У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивачів ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представників третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2 до Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про скасування рішень як протиправних та визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться вищезазначена цивільна справа.

Через канцелярію суду представником третьої особи ОСОБА_16 ОСОБА_17 подано клопотання про розєднання позовних вимог, а саме виділити у самостійне окреме провадження вимоги позивачів ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2 до Ужгородської міської ради про скасування рішення Ужгородської міської ради від 29.10.2015 р. №1874 про затвердження вартості та продаж ОСОБА_11 земельної ділянки з кадастровим номером 211010000:05:001:0055 площею 0,0225 по вул. Ракоці, 2 та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, яка укладена Ужгородською міською радою з ОСОБА_11 на підставі рішення Ужгородської міської ради від 29.10.2015 р. №1874, що посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_18, запис в реєстрі № 771. Своє клопотання мотивував тим, що крім сторін у справі приймають участь треті особи. Справа розглядається вже тривалий час. Обєднання в одному провадженні кількох позовних вимог, які з урахуванням підстав та предмету позову потребують зясування у межах справи значного кола обставин та перевірки їх доказами. Вимоги, що є предметом розгляду судом у справі хоч і заявлені з одних і тих самих підстав, однак стосуються різних правовідносин, які виникли та існують з окремих, незалежних та не повязаних між собою підстав та доказів. Ужгородською міською радою було прийнято окремі рішення від 29.10.2015 №1870 та від 29.10.2015 №1874, які є першопричиною спору та які оскаржуються у справі. Спірними рішеннями Ужгородська міська рада вирішила питання приватизації шляхом викупу різними, не повязаними між собою особами. На виконання спірних рішень Ужгородською міською радою було укладено окремі договори купівлі-продажу з особами, які в подальшому відчужили ці земельні ділянки іншим особам, не повязаними та незнайомими між собою. Таким чином вважає, що вимоги, які випливають з окремих рішень Ужгородської міської ради не повязані між собою ні обєктним ні субєктним складом. Єдине, що обєднує вимоги це мотиви, доводи та обставини, які наводяться позивачами в обґрунтування неправомірності спірних рішень Ужгородської міської ради та як підстави недійсності правочинів, але ці вимоги до різних предметів позову, які між собою жодним чином не повязані.

Вважає, що спільний розгляд у межах одного провадження усіх вимог значно ускладнює вирішення справи, оскільки потребує одночасного вирішення двох різних справ,які обєднанні лише спільністю надуманих доводів, які наводяться позивачами в обґрунтування своїх вимог. Зазначає, що розєднання позовних вимог значно полегшить вирішення справи в частині вимог, які стосуються рішення Ужгородської міської ради №1874 від 29.10.2015 р. та його правових наслідків.

В судовому засіданні представники третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 підтримали клопотання.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_5 залишила вирішення даного питання на розсуд суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторін, представників третіх осіб, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ч.2 ст. 126 ЦПК України (Глава 2 «Предявлення позову. Відкриття провадження у справі»), залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Відповідно до пп. 4 п.15 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи.

Крім того, відповідно до п. 9 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Зокрема, у позивача суд повинен з'ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). З'ясовується правильність об'єднання кількох однорідних вимог, наявність у позивача інших вимог до відповідача, які можуть бути пов'язаними між собою, для вирішення питання про їх об'єднання або роз'єднання (стаття 126 ЦПК). У відповідача суд з'ясовує суть заперечення проти позову та характер такого заперечення (процесуальний чи матеріально-правовий).

З аналізу наведених норм, випливає, що питання про розєднання позовних вимог вирішується до початку розгляду справи судом по суті.

Суд приймає до уваги, що оскільки від належного вирішення питання про роз'єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими ст. 126 ЦПК України.

В даному випадку своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог можливий в одному провадженні. Крім того, роз'єднання в самостійне провадження раніше об'єднаних кількох позовних вимог є правом, а не обов'язком суду, тобто виконання таких дій повністю залежить від його розсуду.

Враховуючи наведене, думку сторін по справі, які заперечували проти розєднання позовних вимог, а також тривалий розгляд справи, стадію судового розгляду (наразі, надані пояснення сторонами та представниками третіх осіб ОСОБА_11, ОСОБА_12, досліджені письмові матеріали справи), а також те, що представниками третіх осіб не доведені підстави, які б могли стверджувати про те, що спільний розгляд позовних вимог ускладнює розгляд справи, суд приходить до висновку щодо недоцільності роз'єднання позовних вимог в самостійні провадження, а тому в клопотанні слід відмовити.

Керуючись ст. 126 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику третьої особи ОСОБА_16 ОСОБА_17 у задоволені клопотання про розєднання позовних вимог.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_19