Справа №471/645/16-ц 16.08.2017 16.08.2017
Провадження № 22ц/784/1678/17 Суддя першої інстанції Скарницька І.Б.
Справа№ 471/645/16-ц
Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 серпня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого: Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс»

на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 7 червня 2017 року ухвалене за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс»

до

ОСОБА_3, за участю третьої особи Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції

про

зняття арешту і заборони відчуження із заставного майна, та

виключення його з розшуку ,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про зняття арешту і заборони відчуження із заставного майна, та виключення його з розшуку.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_3 має заборгованість за кредитним договором № 0 від 20 червня 2008 року. В забезпечення кредитного договору укладено договір застави рухомого майна, а саме на автомобіль марки HYUNDAI, модель: TUCSON; рік випуску: 2008; номер кузова: KMHJN81BP8U905820; державний реєстраційний номер: АХ8555ВК, тип ТЗ: легковий універсал-В.

Відповідач свої зобов'язання за договором не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 5 квітня 2016 року становить 373039,00 грн. Позивач не може скористатися своїм правом щодо реалізації заставного майна в позасудовому порядку, в звязку з тим, що за постановами державного виконавця автомобіль знаходиться у арешті, заборонено його відчуження і реалізацію та автомобіль оголошено у розшук.

ТОВ «Кредекс Фінанс» вважає, що він, як заставодержатель має переважне право на продаж автомобіля, заборгованість ОСОБА_3 не погашена, в звязку з чим, просить суд задовольнити позовні вимоги знявши арешт і заборону відчуження із заставного майна, а також виключити його з розшуку.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 7 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Знято арешт та заборону відчуження з автомобіля марки HYUNDAI, модель: TUCSON; рік випуску: 2008; номер кузова: KMHJN81BP8U905820; держ.реєстр.номер: АХ8555ВК, тип ТЗ: легковий універсал-В, що належить на праві власності ОСОБА_3, накладені за постановою Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 26 лютого 2016 року, ВП № 50326063, припинивши чинність зазначеної постанови в частині накладення арешту (обтяження), заборони на відчуження автомобіля марки HYUNDAI, модель: TUCSON; рік випуску: 2008; номер кузова: KMHJN81BP8U905820; держ.реєстр.номер: АХ8555ВК, тип ТЗ: легковий універсал-В. В задоволенні інших частин позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредекс Фінанс» просило скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове яким повністю їх задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір по суті, районний суд виходив з того, що позов предявлено до належного відповідача.

Проте, з таким висновком суду неможна погодитись в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2008 року між АКІБ УкрСиббанк, який рішенням загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ УКРСИББАНК змінив своє найменування на ПАТ УКРСИББАНК та ОСОБА_3 було укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 27587,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день укладання договору еквівалентно 133865,92 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік терміном до 19 червня 2015 року (т.1 а.с.7-15).

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором відповідачем було передано в заставу автомобіль марки HYUNDAI, модель: TUCSON; рік випуску: 2008; номер кузова: KMHJN81BP8U905820; держ.реєстр.номер: АХ8555ВК, тип ТЗ: легковий універсал-В, що належить на праві власності ОСОБА_3

Вказане обтяження на автомобіль було зареєстроване Банком в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 27 червня 2008 року за №7467430 (т.1 а.с. 26).

20 червня 2012 року між ПАТ УКРСИББАНК та ТОВ Кредекс Фінанс укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ Укрсиббанк відступив на користь ТОВ Кредекс Фінанс своє право вимоги заборгованості за договором № 0 від 20 червня 2008 року (т.1 а.с.48-56). Відомості щодо зміни обтяжувача було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 9 липня 2012 року (т.1а.с. 28).

За розрахунками позивача станом на 5 квітня 2016 року заборгованість за кредитним договором від 20 червня 2008 року становить 373039,00 грн. (т. 1, арк. 23-25), а станом на 1 березня 2017 року заборгованість збільшилась до 412323,19 грн. (т. 2 а.с. 2).

В той же час, в рамках примусового виконавчого провадження за № 50326063 відкритого на підставі виконавчого листа виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харькова від 19 лютого 2016 року на виконання рішення суду про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 444096,32 грн., постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 26 лютого 2016 року на автомобіль марки HYUNDAI, модель: TUCSON; рік випуску: 2008; номер кузова: KMHJN81BP8U905820; держ.реєстр.номер: АХ8555ВК, тип ТЗ: легковий універсал-В, що належить на праві власності ОСОБА_3 та ним переданий в заставу позивачу, накладено арешт та заборону на його відчуження (а.с. 120-121, 154-156).

З довідки про стан вказаного виконавчого провадження вбачається, що вказаний автомобіль оголошено в розшук (т.2 а.с.58-61).

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України Про виконавче провадження, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя, не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Із змісту позовної заяви слідує, що на захист своїх порушених прав, позивач просить застосувати саме наведені норми матеріального права, вважаючи, що дані позовні вимоги мають бути предявлені саме до ОСОБА_3, як до боржниці за кредитним договором та власниці заставленого майна.

В той же час із суті заявлених вимог та норм матеріального права на які посилається позивач, випливає, що цивільноправовий інтерес матеріального характеру при вирішенні даного спору має не лише ОСОБА_3, як власниця заставного майна та боржник за кредитним договором, а і стягувач у виконавчому провадженні в межах якого здійснені оскаржувані позивачем, заборони щодо спірного майна. Як зазначено в наведених постановах державного виконавця стягувачем у виконавчому провадженні за № 50326063 є ОСОБА_5 і саме в його майнових інтересах, які полягають у як найшвидшому погашенні йому грошової заборгованості шляхом реалізації арештованого майна, виконавцем запроваджені спірні заборони.

Крім цього, цивільноправовий інтерес матеріального характеру в даній справі також має і ОСОБА_4, як солідарний відповідач за боргами перед стягувачем ОСОБА_5, який також полягає в як найшвидшому погашенні солідарної заборгованості за рахунок того ж майна.

На вказані обставини районний суд не звернув уваги, в порушення положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України , не сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи шляхом розяснення особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановленим цим кодексом.

Та, як наслідок суд не вирішив питання, в порядку встановленому ст.. 33 ЦПК України, щодо залучення співвідповідачів у справі.

В той же час, на вказані обставини в судовому засіданні звертав увагу суду представник відповідача. Проте районний суд, в оскаржуваному рішенні, дійшов помилкового висновку, що належним відповідачем у даній справі має бути лише ОСОБА_3, пославшись при цьому на п. 2 Постанови Пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», невірно виклавши розяснення, викладені в цьому пункті.

Так, в п. 2 вказаної Постанови Пленуму ВССУ України вказано, що позови про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, або особою яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачам в справі є боржник, особа в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Таким чином, відповідачами в даній категорії справ мають бути не тільки боржники, а і особи в інтересах яких накладено арешт, тобто стягувачі, а не як зазначив суд - «зокрема боржник».

Враховуючи, що вирішуючи даний спір, судом одночасно вирішені питання щодо прав та обовязків не тільки відповідачки у справі ОСОБА_3, а і стягувача в виконавчому провадженні ОСОБА_5 та солідарного боржника ОСОБА_4, і окремий розгляд позовних вимог до вказаних осіб не є можливим в силу особливостей даного спору, порушення вказаних процесуальних норм, є обовязковою підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права , які є обовязковою підставою для скасування рішення .

Виходячи з наведеної норми, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги, задовольнивши її частково, та скасувати оскаржуване рішення на підставі п. 4 ст. 309 ЦПК України в повному обємі, з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

В той же час, позивач не позбавлений повторного звернення до суду до всіх належних відповідачів з тих же самих підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «Кредекс Фінанс» задовольнити частково.

Рішення Братського районного суду Миколаївської області від 7 червня 2017 року скасувати у справі ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_3 за участі третьої особи Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту і заборони відчуження із заставного майна, а також виключення його з розшуку відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді Т.З. Бондаренко

ОСОБА_6

ОСОБА_7