов'язання нарахувати та виплатити премії та вихідну допомогу,

за апеляційною скаргою Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року,

встановила:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року дану заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13березня 2015 скасованоза нововиявленими обставинами.

ОСОБА_1 до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в зв'язку з незаконним відстороненням та затримкою розрахунку при звільнення, зобов'язання нарахувати та виплатити премії та вихідну допомогу, задоволено частково.

Визнано незаконним наказ Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення від 12 листопада 2014 р. № 91/ок про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника сектора обліку розрахунків Концерну за п.1 ст.40 КЗпП України в зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника сектора відділу розрахунків відділу бухгалтерського обліку та звітності Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення з 13 листопада 2014 року.

Стягнуто з Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на користь ОСОБА_1середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13листопада 2014 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 336 038 грн. 04 коп.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про залишення заяви без задоволення.

В судовому засіданні представник Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_1 та її представник проти апеляційної скарги заперечили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із наявності нововиявлених обставин, які є підставою для перегляду судового рішення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що в грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в зв'язку з незаконним відстороненням та затримкою розрахунку при звільненні, зобов'язання нарахувати та виплатити премії та вихідну допомогу.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13березня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Станом на 16 червня 2015 рокурішення набрало законної сили.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Солом'янського районного суду м. Києва за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 28квітня 2016 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28квітня 2016 рокускасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 зазначила, що при постановленні судових рішень про відмову в задоволенні позову про поновлення на роботі, суди першої та апеляційної інстанції виходили із законності наказу № 378 від 12 серпня 2014 року «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозв'язку і телебачення», на підставі якого було видано наказ №91/ок від 12 листопада 2014 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Утім рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2015 року скасовано наказ генерального директора Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення «Про скорочення штату і чисельність працівників Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення» від 12 серпня 2014 року № 378.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13 березня 2017 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2015 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами»нововиявлені обставини -це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що ОСОБА_1 була звільнена з посади начальника сектора обліку розрахунків Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на підставі наказу № 91/ок від 12 листопада 2014 року.

Вказаний наказ було видано на виконання наказу № 378 від 12 серпня 2014 року «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозв'язку і телебачення».

Наказ № 378 від 12 серпня 2014 року скасовано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13 березня 2017 року.

Обставина щодо порушення відповідачем вимог закону під час винесення наказу № 378 від 12 серпня 2014 року, як встановлено рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області, існувала на момент розгляду справи та винесення рішення Солом'янським районним судом м. Києва від 13 березня 2015 року.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи спір, суд правильно встановив фактичні обставини, та дійшов обґрунтованого висновку, про задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Висновки суду про задоволення вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення №91/ок від 12 листопада 2014 року, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є вірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги належним чином завірені копії розрахункових листів за липень 2014 року та серпень 2014 року (т. 3 а.с. 176-178).

Розрахунок середнього заробітку проведено судом у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Доводи апеляційної скарги, про те, що обставини на які посилається позивач у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не є нововиявленими у розумінні ст. 361 ЦПК України, колегія суддів відхиляє, оскільки такі твердження не відповідають встановленим фактичним обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги, про те, що на момент прийняття рішення у даній справі (31 серпня 2017 року) наказ № 378 від 12 серпня 2014 року не був скасований та був чинним, оскільки ухвалою ВССУ від 05 квітня 2017 року зупинено виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2015 року, колегія суддів відхиляє, оскільки рішення суду про скасування цього наказу, на час розгляду справи, набрало законної сили.

Доводи апеляційної скарги, про те, що розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу є невірним, суд необґрунтовано та безпідставно не взяв до уваги довідку від 18.02.2015 року № 36 про середньоденний заробіток позивача у розмірі 358,22 грн., виходячи із виплат за вересень-жовтень 2014 року, колегія суддів оцінює критично, оскільки суд розраховував середній заробіток, виходячи із належно оформленої довідки, виданої уповноваженою особою. Зазначена довідка не оспорювалась, не відкликалась посадовою особою, яка її видала, а тому суд обґрунтовано керувався нею при визначенні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 31 серпня 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук