Справа № 567/1010/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Мельниченко Т.М.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів звернулась ОСОБА_1 Зазначає, що на даний час вона перебуває в шлюбі з відповідачем і від спільного подружнього життя в них народилась дитина син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ухиляється від належного утримання дитини, у зв'язку з чим просить стягнути з нього на утримання сина ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/3 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином повноліття.

Відповідач позов не визнав.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просять стягнути аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач належно не утримує свою дитину, хоча зобов`язаний це робити. Позивач зазначила, що на даний час вона перебуває в шлюбі з відповідачем, однак протягом останніх 5 місяців їх подружжя разом не проживає. Вказала, що в шлюбі з відповідачем в них народився син ОСОБА_5, який на даний час проживає з нею та знаходиться на її матеріальному утриманні. Пояснила, що за час роздільного проживання відповідач лише на початку жовтня місяця 2017 року привіз для сина конструктор "Лего" та на початку навчального року дві кофтинки. Крім того вказала, що неналежне утримання дитини з боку відповідача мало місце і в період їх спільного проживання.

Пояснила, що вона працює сестрою медичного стаціонару в КЗ "Острозька ОПЛ", де розмір її доходу становить 3700 грн. та інших доходів не має. Вказала, що сама не має змоги самостійно забезпечити рівень життя необхідний і достатній для розвитку малолітнього сина. Крім того вказала, що відповідач працевлаштований, має у власності автомобіль та земельну ділянку, а тому має всі можливості надавати матеріальну допомогу синові.

Пояснила, що вона перебуває на обліку в кардіолога, а у відповідача та їх дитини добрий стан здоров'я.

Вказала, що їй відомо про те, що у ОСОБА_3 є ще одна дитина від попереднього шлюбу, однак аліменти на її утримання сплачує не він, а його мати.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він в міру своїх можливостей утримує сина ОСОБА_5, неодноразово купував йому одяг, ліки та іграшки. Вказав, що протягом 4-5 останніх місяців він спільно з дружиною не проживає, та кожен з подружжя живе у своїх батьків, при цьому їх син проживає з матірю. Зазначив, що протягом останніх 5 місяців коштів на утримання сина не надавав, однак у серпні 2017 року купував синові одяг на суму близько 300-400 грн. та ліки на суму близько 300 грн., а у жовтні іграшки.

Зазначив, що за ним рахується житловий будинок, земельна ділянка та автомобіль ЗАЗ, однак в будинку відсутні умови для проживання, а автомобілем користується його батько. Крім того вказав, що на даний час у нього в користуванні є автомобіль марки Рено, однак він оформлений не нього.

Пояснив, що крім сина ОСОБА_5, в нього на утриманні перебуває дочка ОСОБА_6, кошти на утримання якої він сплачує добровільно через банк.

Зазначив, що має задовільний стан здоровя.

Суд, вислухавши позивача, її представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

З свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №078385 встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 20.11.2012 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №190161 встановлено, що ОСОБА_4 народився 19.07.2013 року і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1

З довідки Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області №220 від 16.06.2017 року встановлено, що на даний час позивачка проживає з батьками, братом та сином.

Частиною 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

З пояснень відповідача не вбачається, що він на даний час забезпечує дитину на рівні, достатньому для її існування.

В судовому засіданні з пояснень сторін та свідоцтва про народження, встановлено, що малолітня дитина - ОСОБА_4, народився 19.07.2013 року і його батьками є позивачка та відповідач у справі. З пояснень учасників судового процесу встановлено, що на даний час малолітній син сторін у справі перебуває на утриманні матері ОСОБА_1, з якою проживає, а відповідач належним чином дитину не утримує.

Відповідно до ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину лежить на обох батьках. При цьому, будучи батьком дитини, ОСОБА_3 свою дитину належним чином не утримує, хоча зобовязаний це робити.

В судовому засіданні з свідоцтва про народження серії 1-БВ №146378 та копії рішення Славутського міськрайнного суду Хмельницької області від 22.06.2011 року встановлено, що окрім сина ОСОБА_4 у відповідача є ще одна малолітня дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка разом з ним не проживає, однак він сплачує кошти на її утримання, про що позивачкою не було зазначено в позовній заяві.

Оскільки відповідач фактично має двох утриманців, то суд вважає, що підстав для задоволення позову в повному обсязі немає, а з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини доходу відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому при вирішенні питання про стягнення аліментів суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому судом береться до уваги наявність у відповідача інших утриманців, стан здоров'я дитини та сторін, їх матеріальний стан.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 14 вересня 2017 року, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

На підставі ст..180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст..10, 57, 60, 88, 212 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 вересня 2017 року до 07 лютого 2029 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640 гривень на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_8