АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22 -ц/790/3289/17 Головуючий 1- ї інст. - Коваленко О.А.
Справа № 628/3633/15-ц Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія - відшкодування моральної шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретарів Асєєвої В.В., Колесник О.Е.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічного підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» в особі представника Індутного Станіслава Миколайовича на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 28 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічного підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ», третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куп'янському районі Харківської області, про відшкодування моральної шкоди внаслідок каліцтва на виробництві,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив стягнути ТОВ ВТП «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» на відшкодування моральної шкоди внаслідок каліцтва на виробництві 100 мінімальних заробітних плат на час виплати.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 01 лютого 2013 року він був прийнятий на роботу газорізальником 3 розряду в ТОВ виробничо-технічного підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ». 16 травня 2013 року, знаходиячись у відрядженні у ПАТ «Запорожкокс», при виконанні демонтажу кран-балки на дільниці 14-ти валкового грохоту коксосортувальні № 2 коксового цеху ПАТ «Запоріжкокс» сталось руйнування кран-балки. Остання вдарила модульну вежу, на якій він знаходився, після чого кран-балка впала і він опинився під завалом.

Внаслідок нещасного випадоку на виробництві він отримав сполучену травму: забій грудної клітки, закриту травму черева, розрив сегменту печінки, внутрішню черевну кровотечу 1 ст., закритий багато уламковий внутрішньо суглобовий перелом обох кісток правої гомілки у нижній третині зі зміщенням, закритий перелом П-Ш-У плюснових кісток правої стопи, великі гематоми правої гомілки і стопи. В результаті травми він став інвалідом 3 групи, втратив професійну працездатність на 60% в період з 05 травня 2014 року по 01 червня 2015 року, на 40% в період з 01 червня 2015 року по 01 червня 2017 року. 22 серпня 2013 року був складений акт спеціального розслідування нещасного випадку, а також акт № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за яким причиною нещасного випадку було порушення технологічного процесу та невиконання посадових обов'язків інших осіб, а його вини в цьому не виявлено. 27 лютого 2015 року він був звільнений за власним бажанням і отримує щомісячну грошову допомогу у зв'язку зі стійкою втратою професійної працездатності. Він має на утриманні неповнолітніх дітей, отримує від держави відшкодування у розмірі 283 грн. та пенсію у розмірі 980 грн., що позбавляє його можливості утримувати сім'ю.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 28 березня 2017 рокупозов ОСОБА_5 задоволено частково та стягнуто з ТОВ виробничо-технічного підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральну шкоду внаслідок каліцтва на виробництві в розмірі 100 000 гривень.

Стягнуто з ТОВ виробничо-технічного підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» на користь держави судовий збір в розмірі 1500 гривень.

Вказане рішення було оскаржено ТОВ ВТП «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ», яке посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення суду, неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що між нещасним випадком, який стався на виробництві під час виконання робіт, та будь-якими діями відповідача відсутній причинно-наслідковий зв»язок, а травмування позивача відбулося з вини третьої особи - ОСОБА_6, який не є працівником відповідача, а тому відсутні правові подстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність належних та допустимих доказів в обгрунтування наявності моральної шкоди в розмірі 100 мінімальних заробітних плат.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачу була встановлена втрата професійної працездатності на 60%, яка в подальшому була змінена до 40%, та третя група інвалідності встановлена позивачу не безстроково, а до 01.06.2017 року.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримав ушкодження здоров'я на виробництві, внаслідок чого ним були понесені моральні страждання, які мають бути відшкодовані за рахунок відповідача, як роботодавця.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2013 року ОСОБА_5 був прийнятий за трудовим договором на постійну роботу газорізальником 3 розряду в ТОВ ВТП «Теплоенергопром».

16 травня 2013 року при виконанні демонтажу кран-балки на дільниці 14-ти валкового грохоту коксосортувальні № 2 коксового цеху ПАТ «Запоріжкокс» стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого ОСОБА_5 став інвалідом 3 групи, втратив професійну працездатність на 60% в період з 05 травня 2014 року по 01 червня 2015 року, на 40% в період з 01 червня 2015 року по 01 червня 2017 року.

27 лютого 2015 року ОСОБА_5 був звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України.

З акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 16 травня 2013 року об 11.30 год. у ТОВ ВТП «Теплоенергопром», вбачається, що в зв'язку з тим, що нещасний випадок з газорізальником ТОВ «Теплоенергопром» ОСОБА_5 стався під час виконання потерпілим трудових обов'язків за режимом роботи підприємства, та на підставі п.п. 1, 2 п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232 нещасний випадок з ОСОБА_5 вважається таким, що пов'язаний з виробництвом, та на нього складається акт за формою Н 1.

На підставі Акту № 1 форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, відповідно договору підряду № 2013.01/23 від 23 січня 2013 року ТОВ ВТП «Теплоенергопром» повинно було виконувати роботи з зміни опорної кран - балки коксортировки № 2 коксового цеху на території ПАТ «Запоріжкокс».

Згідно з наказом директора ТОВ ВТП «Теплоернегопром» від 07 травня 2013 року № 07.05/к працівники підприємства, у тому числі газорізальник ОСОБА_5 були направлені у відрядження до м. Запоріжжя для виконання робіт на ПАТ «Запоріжкокс». 04 травня 2013 року заступником начальника цеху ПАТ «Запоріжкокс» було видано наряд-допуск № 253 на виконання робіт згідно «Проекту виконання робіт» з заміни опорної балки. 16 травня 2013 року близько 11-25 год. при виконанні роботи з демонтажу кран-балки після натягнення канатів тягової електролебідки сталося зміщення стропів від центру кран-балки, внаслідок чого сталося її руйнування і вона впала. Під час падіння, кран-балка вдарила модульну вежу, на якій знаходився ОСОБА_5, і разом з ним впала, після чого потерпілий був доставлений у лікарню, та ОСОБА_5 був поставлений діагноз: Сполучена травма. Забій грудної клітки. Закрита травма черева. Розрив 8 сегменту печінки. Внутрішньочеревна кровотеча 1ст. Закритий багато-уламковий внутрішньо суглобовий перелом обох кісток правої гомілки у нижній третині зі зміщенням. Закритий перелом ІІ-ІІІ-V плюснових кісток правої стопи. Великі гематоми правої гомілки і стопи.

За висновком МСЕК від 05 травня 2014 року ОСОБА_5 була встановлена 3 група інвалідності та 60% втрати професійної працездатності. З 28 травня 2015 року підтверджено 3 групу інвалідності та встановлено 40% - втрати професійної працездатності по 01.06.2017 року.

Згідно довідки про доходи, виданої 03 вересня 2015 року відділенням ВД ФСНВУ в Куп'янському районі Харківської області ОСОБА_5 перебуває на обліку в Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Загальна сума доходу за період с серпня 2014 року по серпень 2015 року становить 53 583, 55 грн.

Згідно вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місті в кожному структурному підрозділу умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно зі ст. 153,173, 237-1 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Відповідно до вимог ст.ст. 21, 28, 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» в їх сукупності, якими передбачено, що право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання втрати працездатності, у тому числі виплати компенсації за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення їй втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної комісії.

Таким чином, право на відшкодування завданої моральної шкоди виникло у позивача з часу встановлення рішенням МСЕК втрати професійної працездатності.

Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до вимог ст.ст. 1167, 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно п. 3, 9, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Доводи апеляційної скарги ТОВ ВТП «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» про те, щотравмування позивача відбулося з вини третьої особи - ОСОБА_6, який не є працівником відповідача, а тому відсутні правові подстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди є необгрунтованими, оскільки законодавець пов»язує право працівника на відшкодування моральної шкоди від работодавця не з наявністю вини останнього у нещасному випадку, а з самим фактом трапляння нещасного випадку на виробництві під час виконання працівником трудових обов»язків.

Щодо посилання відповідача, що позивачем не доведено втрату нормальних життєвих зв»язків та в чому полягають значні додаткові зусилля для організації власного життя, що йому спричинено моральну шкоду саме в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, то колегія виходить з наступного.

Згідно п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 21 січня 2004 року № 1-рп/2004 та відповідно до ст.ст. 23, 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

Ушкодження здоров'я, заподіяні позивачу під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання.

За таких обставин судом обґрунтовано стягнуто 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем не наданодоказів, які відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України свідчать про те, що відсутні підстави для стягнення з нього моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров»я в результаті нещасного випадку, який стався з ОСОБА_5 під час виконання ним своїх трудових обов»язків.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги ТОВ ВТП «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом та по суті зводиться до переоцінки доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 28 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: