Справа № 751/2305/17 Провадження № 22-ц/795/1768/2017 Суддя у I інстанції Косач І. А.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

12 жовтня 2017 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Євстафіїва О.К.,

з участю секретаря судового засідання Шапко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2017 року дії Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області щодо невиконання постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2014 року по справі за № 352/1713/13-а, провадження № 2-а/352/53/14 визнано неправомірними.

В апеляційній скарзі Відділ державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області просив скасувати ухвалу суду та постановити нове рішення, яким в задоволенні вимог ОСОБА_2 відмовити. Доводи зводяться до того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтвердили неправомірність дій державного виконавця державної виконавчої служби при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 37833513 від 22.12.2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 6-5304/11, виданого 02.03.2012 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 78 617 грн. 59 коп.

В запереченні ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, мотивуючи вказану позицію її законністю та обґрунтованістю.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Постановивши ухвалу про визнання дій Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області щодо невиконання постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2014 року по справі за № 352/1713/13-а, провадження № 2-а/352/53/14 неправомірними, суд виходив з того, що Відділ державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області не виконав постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.06.2014 року про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчі дії продовжували здійснюватися, та в подальшому 22.12.2015 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», що є неправомірним.

З наведеним висновком суду не може погодитись апеляційний суд, оскільки його постановлено з порушенням норм процесуального права.

З матеріалів справи встановлено, що 02.03.2012 року Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист № 6-5304 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у сумі 78 617 грн. 59 коп.

07.05.2013 року на підставі вказаного виконавчого листа, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Ясуником І.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 37833513 (а.с.51).

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.06.2014 року було скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Ясуника І.І. про відкриття виконавчого провадження 37833513 від 07.05.2013 року (а.с.8-9). Постанова суду набула законної сили 04.07.2014 року.

Підставою для скасування вищевказаної постанови було те, що ОСОБА_2, в порушення норм закону, станом на 10.06.2013 року не отримав копії постанови про відкриття виконавчого провадження, що позбавило його права на своєчасне оскарження даної постанови.

Натомість, державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник ОСОБА_2 працює у Державному вищому навчальному закладі «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров'я України», який розташований в м. Тернопіль, м-н Волі, буд. 1.

У зв'язку необхідністю направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Гаєвського В.В. виконавче провадження примусового виконання виконавчого листа № 6-5304, виданого 02.03.2012 року Новозаводським районним судом м. Чернігова , ВП № 37833513 від 22.12.2015 року було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на час вчинення виконавчих дій, а.с.34).

Вказану постанову було надіслано ОСОБА_2 23.12.2015 року, що підтверджується копією супровідного листа Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції № 8837/04-23 (а.с. 33).

Не погоджуючись з постановою про закінчення виконавчого провадження від 22.12.2015 року, яку було постановлено з підстав направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, лише у квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання рішень, дій чи бездіяльності, вчинених Відділом Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції протиправними.

За таких обставин, коли будучи повідомленим про постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Гаєвського В.В., винесену у ВП № 37833513 22.12.2015 року, заявник ОСОБА_2 протягом 2016 року не звертався до суду з питання її оскарження, заявивши вимогу про визнання вказаної постанови неправомірною лише у квітні 2017 року, апеляційний суд знаходить, що ОСОБА_2 звернувся з вимогою про оскарження дій та рішень державного виконавця з пропущенням десятиденного строку оскарження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 385 ЦПК України, без зазначення про наявність поважних причин, через які пропущений строк звернення до суду може бути поновленим.

Положеннями ст. 72 ЦПК України передбачено, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 звернувся із заявою про визнання рішень, дій чи бездіяльності, вчинених державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції протиправними до суду з пропущенням десятиденного строку, передбаченого ст. 385 ЦПК України, відповідно до приписів ст. 72 ЦПК України, такі вимоги мають бути залишеними без розгляду.

Враховуючи те, що наведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, який дійшов вірного висновку про наявність підстав для розгляду вимог ОСОБА_2 як скарги на дії державного виконаця, постановлена судом першої інстанції ухвала суперечить положенням ст. 385 ЦПК України.

Виходячи з положень наведеної норми процесуального закону, ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2017 року, на підставі п. 2 ч.1 ст.312 ЦПК України, підлягає скасуванню з постановленням ухвали про залишення скарги ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця без розгляду.

Дійшовши висновку про задоволення вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції вийшов за межі зявлених останнім вимог та на власний розсуд розглянув вимоги про визнання дій Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області щодо невиконання постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2014 року по справі за № 352/1713/13-а, провадження № 2-а/352/53/14 неправомірними, в той час, коли ОСОБА_2 безпосередньо таких вимог заявлено не було. При цьому, судом першої інстанції взагалі не було мотивовано які ж безпосередньо дії з виконання постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2014 року по справі за № 352/1713/13-а, провадження № 2-а/352/53/14 мав вчинити державний виконавець для виконання судового рішення, однак не вчинив, що суперечить положенням ст. 212-215 ЦПК України.

Положеннями ч.2 ст. 387 ЦПК України також передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, шо ОСОБА_2 в своїй уточненій заяві просив визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, вчинені суб'єктом владних повноважень - Відділом державної виконавчої служби Тисменицького районного управління Івано-Франківської області (а.с.16-19), зі змісту якої випливає, що він не погоджується з підставами закінчення виконавчого провадження, зазначеними державним виконавцем у постанові від 22 грудня 2015 року, а тому вищенаведене судове рішення, яким було вирішено спір щодо іншого предмету позову, не можна визнати законним.

Зважаючи на те, що суть вимог, заявлених ОСОБА_2 у даній справі, зводиться до визнання неправомірними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління Івано-Франківської області, вчинених станом на день винесення постанови від 22.12.2015 року про закінчення виконавчого провадження, звернення заявника з вимогами до суду лише у квітні 2017 року з порушенням десятиденного строку, встановленого ст. 385 ЦПК України, є підставою для залишення заявлених вимог без розгляду.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 є інвалідом другої групи та за законом звільнений від сплати судового збору, відповідно до приписів ч.2 ст. 88 ЦПК України, судові витрати, що були сплачені суб»єктом оскарження при зверненні з апеляційної скаргою, підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 72, 303, 307, 312, 313-315, 317, 319, 385 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області задовольнити частково.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про визнання неправомірними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління Івано-Франківської області залишити без розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області судові витрати в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн, понесені при зверненні Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області до Апеляційного суду Чернігівської області з апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: