Справа № 453/1726/14-ц
№ провадження 2/453/8/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Гринюк Л.Я., Павкевич Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області цивільну праву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об»єкту незавершеного будівництва спільною сумісною власністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, в якому просить визнати об»єкт незавершеного будівництва з відсотком готовності 86,46% - будинок №55 по вул. Котляревського у с. Погар, Сколівського району Львівської області з облаштованою добудовою із шлакоблоків та мансардним дерев»яним поверхом, інвентаризаційною вартістю 730551, 00 грн. спільною сумісною власністю подружжя. В поданому позові покликається на те, що 31.08.2002 року Орявською сільською радою Сколівського району Львівської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 08.08.2013 року їхній шлюб було розірвано. Під час шлюбу ОСОБА_3 27.02.2009 року, його дружині ОСОБА_2 (Відповідачці) було подаровано цілий деревяний житловий будинок з двох кімнат, розміром житлової площі 39,8 м.кв. та кухні, загальною площею 69,2 м.кв., зазначений в плані літерою «А-1», господарські будівлі і споруди: сарай «Б», навіс «В», вбиральню «Г», навіс «Д», огорожу «І», колодязь «К» та земельну ділянку площею 0,1000 га, що становить 40/100 ідеальних частин земельної ділянки, яка в цілому складається з 0,2500 кв.м., на якій розташовані вищевказані будівлі, надану для обслуговування житлового будинку без зміни її цільового призначення, які знаходяться в с. Погар, Сколівського району Львівської області, вул.. Котляревського, 55 (п. 1 договору). Загальна вартість будівель на момент оформлення договору дарування становила 70 727 гривень, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становила 3140,72 грн (п. 3 договору). Дар було оцінено сторонами в 74000 (сімдесять чотири тисячі) гривень (п. 4 договору). Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 27.02.2009 та зареєстровано в реєстрі за № 244. Після отримання дарунку вони з дружиною почали перебудову даного будинку. Зокрема, до часу припинення між нами відносин в будинковолодінні було зроблено наступні роботи: було виготовлено новий монолітний фундамент 12 м х 13 м висотою близько 80 см, шириною 50 см довжина 58 метрів в землі (оскільки будинок не мав фундаменту); зроблено фундамент над землею висотою близько 1 м. (ті ж 58 метрів); на першому поверсі добудовано ванну кімнату з кухнею приблизною площею 24 м.кв (3х8 м) з блоків, які на даний час не дороблено (залито стяжку, стіни без штукатурки, виведено каналізацію, підведена воду, є 2 пластикові вікна розміром приблизно 1,0 м х 1,5 м та 0,70 м х 0,50 м та залізні двері розміром (приблизно) 2 м х 0,9 м.; було демонтовано дах та збудовано другий поверх тих же розмірів, що і перший (приблизно 12 м х 13 м). Зроблено новий дах. Новозбудований будинок оббито деревяним блокгаузом, на другому поверсі зроблено 4 кімнати і коридор. До будинку підведено, а в будинку зроблено нову електричну проводку. До всіх кімнат зроблено деревяні двері, пластикові вікна, деревяна підлога. Оскільки колодязь завалився, колодязь повністю перероблено на новий: вимуровано з каменю, зроблено дах, стіни обшиті брусом. Також в будинковолодінні нами було збудовано новий сарай (дровітня і сарай для господарських інструментів) з бруса на сваях. З врахуванням наведено, просить на підставі ст. 62 СК України визнати об»єкт незавершеного будівництва об»єктом права спільної сумісної власності.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив задоволити з підстав викладених у позовній заяві. В судове засідання призначене на 09.10.2017 року позивач не з»явився.

Представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому задані позов підтримали, просили задоволити. В судовому засіданні 09.10.2017 року представник позивача ОСОБА_6 вказала, що відбулось істотне збільшення вартості будинку, оскільки на момент укладення договору дарування будинку з господарськими будівлями і спорудами загальна вартість будівель становила 70727 гривень, що зазначено в самому договорі, а згідно технічного паспорту наявного в матеріалах справи виготовленого станом на 19.10.2016 року інвентаризаційна вартість будинку становить 935 377 гривень. Крім того вказала, що інвентаризаційна вартість будинку зазначена у висновку судової будівельно-технічної експертизи №1946 від 31.08.2016 року, згідно якої інвентаризаційна вартість становить 730551 гривень, що є належним доказом збільшення істотної вартості будинку. Просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити в позові з підстав викладених у письмових запереченнях від 15.01.2015 року. Крім того, додатково в судовому засіданні надав пояснення, згідно яких не заперечував того факту, що реконструкція будинку в с. Погар по вул. Котляревського, 25, Сколівського району Львівської області проводилась позивачем та відповідачем під час перебування у шлюбі. Однак вважає, що підстав для задоволення позову немає, оскільки позивачем не надано доказів, що будинок за час шлюбу істотно збільшився у вартості.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Згідно договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та частини земельної ділянки від 27.02.2009 року, який наявний в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2 прийняла у дар цілий деревяний житловий будинок з двох кімнат, розміром житлової площі 39,8 метрів квадратних та кухні, загальною площею 69,2 метрів квадратних, зазначений в плані літерою «А-1», господарські будівлі і споруди: сарай «Б», навіс «В», вбиральню «Г», навіс «Д», огорожу «І», колодязь «К» та земельну ділянку площею 0,1000 га (одна тисяча квадратних метрів), що становить 40/100 (сорок сотих) ідеальних частин земельної ділянки, яка в цілому складається з 0,2500 (дві тисячі пятсот квадратних метрів), на якій розташовані вищевказані будівлі, надану для обслуговування житлового будинку без зміни її цільового призначення, які знаходяться в с. Погар, Сколівського району Львівської області, вул. Котляревського, 55.

08.08.2013 року рішенням Сколівського районного суду Львівської області Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 31.08.2002 року у Орявській сільській раді Сколівського району Львівської області, актовий запис № 4. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище ОСОБА_1.

В поданому позові, позивач ОСОБА_1 просить визнати об»єкт незавершеного будівництва спільною сумісною власністю, оскільки хоч на будинок, що в с. Погар по вул. Котляревського, 55, Сколівського району Львівської області, відповідач набула права власності на підставі договору дарування, але у зв»язку з спільними їхніми трудовими та грошовими затратами будинок істотно збільшився у своїй вартості, вважає, що є підстави для визнання його об»єктом права спільної сумісної власності.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Згідно ч.1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Для застосування передбачених зазначеною статтею правил збільшення вартості майна повинно відбуватися якраз внаслідок затрат подружжя, незалежно від інших факторів, (зокрема, тенденцій до загального подорожчання чи здешевлення конкретного майна) і наявним повинно бути істотне збільшення вартості майна як об'єкту, його якісних характеристик.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також і визначена на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкту.

В матеріалах справи наявний висновок №1946 судової будівельно-технічної експертизи від 31.08.2016 року, згідно якого будинок №55 по вул. Котляревського у с. Погар, Сколівського району Львівської області, є об»єктом незавершеного будівництва з відсотком готовності 86,46%. Інвентаризаційна вартість житлового будинку, з облаштованою добудовою з шлакоблоків та мансардним дерев»яним поверхом, по вул. Котляревського у с. Погар, Сколівського району Львівської області становить 730551,00 грн. При співставлені натурального огляду з даними які містяться у технічному паспорті виготовленого Стрийським БТІ станом на 23.07.2009 року встановлено, що у даному житловому будинку були проведені наступні будівльно-ремонтні роботи: здійснено добудову до будинку з шлакоблоків; проведено заміну конструкції даху та облаштовано мансардний поверх; зовнішні стіни даного житлового будинку обшито фальш брусом (блокхаусом); по будинку розведено нову електропроводку; влаштовано мателопластикові віконні блоки; влаштовано вхідні металеві та дерев»яні міжкімнатні; стіни коридору першого поверху обшито дерев»яною вагонкою та на мансардному поверсі стіни та стеля обшита дерев»яною вагонкою.

В судовому засіданні сторони не заперечували, що реконструкція будинку, що в с. Погар по вул. Котляревського, 55, Сколівського району Львівської області було проведено позивачем та відповідачем під час перебування у шлюбі за спільні кошти. Однак представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 вказав про відсутність підстав для задоволення позову через відсутність визначення вартості ремонтних та будівельних робіт, які були проведені, а також визначення вартості будинку станом на час вирішення спору як у стані який існував до проведення таких робіт так і після нього, які є визначальними при вирішенні даного спору.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок в с. Погар, вул. Котляревського, 55, Сколівського району Львівської області, виготовленого станом на 19.10.2016 року ФОП ОСОБА_8, вбачається, що на такому наявна відмітка про самочинне будівництво та зазначено, що прибудова під. літ. «А-1», мансарда під літ. «а1м/н», сарай під літ. «З» збудовані самочинно. Загальна площа приміщень під літ. «А-1» по 1-му поверсі 96,9 кв.м., житлова 47,4 кв.м., загальна площа по 2-му поверсі 109,8 кв.м, житлова -82,6 кв., всього по будинку загальна площа 206,7 кв.м., житлова 130,0 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.ст. 10, 60 ЦПК України).

Враховуючи, що для визначення вартості ремонтних та будівельних робіт, які були проведені, а також визначення вартості будинку станом на час вирішення спору як у стані який існував до проведення таких робіт так і після нього з метою перевірки чи відбулось істотне збільшення вартості будинку внаслідок спільних трудових, грошових затрат сторін чи затрат другого з подружжя, необхідні спеціальні знання. Суд, за приписами ст. 10 ЦПК України, вживав заходів для сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснив особам, які беруть участь у справі, їх права, обовязки, попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, зокрема, право на призначення експертиз.

Підстави і порядок призначення експертизи встановлені ст.143 ЦПК України, згідно якої експертиза призначається судом для з»ясування обставин, що мають значення для справи.

Представники позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 в судовому засіданні не заявляла клопотання про призначення експертизи для визначення вартості ремонтних та будівельних робіт, які були проведені, а також визначення вартості будинку станом на час вирішення спору як у стані який існував до проведення таких робіт так і після нього з метою перевірки чи відбулось істотне збільшення вартості будинку, а просила взяти до уваги висновок №1946 судової будівельно-технічної експертизи від 31.08.2016 року, вважаючи його належним доказом по справі.

Як вбачається із вищезгаданого висновку, в такому не вказано вартості ремонтних та будівельних робіт, які були проведені, а також не визначено вартості будинку станом на час вирішення спору як у стані який існував до проведення таких робіт так і після нього з метою перевірки чи відбулось істотне збільшення вартості будинку внаслідок спільних трудових, грошових затрат сторін чи затрат другого з подружжя, а зазначено лише те, що будинок є об»єктом незавершеного будівництва з відсотком готовності 86,46 %, інвентаризаційна вартість з облаштованою добудовою та мансардним поверхом, та будівельні роботи, які були проведені.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для справи. Факти, що входять в предмет доказування, визначені у ч.1 ст. 179 ЦПК України. За ч.2 ст. 59 зазначеного Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Питання допустимості і належності доказів у цивільному судочинстві регламентується ст.ст. 58,59 ЦПК України. Допустимість доказу - це відповідність його процесуальній формі (засобів доказування) вимогам закону.

Вищевикладене дає суду підстави зробити висновок, що позивачем не надано доказів того, що будинок в с. Погар по вул. Котляревського, 55, Сколівського району Львівської області за час шлюбу істотно збільшився у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, щоб його можна було визнати за рішенням суду об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що позивачем на надано суду підтверджень щодо істотного збільшення вартості будинку, не визначено та не встановлено вартості будинку станом на час вирішення спору як у стані, який існував до проведення таких робіт, так і після нього, який би давав можливість визначити чи дійсно під час шлюбу істотно збільшилась його вартість внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат одного з подружжя для вирішення будинку об»єктом права спільної сумісної, від проведення експертизи для визначення такої вартості представник позивача ОСОБА_6, відмовилась та просила врахувати наявний висновок №1946, відтак суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10-12, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об»єкту незавершеного будівництва спільною сумісною власністю, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_9

Повний текст рішення виготовлено 17.10.2017 року