РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Ладики М.О., розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11316, 41 грн., та судові витрати у розмірі 1378 грн.

Позов обґрунтував наступним.

Відповідно до укладеного договору №б/н від 30.05.2007 року, відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком, що підтверджується підписом у заяві.

В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 31.05.2016 року має заборгованість за кредитним договором у сумі 11316,41 грн., яка складається з наступного: заборгованість по процентам за користування кредитом 442,51 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 7058,83 грн., заборгованість за пенею та комісією 2800,00 грн., штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. фіксована частина, 515,07 грн. процентна складова.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов та підстави, яким він обґрунтований підтримав.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов не визнали, надали заперечення наступного змісту.

В провадженні Токмацького районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк», до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості по кредитному договору.

ОСОБА_2 був залучений до участі у справі як третя особа, так як повністю опікався відповідачкою по справі, надавав їй постійний догляд та допомогу, повністю утримував її та лікував за власний кошт, а тому рішення суду могло вплинути на його права та обовязки.

Токмацьким районним судом, відповідно до ч.1 ст. 202 ЦПК України за заявою ОСОБА_2, як особи яка бере участь у справі було зупинено провадження у справі, у звязку з захворюванням сторони-відповідача, підтвердженого медичною довідкою, що повністю виключало можливість явки до суду сторони протягом тривалого часу.

17 січня 2017 року відповідачка по справі, ОСОБА_1 померла від віддалених наслідків гемологічного інсульту, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 381859 та довідкою про причину смерті.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 205 ЦПК України, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у звязку зі смертю фізичної особи відповідача, але Токмацьким районним судом в задоволенні клопотання було відмовлено на підставі ст. 1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Провадження по справі було зупинене до прийняття на себе майнових зобовязань (в тому числі і кредитних) спадкоємцями.

Про настання обставин такого юридичного змісту будо відомо позивачеві, так як він ознайомлений з ухвалою суду, про відмову у задоволенні клопотання третьої особи про закриття провадження по справі.

У встановлений законом шестимісячний термін, після смерті матері, ним подана заява до Токмацької міської нотаріальної контори, про прийняття спадщини. У вересні місяці 2017 року провадження по справі було відновлене і за ініціативою суду, ОСОБА_2 був залучений до участі у справі в якості співвідповідача, як особа, яка прийняла спадщину в тому числі і борги.

Борги спадкодавця - це майнові зобов'язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами-кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх.

Умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини.

Нотаріус за місцем відкриття спадщини приймає вимоги кредиторів спадкодавця. Вимоги мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про заявлені вимоги нотаріус повідомляє спадкоємців, які прийняли спадщину.

За правилом ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ст. 1281 УК України, Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені вище, позбавляється права вимоги.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Як було вказано вище, про факт смерті відповідачки по справі та про факт відкриття спадщини, позивачеві достеменно було відомо ще в лютому місяці 2017 року, але всупереч вимогам ст. 1281 ЦК України, своїм правом вимоги до ОСОБА_2 протягом шести місяців як до спадкоємця боржника, позивач не скористався.

У звязку з цим, відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України, позивач позбавляється права вимоги від мене як спадкоємця сплатити борги відповідача.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Оскільки зі смертю боржника зобовязання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор може заявити вимоги до спадкоємців.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право, а не є строком позовної давності.

Позивач пропустив шестимісячний строк пред'явлення вимоги до спадкоємця ОСОБА_2 - відповідача у справі про звернення стягнення на спадкове майно для погашення заборгованості за кредитним договором, який встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, внаслідок чого на підставі ч. 4 цієї статті втратив право вимоги до нього.

Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: