Провадження № 2/641/1251/2017 Справа № 641/2695/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Чайка І.В.,

за участю секретаря Алієвої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом , в якому просить стягнути з відповідачів солідарно завдану матеріальну шкоду в розмірі 18619,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він працював на своєму автомобілі ВАЗ-2170 у службі таксі « 3040». 14.03.2017 року позивач прийняв заказ, де по прибуттю до його автомобіля сіли дві жінки в стані алкогольного спяніння, які є відповідачами по справі. Приїхавши за місцем призначення, з невідомих позивачу причин, відповідачі безпідставно почали завдавати шкоди його автомобілю, а саме: ОСОБА_2 великою гілкою від дерева била нею по автомобілю з усіх боків, в результаті чого пошкодила передні праві двері, передній бампер, передню праву фару та переднє право крило. Позивач намагався заспокоїти відповідачів, робив їм зауваження, однак вони не слухали позивача, почали кидатися на нього, бити руками та ногами, погрожували фізичною розправою родині позивача та йому особисто. Також ОСОБА_2 розірвала позивачу светр. У звязку з агресивними діями відповідачів позивач був змушений викликати наряд поліції, та щоб відвезти конфлікт від транспортного засобу, позивач сів до машини та вирішив відїхати від місця події. Оминувши вулицю позивач повернувся на місце пригоди, де біля будинку стояла ОСОБА_2 з каміннями у руках, які вона кинула в автомобіль позивача, у звязку з чим пошкодила лакофарбове покриття автомобіля. Позивач намагався заспокоїти відповідачів та повідомив їх, що викликав поліцію, на що почув байдужу відповідь. Зрозумівши агресивні дії відповідачів, позивач намагався від»їхати на іншій бік дороги, щоб не допустити подальше пошкодження автомобіля та почавши рух, позивач побачив у дзеркалі, як ОСОБА_2 вдарила декілька разів ногою в задню ліву частину автомобіля в результаті чого пошкодила задні ліві двері, заднє ліве крило, задній бампер та задній лівий ліхтар. Позивач вказує, що в результаті вказаних подій, йому було завдано матеріальну шкоду в сумі 18619,00 грн., що підтверджується рахунком ТОВ « АВТОАРТ» від 25.03.2017 року.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи позовної заяви та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та зазначила, що обставини викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, оскільки сварка з позивачем відбулася із за того, що позивач почав грубити їй та її дочці ОСОБА_2, у звязку з тим, що виклик таксі вони здійснили за бонусний рахунок, про що попередили оператора. По приїзду за місцем призначення позивач вимагав сплатити йому 70,00 грн., на що вони відмовились та вказали, що виклик таксі вони здійснили за бонусний рахунок. Коли виходили з автомобіля, ОСОБА_2 хлопнула дверима, у звязку з чим позивач вийшов з машини та штовхнув її доньку - ОСОБА_2 , після чого відповідач схопила позивача за куртку. Також відповідач припускає, що донька можливо вдарила ногою по колесу автомобіля, однак будь яких інших дій , які могли б завдати пошкодження автомобілю вони не здійснювали.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на їх не обґрунтованість , оскільки доказів того, що пошкодження, які вказані в наданому суду розрахунку вартості ремонту автомобіля, були здійснені саме відповідачами по справі позивач у судовому засіданні не надав.

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та допитавши свідка , приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що відповідно до копії висновку ДОП СП ПП Слобідського відділу ГУ НП в Харківській області від 25.03.2017 року, 14.03.2017 року до відділу поліції надійшло повідомлення від оператора « 102», про те, що за адресою м. Харків, вул. Аскольдівська, 60 невідома особа пошкодила автомобіль марки ВАЗ-2170. За вказаною адресою, було направлено наряд патрульної служби, де по приїзду до них із заявою звернувся ОСОБА_1 та просив прийняти заходи до ОСОБА_2 та її матері, які пошкодили його автомобіль та одяг, чим спричинили йому матеріальну шкоду. В ході розгляду даного матеріалу , ОСОБА_1 надав довідки про матеріальну шкоду в сумі 18619,00 грн. По виходу за місцем проживання ОСОБА_2, остання категорично відмовилась від написання пояснень . Перевірку по вказаному матеріалу було закінчено, а ОСОБА_1, було рекомендовано звернутися до органів судової влади, оскільки вказаний факт не входить до компетенції органів поліції ( а.с.9)

Згідно рахунку на сплату № 1887 від 25.03.2017 року , в якому постачальником зазначено ТОВ « Автоарт», а покупця ОСОБА_1, загальна вартість товарів та послуг з ремонтних робіт автомобіля ВАЗ-21703 , д.н. знак НОМЕР_1 , становить 18619,00 грн. ( а.с.8)

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_2. ( а.с. 7)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначив, що він працював у службі таксі, та у той вечір він підвозив клієнта на вул. Аскольдівську в м. Харкові. По приїзду за місцем, свідок побачив автомобіль позивача та біля нього відповідачів по справі. Дівчина, яка молодша за віком за іншу, стрибала на позивача, у неї в руках було каміння та вона намагалась вдарити позивача, а також вдарила ногою по крилу або бамперу автомобіля позивача, однак куди само свідок не зміг точно зазначити.

Згідно ч. 1 до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець у ст. 1166 ЦК України відносить: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину.

Отже, суду не надано доказів, що саме протиправними діями відповідачів, автомобілю позивача були завдані перелічені останнім механічні пошкодження, оскільки, як було встановлено вище, конфлікт між сторонами у справі відбувся 14.03.2017 року, тоді як рахунок ТОВ « Автоарт» датований 25.03.2017 року.

Крім того, наданий позивачем розрахунок № 1887 від 25.03.2017 року ТОВ «Автоарт», в якому визначена вартість матеріалів та перелік робіт на загальну суму в розмірі 18619,00 грн. , суд не може прийняти до уваги як належним та допустимий доказ по справі, оскільки доказів того, що ТОВ «Автоарт» є суб»єктом оціночної діяльності та в нього є повноваження щодо встановлення причин та наслідків ДТП, суду не надано.

Таким чином, вищевказаний розрахунок вартості матеріалів необхідних для ремонту автомобіля позивача, не може бути покладений в основу визначення суми завданої позивачу матеріальної шкоди.

Також, в судовому засіданні позивач зазначив, що до теперішнього часу він свій автомобіль не відремонтував та відповідно до цього у нього відсутні докази сплати за ремонт автомобіля.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Мотивоване рішення виготовлено 06 листопада 2017 року .

Суддя: ОСОБА_7