Справа № 523/3194/17
Провадження №2/523/2535/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси 01.03.2017р. звернулась з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 325965,00 грн. та після уточнення вимог просила також стягнути пеню в розмірі 107451,57 грн., 3% річних в сумі 27345,18 грн., та суму сплаченого судового збору в розмірі 4607,65 грн. .

В обгрунтування вимог позивач вказувала на те, що 04.10.2013р.між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передала відповідачу 10000 дол.США, а ОСОБА_2 зобовязувалась повернути кошти до 01.03.2014 року, про що була складена розписка. 14.03.2015р. між ОСОБА_1СМ. та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передала, а відповідач отримала у позику 2000 дол.США строком до 01.06.2015р.Отже, за договорами позики ОСОБА_3С було надано ОСОБА_2 в борг 12000 дол.США, що на дату подачі позову за офіційним курсом НБУ складає 325964 грн. Посилаючись на ст.ст.549-552 ЦК України, позивач просила стягнути пеню в розмірі 107451,57 грн. та відповідно до ст.625 ЦК України 3% річних в сумі 27345,18 грн. Оскільки відповідач уникає від повернення боргу, тому ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду .

В судовому засіданні адвокат позивача ОСОБА_4 уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач, повідомлена належним чином про дату, місце та час судового засідання, до зали судових засідань не зявилась, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталась.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом із представлених доказів, 04.10.2013 року ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 10000 дол.США та зобовязувалась їх повернути до 01.03.2014 року.

14.03.2015р ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 отримала позику в сумі 2000 дол.США на строк до 01.06.2015р.

Позивач неодноразово зверталась до відповідача, але борг їй не повернуто.

При цьому, суд звертає увагу, що від відповідача заперечень проти позову не надходило, що вказує на визнання нею заявлених вимог.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з положеннями ст.1046 України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Розписка відповідача є підтвердженням укладення договору позики між сторонами та його умов (ч.2 ст.1047 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України у випадку прострочення грошового зобов'язання боржник повинен сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних і індексу інфляції за весь період прострочення.

Відповідно до ч.2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошової еквівалент зобов'язання у іноземній валюті.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1статті 612 ЦК України встановлено, щоборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, стягненню з відповідача підлягає позика у розмірі 12000 (10000+2000) доларів США, що складає в еквіваленті за курсом НБУ станом на 01.03.2017 року- 325964 грн. ((10000 дол.США Х 27,163714 грн.=271636,66 грн)+(2000Х27,163714=54326,00 грн).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи строк повернення боргу в сумі 271636,66 грн- 01.03.2014р., кількість днів прострочення складає з 02.03.2017р. по 01.03.2017р.-1097 днів, тому сума відсотків за користування даною позикою складає 24491,95 грн. Враховуючи строк порушення права позивача по розписці від 14.03.2015р. 639 днів (з 02.06.2015р. по 01.03.2017р.), відсотки за користування чужими грошовими коштами складають 2853,23грн. Разом нараховані 3% річних по обом договорам позики складають 27345,18 грн.(24491,95грн. +2853,23грн.) .

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до вимог ст. ст. 549-552 ЦК України.

Зазначена неустойка нараховується у грошовій або майновій формі від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів за договором позики відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України.

Так, пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Отже, враховуючи вказані норми, сума нарахованої пені за попередній рік до подачі позову по борговій розписці на суму 10000 дол. США (271636,66 грн) від 04.10.2013р. складає 89543,36 грн., а по розписці від 14.03.2015р. на суму 2000 дол. США (54326 грн.) -17908,21 грн., а всього необхідно стягнути пені в сумі 107451,57 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.ст.4,6 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 4607,65 грн..

Керуючись ст.ст.10,11,60,64, 212-215,224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 04.10.2013 р. та 14.03.2015р. у вигляді грошових коштів у розмірі 325965 грн., пеню у розмірі - 107451,57 грн.,3% річних у розмірі - 27345,18 грн. та судовий збір у розмірі 4607,65 грн..

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: