АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/5947/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2768/17Головуючий у 1-й інстанції Шевська О.І. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: представника скаржника (позивача) - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 16 березня 2017 року

за матеріалами скарги ОСОБА_4, зацікавлена особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управляння юстиції у Полтавській області, на дії державного виконавця

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 березня 2017 року скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця, задоволено.

Поновлено пропущений строк на оскарження до суду постанови головного державного виконавця Октябрського ВДВС ПМУЮ Корецької Оксани Миколаївни від 22 червня 2015 року про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2/554/2204/2014, виданого 08.05.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави.

Визнано дії головного державного виконавця Октябрського ВДВС ПМУЮ Корецької Оксани Миколаївни по винесенню 22.06.2015 року постанови про закінчення виконавчого провадження по закінченню виконання виконавчого листа №2/554/2204/14, виданого 08.05.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави, неправомірними.

Постанову про закінчення виконавчого провадження від 22.06.2015 року, винесену головним державним виконавцем Октябрського ВДВС ПМУЮ Корецькою Оксаною Миколаївною, з примусового виконання виконавчого листа №2/554/2204/2014, виданого 08.05.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави, скасовано.

З цією ухвалою не погодилась ОСОБА_3, яка у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу районного суду скасувати та в задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця Октябрського ВДВС ПМУЮ Корецької О.М. по винесенню 22.06.2015 року постанови про закінчення виконавчого провадження по закінченню виконання виконавчого листа № 2/554/2204/2014, виданого 08.05.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави, відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом безпідставно та необґрунтовано поновлено ОСОБА_4 пропущений строк на оскарження до суду постанови головного державного виконавця Октябрського ВДВС ПМУЮ Корецької О.М. від 22.06.2015 року про закінчення виконавчого провадження, оскільки скаржник про порушення своїх прав дізнався 29.07.2015 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що підтверджується копією відповідної заяви, проте до суду з відповідною скаргою звернувся лише 14.12.2016 року, тобто поза межами визначено ч.1 ст.385 ЦПК України десятиденного строку.

Окрім того, зауважує, що державним виконавцем вжито всіх необхідних дій, внаслідок вчинення яких рішення суду виконано в повному обсязі, а тому відсутні підстави про накладення на ОСОБА_3 штрафу, передбаченого ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» або вжиття щодо неї інших заходів впливу.

Вказує, що перешкод у спілкуванні ОСОБА_4 з дитиною не створює, а син ОСОБА_6 самостійно відмовляється спілкуватися з батьком. При цьому, з метою сприяння у виконанні рішення суду, вона повідомила державного виконавця про зміну фактичного місця проживання її та дитини.

У поданих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує, що з матеріалів справи вбачається, що він ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження двічі - 29.07.2015 року та 15.01.2016 року, при цьому зауважує, що на момент його ознайомлення постанови про закінчення виконавчого провадження в матеріалах справи не було. Натомість, вказує, що ним надано суду копію поштового конверту зі штампом відправки 02.12.20146 року від Октябрського ВДВС ПМУЮ м. Полтави, згідно якого ОСОБА_4 лише 05.12.016 року отримав постанову про закінчення виконавчого провадження.

Також, стверджує, що, як на момент відкриття виконавчого провадження, так і потім, всі його намагання неодноразово побачитись з дитиною були безрезультатними саме з вини ОСОБА_3

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала та прохала її задовольнити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду, вислухавши пояснення представника апелянта, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, у грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до місцевого суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій прохав: пропущений строк на оскарження до суду постанови головного державного виконавця Октябрського ВДВС ПМУЮ Корецької О.М. від 22.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2/554/2204/2014, виданого 08.05.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави, визнати таким, який пропущений з поважних причин; поновити пропущений строк на оскарження до суду постанови головного державного виконавця Октябрського ВДВС ПМУЮ Корецької О.М. від 22.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2/554/2204/2014, виданого 08.05.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави; визнати дії головного державного виконавця Октябрського ВДВС ПМУЮ Корецької О.М. по винесенню 22.06.2015 року постанови про закінчення виконавчого провадження по закінченню виконання виконавчого листа №2/554/2204/2014, виданого 08.05.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави - неправомірними; постановку про закінчення виконавчого провадження від 22.06.2015 року, винесену головним державним виконавцем Октябрського ВДВС ПМУЮ Корецькою О.М. з примусового виконання виконавчого листа №2/554/2204/2014, виданого 08.05.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави - скасувати (т.2, а.с.1-4).

У подальшому, як зазначено вище, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 березня 2017 року, скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця, задоволено (т.2, а.с.35-36).

Задовольняючи скаргу, районний суд виходив із того, що, оскільки копію оскаржуваної постанови від 22.06.2015 року, скаржник отримав лише 05.12.2016 року, а до суду з її оскарженням звернувся 14.12.2016 року, то наявні підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на подачу відповідної скарги на дії державного виконавця. При цьому, так як головний державний виконавець, у порушення вимог ч.ч.1-4 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження», не перевірила стан виконання рішення боржником, а акт державного виконавця про зобов'язання боржника ОСОБА_3 не перешкоджати скаржнику брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином, склала у його відсутності, без виходу за місцем проживання апелянта, а безпосередньо на робочому місці, що також не може свідчити про виконання рішення боржником.

Такий висновок місцевого суду не відповідає встановленим по справі обставинам та нормам закону, виходячи з наступного.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За змістом ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист (ч.2 ст.368 ЦПК).

За приписом ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За нормою ст.384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29.07.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення порядку участі у вихованні та спілкування батька з дитиною, відмовлено (т.1, а.с.27-29).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 01.09.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4, задоволено.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29.07.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення порядку участі у вихованні та спілкування батька з дитиною задоволено частково.

Встановлено порядок участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкування з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином:

- кожного робочого дня тижня, впродовж понеділка - п'ятниці, з урахуванням стану здоров'я дитини, супроводжувати сина ОСОБА_6 із навчального закладу та/або місця його постійного проживання до позашкільних закладів освіти, дитячих спортивних закладів, а також часу, необхідного для супроводження із таких закладів до місця його постійного проживання;

- кожної суботи протягом часу з 10 до 18 години за місцем проживання ОСОБА_4 з правом прогулянок по місту, без присутності ОСОБА_3;

- спільний відпочинок та оздоровлення в період літніх канікул строком до 20 днів поспіль.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 121,60 грн. (т.1, а.с.52-55).

Додатковим рішенням колегії суддів Апеляційного суду Полтавської області від 23.03.2015 року заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Постановлено додаткове рішення, яким задоволено вимогу ОСОБА_4 про покладення на ОСОБА_3 зобов'язання не перешкоджати ОСОБА_4 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1, а.с.96-98).

На виконання зазначеного додаткового рішення місцевим судом 08.05.2015 року було видано виконавчий лист №2/554/2204/2014 (т.1, а.с.144).

Постановою головного державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Корпецької О.М. від 02.06.2015 року було відкрито виконавче провадження ВП № 47687769 щодо виконання виконавчого листа №2/554/2204/2014, виданого 08.05.2015 року, про зобов'язання ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_4 брати участь у вихованні та вільному спілкування з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1, а.с.147).

Актом державного виконавця від 22.02.2015 року боржника ОСОБА_3 було зобов'язано не перешкоджати брати участь у вихованні та вільному спілкуванні ОСОБА_4 з сином ОСОБА_6 (т.1, а.с.152).

Окрім того, 22.06.2015 року ОСОБА_3 було написано заяву до Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, де вона зазначала, що перешкод у спілкуванні батька ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_6 нею не створюються. Дитина відмовляється спілкуватися з батьком самостійно, без будь-яких її втручань, аліменти сплачуються невчасно у розмірі 200,00 грн. Окрім того, повідомлено, що за адресою реєстрації ОСОБА_3 не проживає, а фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 (т.1, а.с.153).

В подальщому, постановою головного державного виконавця Октябрського ВДВс Полтавського МУЮ Корецької О.М. від 22.06.2015 року виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2/554/2204/2014, виданого Октябрським районним судом м. Полтави про зобов'язання ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_4 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, закінчено у звязку із виконанням його у повному обсязі, згідно акту державного виконавця від 22.06.2015 року (т.1, а.с.155).

Копію даної постанови направлено сторонам 24.06.2015 року, доказів про отримання її ОСОБА_4 у матеріалах справи немає (т.1, а.с.154).

Частиною 1 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) визначено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

З урахуванням наведених норм закону, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що головний державний виконавець Корецька О.М. не в повній мірі перевірила стан виконання рішення суду як того вимагають положення закону та не вчинила дій, спрямованих на реалізацію його виконання, визначених у ч.2 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» - у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

При цьому, складення державним виконавцем акту від 22.02.2015 року, яким боржника ОСОБА_3 було зобов'язано не перешкоджати брати участь у вихованні та вільному спілкуванні ОСОБА_4 з сином ОСОБА_6, не можна вважати належною перевіркою стану виконання рішення суду.

Оскільки у постанові про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2015 року головним державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Корецькою О.М. встановлено строк для самостійного виконання рішення суду до 09.06.2015 року, а ОСОБА_3 звернулась до відділу державної виконавчої служби з відповідною заявою лише 22.06.2015 року, тобто поза межами визначено строку для самостійного виконання рішення суду, проте державним виконавцем жодних дій з приводу його невчасного виконання щодо ОСОБА_3 вчинено не було.

Згідно ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до матеріалів справи, згідно заяв скаржника, ОСОБА_4 ознайомився з матеріалами даного виконавчого провадження ВП №47687769, в яких містилась і оскаржувана постанова, - 29.07.2015 року та 15.01.2016 року (т.1, а.с.156-157). При цьому, до суду зі скаргою на дії державного ОСОБА_4 звернувся лише 14.12.2016 року, тобто майже через півтора роки після того як дізнався про винесення оспорюваної постанови головного державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Корецької О.М. від 22.06.2015 року.

Твердження ОСОБА_4 про поважність причин пропуску процесуального строку для оскарження дій державного виконавця, а саме, що копію постанови про закриття виконавчого провадження ВП №47687769 від 22.06.2015 року скаржником було отримано лише 05.12.2016 року та ініціювання ним кримінального провадження щодо притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, не можуть розцінюватися судом як доказ поважності пропуску ОСОБА_4 визначеного законом десятиденного строку, оскільки положенням п.1 ч.1 ст.385 ЦПК України чітко зазначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. При цьому, як зазначено вище, ОСОБА_4 дізнався про наявність оскаржуваної ухвали ще 29.07.2015 року, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження; доводи скаржника у запереченні на скаргу про те, що на момент ознайомлення дана постанова була відсутня в матеріалах справи не підтверджені належними та допустимими доказами.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку. що у задоволенні скарги ОСОБА_4 необхідно відмовити, оскільки ним пропущено визначений законом строк на оскарження дій державного виконавця, при цьому причин поважності пропуску такого строку, як підставу для його поновлення скаржником не наведено.

На підставі вищевикладеного, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали з цього питання.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 307, п.2 ч.1 ст.312, ст.ст.314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3,- задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 16 березня 2017 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги ОСОБА_4, зацікавлена особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управляння юстиції у Полтавській області, на дії державного, - відмовити, у зв»язку з пропуском строку для подання скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ О.В. Чумак

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун