Справа № 237/6614/13-ц
Провадження № 2/237/614/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.17 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що 04.10.2012 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем „ВАЗ-21074" державний номер НОМЕР_3, рухаючись заднім ходом, не переконалася в безпеці, внаслідок чого скоїла наїзд на неї - позивача в справі, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження легкого ступеня, після чого ОСОБА_2 залишила місце пригоди до приїзду працівників міліції. Згідно висновків ДАІ, постанов Мар'їнського районного суду Донецької області від 15.02.2013 року та Апеляційного суду Донецької області від 20.03.2013 року дорожньо-транспортна пригода 04.10.2012 року сталася з вини водія ОСОБА_2 Вина ОСОБА_2 також підтверджується протоколом, схемою ДТП, поясненнями учасників та свідків пригоди. Ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є „...втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права..." Згідно чеків про придбання ліків вартість лікування позивача становить 11 803,16 грн. Одночасно до суми відшкодування позивач додала її витрати на пересування автомобілем до лікувальних установ тощо. Так, 05.10.2012 року витрати на бензин до м. Красногоровка склали 100 грн., 06.10.2012 року до м. Красногоровка - 100 грн., наступні витрати: до лікарень ім. Калініна та ДОКТМО м. Донецька вартість бензину на одну поїздку склала 150 гривень, 18.10.2012 року, 19.10.2012 року, 30.10.2012 року, 31.10.2012 року, 06.11.2012 року, 14.11.2012 року, 07.02.2013 року позивач відвідувала вищевказані лікарні м. Донецька, що підтверджується записами в медичній картці та показаннями свідків. Сума витрат на бензин загалом складає 1250 грн. Відповідно до записів у медичній картці, позивач 17 разів відвідувала різні лікувальні заклади для проходження обстежень та контрольних оглядів різних спеціалістів. До теперішнього часу лікування триває. Вона була змушена придбати не тільки ліки, а й спеціальні прилади - бандажі, корсети для тривалого підтримуючого лікування наслідків ДТП. Сума загального відшкодування збитків складає 13053,16 грн. Таким чином, вважає, що ОСОБА_2, як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобілю НОМЕР_1, повинна відшкодувати їй витрати - вартість лікування та витрати, пов'язані з пересуванням до лікувальних установ і судів. Крім того, вважає, що вона зазнала й моральної шкоди з наступних підстав. Так, протягом тривалого часу їй довелося самостійно шукати гроші для оплати лікування, оплати послуг транспорту для відвідування лікарень та судів, через що вона не могла вночі спокійно спати. І до того суворий бюджет її сім'ї довелося спрямувати на її лікування і пов'язані з цим інші дії. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почала до всього нервово відноситися, крім того це призвело до неможливості виконання звичайних обов'язків в родині. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім позивача і члени її родини, що призвело до розладу стосунків у родині. Розмір заподіяної позивачу моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести їй і її родині та витрати, пов'язані з відновленням психічного стану, відпочинком від усього, що сталося з нею та членами її родини. Розмір душевних страждань позивача і страждань її родини позивач оцінює в 10 000 гривень. Ціна позову в 23053,16 гривень враховує в себе усі страждання, які довелося перенести позивачу, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою.

Просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 13053 грн., компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання з'явились, з позовними вимогами не погоджуються в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно копії постанови Мар'їнського районного суду Донецької області від 15.02.2013 року ОСОБА_2 визнано винною у тому, що 04.10.2012 року близько 14-00 години в с. Степне по вул. 60 років СРСР, вона, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21074 державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись заднім ходом, не переконалася в безпеці, не звернулася за допомогою до інших осіб, внаслідок чого скоїла наїзд на пішохіда ОСОБА_1, яка отримала тілесні ушкодження легкої міри тягаря, після чого залишила місце пригоди до приїзду співробітників міліції.

Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 430 від 05.10.2012 року Мар'їнського відділення судово-медичної експертизи, при огляді громадянки ОСОБА_1 та зверненні її до лікувальної установи виявлено садно передньої поверхні правої гомілки, яка утворилась від дії тупих предметів або при ударі такі, можливо у вказаний нею строк, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Встановлені при обстеженні гр. ОСОБА_1 діагноз "Стан після удару поперекового відділу хребта з розвитком посттравматичної попереково-крижової радикулопатії на тлі остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартроз хребта з протрузіями міжхребцевих дисків Л2-С1 хребців з стійким вираженим больовим вертеброгенним, м'язово-тонічним корінцевим синдромом, значним порушенням функції хребта, статики і ходьби" пов'язані із загостренням наявного у неї захворювання, що згідно пункту 4.7 наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" не повинно враховуватися при оцінці ступеня тяжкості.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утримання транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Приймаючи до уваги висновок судово-медичного дослідження (обстеження) № 430 від 05.10.2012 року, суд вважає, що позовні вимоги, щодо стягнення матеріальної шкоди завданої здоров'ю ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що відсутній причино-наслідковий зв'язок між станом здоров'я позивача ОСОБА_1 та ушкодженнями які виникли внаслідок ДТП від 04.10.12 року. Касові чеки надані позивачем не підтверджують лікування легких тілесних ушкоджень отриманих внаслідок ДТП, а саме лікування садно передньої поверхні правої гомілки

Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до п. 9Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На підставі викладеного, керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що позивачеві ОСОБА_1 було заподіяно моральної (немайнової) шкоди, суд визначає розмір такого відшкодування в 1000 грн.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також роз'яснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 10,02 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (4,37%). Решту частину судового збору в сумі 219,38 гривень слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1168, 1187, 1195 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про стягнення иатеріальної та моральної шкоди завданої ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 1000 (тисяча) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 до користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 (десять) грн. 02 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 20.10.17 року