Справа № 203/2764/17
02 листопада 2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:
Головуючого-судді Казака С.Ю.
при секретарі Булеці А.В.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди,-
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що є власником квартири АДРЕСА_1. 11.02.2017 року з вини відповідача через течію спареного стояку ц/о на технічному поверсі, його квартиру було залито, чим завдано матеріальні збитки. В звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, 9621 грн. 95 коп., та судові витрати по справі.
В судовому засіданні позивач позов підтримав та посилаючись на викладені в ньому підстави просили задовольнити останній в повному обсязі.
Відповідач явку свого представника в судові засідання двічі поспіль не забезпечив, про причини неявки останнього не повідомив.
В звязку з цим, враховуючи повторну неявку представника відповідача, думку позивача, судом у відповідності до ст.ст.169,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи позивач є власником квартири №58, що розташована в будинку №14 по вул.Січеславська Набережна в м.Дніпрі, який перебуває в управлінні Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради згідно рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №489 від 27 жовтня 2016 року.
11.02.2016 року сталось залиття квартири позивача, про що 16.02.2017 року складено відповідний акт, в якому зафіксовано пошкодження в квартирі та причини залиття, якими зазначено: протікання спареного стояку ц/о на технічному поверсі.
Відповідно до ст.18 ЖК України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.
Відповідно до ст.175 ЖК України державні і громадські органи, підприємства, установи, організації, службові особи зобов'язані дбати про схоронність житлового фонду та підвищення його благоустрою.
Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.
Відповідно до п.п.1,3 ч.1ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний: здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, повязаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч.1 ст.190 ЖК України підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду.
Аналізуючи зазначені вище положення закону та дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду знайшов підтвердження факт залиття квартири позивача з вини відповідача, який, як управитель будинку, не забезпечив контроль та належне утримання внутрішньобудинкових мереж, через протікання яких на технічному поверсі і відбулось залиття належної позивачу квартири.
З акту обстеження від 16.02.2017 року вбачається, що внаслідок залиття квартири позивача, окрім іншого, було залито та пошкоджено пробкову підлогою площею 6 кв.м.
На підтвердження виду пошкодженої підлоги позивачем було надано відповідний чек про її придбання №30 від 19.08.2014 року, а на підтвердження вартості аналогічного товару (тієї ж марки та кількості) на теперішній час чек того самого продавця №10 від 07.06.2017 року.
Також з акту обстеження від 16.02.2017 року вбачається, що внаслідок залиття квартири було залито та пошкоджено на кухні - стелю (штукатурка, пофарбовано краскою), залиття та пошкодження площею 6 кв.м; стіни (шпалери), залиття та пошкодження площею 11,5 кв.м; в санвузлі стелю (штукатурка) залиття площею 2,8 кв.м; стіни (гіпсокартон, кахель) залиття та тріщини площею 6 кв.м.
Згідно наданого позивачем рахунку від 04.06.2017 року гіпермаркету «Епіцентр» вартість необхідних матеріалів для усунення пошкоджень становить 937 грн. 02 коп.
Зазначені вище чеки та розрахунок суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки визначені в них матеріали та їх кількість, узгоджуються з пошкодженнями, зафіксованими в акті обстеження від 16.02.2017 року.
З огляду на наведені вище норми діючого законодавства та встановлені судом обставини, що не спростовані стороною відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в позовному обсязі.
В звязку з чим, з Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 слід стягнути у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири 9621 грн. 95 коп., а також у відповідності до ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,1166,1192 ЦК України, ст.ст.1,20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.18,175,190 ЖК України, ст.ст.10,11,27,31,33,58-61,88,169,212-215,224-226ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити повністю.
Стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири 9621 грн. 95 коп.
Стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.Ю.Казак