Справа № 415/3620/17
Провадження № 2/415/1398/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

06.09.17 р. Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судового засідання Павлові О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном посилаючись на те, що відповідач з квітня 2014 року не проживає в належному їй будинку № 3 по вул. Джабаєва м. Лисичанська Луганської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору дарування житлового будинку від 06.04.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_3, їй належить будинок № 3 по вул. Джабаєва м. Лисичанська Луганської області. З квітня 2014 року відповідач фактично не проживає в спірному будинку, його речей в ньому немає, комунальні послуги не сплачує. На даний час вона має намір продати будинок, однак своєю реєстрацією в належному їй будинку відповідач чинить перешкоди в розпорядженні власністю. Просила позов задовольнити.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позові, додавши, що в спірному будинку зареєстрований її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Зареєстрували його в будинку для того, щоб він в ньому проживав, доглядав за будинком, однак син сказав, що будинок йому не потрібен, жити він в ньому не буде. 30 квітня 2014р. вони до нього прийшли. Машини в гаражі не було. Він пішов з дому. Продав машину, речі з будинку та виїхав невідомо куди. Через деякий час, у 2015 році він подзвонив та повідомив, що він живий, здоровий, одружився та не бажає повертатися до України. Спірний будинок потребує ремонту, вона не в стані ремонтувати та утримувати його, тому вирішила продати будинок, однак в будинку зареєстрований син, через що вона не може розпорядитися даним будинком. Більше двох років в будинку не проживає. Просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що на початку 2014 р. відповідач говорив, що йому прийдеться уїжджати, оскільки грошей не платять, тому на початку проведення АТО він уїхав з міста. В будинку його речей немає. Його місцезнаходження їй не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є сусідом відповідача, який з весни 2014 року у будинку №3 по вул. Джабаєва м.Лисичанська не проживає. Йому він не дзвонив. Матір також не знає, де він знаходиться. Його батькам невідомо місце перебування їх сина ОСОБА_6.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача законі, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 06.04.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстр №173, житловий будинок №3 вул. Джабаєва м.Лисичанська Луганської області належить ОСОБА_1 (а.с.5).

З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22506379 від 16.04.2009 р. (а.с.6) вбачається, що власником житлового будинку №3 вул. Джабаєва м.Лисичанська Луганської області є ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстр №173.

Згідно довідки голови вуличного комітету від 16.06.2017р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично не проживає в ньому з квітня 2014 року, що можуть підтвердити сусіди: ОСОБА_7 ОСОБА_4 (а.с.7).

За даними адресно-довідкового підрозділу УДМСУ у Луганській області від 12.07.2017 р., ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 25.06.2004 року (а.с.23).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у спірному будинку без поважної причини, спроб вселитися до нього не робив.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатом своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.319, 321 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 212-215,218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, права користування житловим будинком № 3 по вул. Джабаєва, в м. Лисичанську Луганської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя: Л.Б. Чернобривко