Справа № 129/2084/17
Провадження у справі № 4-с/129/4/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

головуючої судді Бондар О.В.,

з участю секретаря Килівник Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Гайсині скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Гайсинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі Гайсинський РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області) ОСОБА_2, боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_3, про повернення виконавчого документу стягувачу,-

Встановив:

Представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду зі скаргою на постанову заступника начальника Гайсинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2, боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_3, про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання; скарга вмотивована тим, що 8.07.2010 року Гайсинським районним судом ухвалено заочне рішення у справі № 2-429/2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 9402,43 грн., стягувач звернувся до державного виконавця з виконавчим листом для примусового стягнення боргу з боржника, проте згідно отриманої стягувачем 17.07.2017 року постанови виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення за законом. Зазначену постанову вважає незаконно, винесену передчасно, оскільки державним виконавцем не вжито всіх передбачених законом заходів для проведення всіх передбачених законом виконавчих дій.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, просив суд розглянути скаргу у його відсутність.

Представник Гайсинський РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області в судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що згідно заочного рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 8.07.2010 року позов Публічного акціонерного товариства «ВІЕйБі Банк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту 9128 грн.30 коп. заборгованості по тілу кредиту, відсотки за користування кредитом в розмірі 3230,51 грн., комісію за розрахункове обслуговування в розмірі 1615 грн., 1468,29 грн. плати за пропуск платежів, судового збору в сумі 154,43 грн. та 120 грн. витрат на інформаціно-технічне обслуговування розгляду справи.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 63 від 20.03.2015 року, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі ПАТ «ВІЕйВі Банк»).

Постановою державного виконавця Гайсинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 30.06.2017 року повернено виконавчий документ стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону Україна «Про виконавче провадження» з виконання виконавчого листа № 2-429/2010, виданого 25.03.2016 року.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 1 цього Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно зі ст. 50 цього ж Закону звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна; у разі звернення стягнення на обєкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо зясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом; у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Державним виконавцем не надану суду доказів про те, які дії ним було здійснено для розшуку майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, а також про вчинення відповідно до Закону заходів щодо розшуку майна боржника.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, Закону України «Про державну виконавчу службу», Закону України «Про виконавче провадження», іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Вимогами ч. 2 ст. 387 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Оскільки, державним виконавцем не надано суду доказів про те, які дії ним було здійснено для розшуку майна боржника ОСОБА_3, на яке може бути звернено стягнення, а також про вчинення відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходів щодо розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до відповідних установ, зясування наявності чи відсутності у боржника будь-яких видів доходів для виконання рішення суду, то вимоги скарги підлягають задоволенню із скасуванням оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст.18, 28, 74, Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст. 383-387 ЦПК України, -

Ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Гайсинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі Гайсинський РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області) ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 30.06.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві з примусового виконання виконавчого листа № 2-429/2010.

Постанову заступника начальника Гайсинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 від 30.06.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» з виконання виконавчого листа Гайсинського районного суду в справі № 2-249/2010 скасувати, зобов`язати державного виконавця відновити виконавче провадження № 53049155.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: