МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Номер провадження №2/521/4446/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

24.07.2017 року позивач звернулась із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач стверджувала, що відповідач не систематично надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Аліменти позивач визначила в розмірі ? від доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття.

Сторони в судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позивач позов підтримала, відповідач позов визнав.

Дослідивши доводи сторін, надані ними докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про народження дитини 1-ЖД № 220240, актовий запис 674.

Дитина проживає із позивачем, перебуває на її утриманні.

На час ухвалення рішення позивач не працює.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Зазначене узгоджується із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якими кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють.

Відповідач не надає достатньої та регулярної допомоги на утримання дитини, що надає позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду.

Докази майнового стану відповідача сторонами не надані.

Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує.

Договору про припинення права на аліменти для дитини у звязку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали.

Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитини остання не має.

Вищевикладені обставини не надають відповідачу право на звільнення від аліментів, а останні можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі в порядку ст. 184 СК України.

При вирішенні спору суд враховує положення Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, розмір середньої заробітної плати в м.Одесі на час ухвалення рішення.

Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 888 грн. 50 коп., що дорівнює половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти підлягають стягненню щомісяця, починаючи з 24.07.2017 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття дитини.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмір 888 грн. 50 коп.

Аліменти підлягають стягненню щомісяця, починаючи з 24.07.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 05.08.2022 року.

Аліменти підлягають індексації відповідно до вимог закону.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В решті позову відмовити.

Розяснити сторонам що, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом в порядку ст. 192 СК України змінений, зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у випадках, визначених Сімейним Кодексом України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: С.В. Маркарова