Справа № 333/393/14-ц
Пр. № 2/333/1982/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді: Кулик В.Б.,

при секретарі: Єрохіній А.Б.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.03.2006 року, відповідач 24.03.2006 року отримав кредит у розмірі 3 700 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених вимог відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_4 станом на 31.12.2013 року має заборгованість 15 403 грн. 30 коп., яка складається з наступного: 14 193 грн. 62 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 709 грн. 68 коп. штраф (процентна складова).

Посилаючись на вище вказане, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 403 грн. 30 коп. та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірив представляти ОСОБА_2, яка у судовому засіданні просила відмовити у задоволені позовної заяви та застосувати строки позовної давності до заявлених банком вимог.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилам ч. 1 ст. 1049 і ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядок, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення,яке мало місце під час дії договору.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За вимогами ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.03.2006 року, ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 3 700 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У 2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», звертався до суду про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 за вказаним кредитним договором.

14.05.2008 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості у сумі 5 785 грн. 41 коп. на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та судових витрат.

Зазначеним судовим наказом фактично встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 24.03.2006 року, ОСОБА_4, отримав кредит у сумі 3 700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тому ці обставини, які встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Згідно з даними про виконання судового наказу, що містяться у ньому (а.с. 4) виконання його не здійснювалось.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України , повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 19.03.2014 року № 6-14цс14 та інших, в ухвалі від 24.06.2015 року, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно з пунктом 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Разом із тим за змістом Умов і правил надання банківських послуг строк дії договору визначається не тільки цими правилами, а й положеннями,вказаними у Пам'ятці клієнта та строком дії кредитної картки, що передбачено у Правилах користування платіжною карткою.

Відповідно до п. п. 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці.

Відповідно до ксерокопії картки, яка додана до матеріалів справи (а.с. 64), строк дії кредитної картки, закінчився в березні 2009 року. Оскільки за умовами договору строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки, то строк дії кредитного договору і останній строк виконання зобовязання закінчилися в березні 2009 року та відповідно початок перебігу строку давності починається з березня 2009 року.

З позовом до суду банк звернувся лише в січні 2014 року, пропустивши строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України. Про наявність поважних причин пропуску позовної давності позивач не зазначає.

Стороною відповідача до винесення рішення було заявлено про застосування строку позовної давності до заявлених вимог банку.

За вимогами ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Посилання банку на те, що договір був пролонгований, оскільки відповідач не звертався до банку з заявою про припинення дії договору і закриття картрахунку не можуть бути взятими до уваги з урахуванням того, що пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений.

Між тим після закінчення строку дії картки і відповідно до договору банк не видавав боржнику грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором від 24.03.2006 року не виконав, тому звернення позивача з позовом до суду в січні 2014 здійснено з пропуском позовної давності без поважних причин.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог банку належить відмовити у звязку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст. ст. 267, 526, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 88, 209, 214-215, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик