Справа № 362/2760/17 Головуючий у І інстанції Корнієнко С. В.
Провадження № 22-ц/780/4676/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 01.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

01 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Волохова Л.А., Кулішенка Ю.М.,

при секретарі: Волошину В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Актив-Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою.

08 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти заборону відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: Київська обл., Васильківський р., с. Мархалівка, вул. Западинська, буд. 37.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права, і постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити. Вважає, що суд першої інстанції неправильно зясував обставини справи, і дав невірну оцінку доказам у справі. Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Зазначає, що до моменту оформлення прав власності в установленому законом порядку, він вважається законним власником будинку.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом даного спору є оспорювання дій державного реєстратора приватного нотаріуса щодо здійснення ним перереєстрації прав власності на спірний будинок та земельну ділянку, на якій він розташований. Також, суд зазначив, що коли перехід прав власності на нерухомість відбувся за судовим рішенням у іншій цивільній справі, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 01 червня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Актив-Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, в якому просив скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:30968077 від 16 серпня 2016 року, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис №15948803 про право власності на нерухоме майно (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 214) щодо обєкта нерухомого майна, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:011:0031, площа: 0,153 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Київська обл., Васильківський р., с. Мархалівка, вул. Западинська, земельна ділянка 37. Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:30968077 від 16 серпня 2016 року, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 948803 про право власності на нерухоме майно (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 214) щодо обєкта нерухомого майна, а саме: житлового будинку, загальною площею 345,3 кв.м., у тому числі житловою площею 223,2 кв.м., розташованого за адресою: Київська обл., Васильківський р., с. Мархалівка, вул. Западинська, 37, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер: :01:011:0031, площа: 0,153 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 було відкрито (а.с.26).

08 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти заборону відчуження житлового будинку розташованого за адресою: Київська обл., Васильківський р., с. Мархалівка, вул. Западинська, буд. 37, обґрунтовуючи її тим, що після подачі позову до суду відповідач у справі постійно направляє покупців для огляду житлового будинку та земельної ділянки. Крім того, відповідачем було розміщено оголошення за №9550 та оголошення за №1039393 про продаж будинку.

Згідно з ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-які стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_1 України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог

Пункт 4 Постанови закріплює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтовані доводи заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Предметом позову ОСОБА_2 є скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто оскарження дій нотаріуса, а не оспорювання права власності на майно.

В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що вони прилюдні торги на яких було реалізовано нерухоме майно не оскаржували.

Відтак, враховуючи предмет спору, колегія суддів приходить до висновку , що заявлений ОСОБА_2 спосіб забезпечення позову у виді накладення заборони відчуження житлового будинку розташованого за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Западинська, буд. 37не відповідає співмірності з заявленими позовними вимогами.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відсутні.

Відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Таким чином, ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 рокупостановлена у відповідності до норм процесуального права, і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України колегія судів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: