Справа № 453/1030/16-ц
№ провадження 2/453/94/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Павкевич Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Сколе Львівської області в залі суду в режимі відоеконференції справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника за дорученням ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком по вул. Бринівка, 34 у с. Плав?я, Сколівського району Львівської області. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власнсоті на нерухомен майно ОСОБА_1 є власником житлового будинку в с. Плав»я по вул. Бринівка, 34, Сколівського району Львівської області. За даною адресою також зареєстрований відповідач ОСОБА_2, котрий є колишнім чоловіком його онуки ОСОБА_4, шлюб між яким розірвано рішенням Сколівського районного суду Львівської області. ОСОБА_2 протягом двох років не проживає у спірному будинку, в якому припинив проживати з власної волі, добровільно в який не намагається повернутись, проживати у ньому. Між позивачем та відповідачем не існує жодних домовленостей щодо порядку користування спірним житлом, а тому вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 позов підтримала, просила задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні під час проведення відоконференц зв»язку із Львівською установою виконання покарань №19, пояснив, що з 2014 року він утримується під вартою, у зв»язку із порушенням відносно нього кримінальної справи, яка розглядається Стрийським міськрайонним судом Львівської області. Щодо задоволення позову заперечує, оскільки саме через взяття його під варту він не проживає у будинку належному позивачу. Під час того як проживав у будинку робив там ремонт, тому заперечує щодо задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

В матеріалах справи наявне свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого ОСОБА_1 є власником житлового будинку в с. Плав»я, вул. Бринівка, 34, Сколівського району Львівської області.

В поданому позові позивач зазначає, що відповідач не проживає у належному йому житловому будинку протягом двох років, а тому вважає, що такий втратив право користування житлом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 утримується під вартою та знаходиться у Львівській установі виконання покарань №19 з 2014 року, і саме взяття під вартою є причиною того, що він не проживає у житловому будинку, що стверджується листом Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.03.2017 року за вих. №01-42/1/51.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пунктом 7 ч.3 ст. 71 ЖК України передбачено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім?ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відтак, для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням необхідним є дві умови: не проживання особи в жилому приміщенні більше одного року та відсутності поважних причин.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що відповідач не проживає у належному позивачеві будинку з 2014 року у зв»язку з тим, що його було взято під варту, і такий на даний час утримується під вартою та знаходиться у Львівській установі виконання покарань №19 у зв»язку із розглядом кримінальної справи, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10-12, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд-,

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_5