Провадження №2/523/4229/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2017 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою №25, в будинку №8, по вул. Красна, в м. Одесі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником вказаної вище квартири згідно договору купівлі-продажу, який відбувся між ним та відповідачкою. Втім, відповідач залишилася бути зареєстрованою в квартирі. В звязку з чим він вимушений нести додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, що порушує його права власника. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не зявилася. Його представники внесену до суду заяву підтримали, просять задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася без поважних на те причин. Згідно поштового повідомлення позивач за місцем реєстрації - квартира АДРЕСА_1, не проживає. В звязку з чим, в силу ч.5 ст.74 ЦПК України, відповідач вважається повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином.

За згодою представників позивача справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Розглянувши і дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12 травня 2014р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 реєстровий номер 748, ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_2. Згідно представленого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 21488993 від 12.05.2014р. право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки Ф-1 від 18.07.2017р. в придбаній позивачем квартирі залишається бути зареєстрована ОСОБА_2 Судом встановлено, що відповідач є матірю дружини позивача, втім в квартирі не проживала, як до укладання договору купівлі-продажу, так і після, та не була членом сімї ОСОБА_1 Дану обставину підтвердили у судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5. Крім того, такий факт підтверджується актом про непроживання від 01.08.2017р. Наявність встановлених у судовому засіданні вказаних фактів вказує на помилкове посилання позивача у позовній заяві на ч.2 ст.405 ЦК України, як на підставу припинення права користування жилим приміщенням ОСОБА_2, так як остання не була та не є членом власника житла, а відтак сервітутне право на житлове приміщення у неї не виникало.

Вирішуючи виниклий спір, суд виходить з наступного обґрунтування.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Аналізуючи вказані норми, слід дійти висновку, що право користування жилою площею власника житла та обсяг його прав на квартиру залежить від виникнення у власника житла (квартири) права власності на житло. Цивільним законодавством не передбачено збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно зареєстрували своє місце проживання, але на час розгляду справи не є власниками квартири.

В звязку з чим суд вважає, що з припиненням права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру вона втратила право її користування, виникнення та припинення якого є похідним від обсягу її права власності. Слід зазначити, що договором купівлі-продажу від 12.05.2014р. попередній власник квартири не передбачив перехід своїх прав та обовязків щодо користування квартирою.

Таким чином, враховуючи зазначені вище норми, з урахуванням припинення у ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру, суд вважає, що з припиненням права власності одночасно припиняється і право користування квартирою.

Наявність незаконної реєстрації відповідача в квартирі, яка належить на даний час на праві власності позивачу, призводе його до додаткових витрат по сплаті комунальних платежів, а як наслідок до порушення охоронюваних законом прав та інтересів.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.317,346,391,405 ЦК України; ст.ст.10,11,57,64,209,212,214,215, 218, 224-227 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя