У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 та приватного підприємства-фірми «Інтерекопласт» про визнання мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства-фірми «Інтерекопласт» про стягнення суми боргу, за касаційною скаргою приватного підприємства-фірми «Інтерекопласт» на ухвалу апеляційного суду Рівненської області

від 17 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області

від 15 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 до приватного підприємства-фірми «Інтерекопласт» (далі - ППФ «Інтерекопласт») про стягнення суми боргу задоволено.

Стягнуто з ППФ «Інтерекопласт» на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики в розмірі 24 346 685, 01 доларів США.

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 травня 2016 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Поновлено строк пред'явлення виконавчого листа № 569/14770/14-ц, виданого на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до

ППФ «Інтерекопласт» про стягнення суми боргу.

Видано дублікат виконавчого листа у справі № 569/14770/14-ц виданого на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до

ППФ «Інтерекопласт» про стягнення суми боргу.

У червні 2016 року ППФ «Інтерекопласт» та ОСОБА_3 звернулися до суду із заявами про визнання мирової угоди на стадії виконання судового рішення, й просили визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на нерухоме майно, рухоме майно (у тому числі будівельні матеріали, тощо), депозитні рахунки у банківських установах, фінансових установах, корпоративні права, інші майнові права підприємства.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області

від 10 червня 2016 року визнано мирову угоду, укладену між сторонами на таких умовах:

Стягувач ОСОБА_3 та ППФ «Інтерекопласт», боржник, що є сторонами у цій справі щодо виконання судового рішення, прийнятого

15 жовтня 2014 року Рівненським міським судом Рівненської області по справі № 569/14770/14-ц за позовом ОСОБА_3 до

ППФ «Інтерекопласт» про стягнення заборгованості за договором позики, домовились про укладення мирової угоди на стадії виконання судового рішення на зазначених умовах:

Згідно з рішенням Рівненського міського суду Рівненської області

від 15 жовтня 2014 року № 569/14770/14-ц (далі по тексту - Рішення суду), Боржник є зобов'язаною особою за Рішенням суду, відповідно до якого було задоволено позовну заяву Стягувача та вирішено було стягнути із Боржника на користь Стягувача суму боргу за договором позики в розмірі

24 346 685,01 (двадцять чотири мільйони триста сорок шість тисяч шістсот вісімдесят п'ять) доларів США 01 цент, що за курсом НБУ на дату ухвалення рішення складає 296 542 623 (двісті дев'яносто шість мільйонів п'ятсот сорок дві тисячі шістсот двадцять три) грн 42 коп. Судовий збір в розмірі 3 654 грн (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.

1. Боржник та Стягувач виходячи з положень Цивільного процесуального кодексу України а також з метою мирного врегулювання існуючого спору, вирішили укласти цю мирову угоду на стадії виконання судового рішення про таке:

1.1. Рішенням суду встановлено факт наявності заборгованості Боржника перед Стягувачем за договором позики, розмір якої визначений у резолютивній частині Рішення суду.

1.2. Боржник визнає всю заборгованість перед Стягувачем у розмірі, встановленому Рішенням суду.

1.3. Боржник гарантує, що заборгованість, яка встановлена Рішенням суду на загальну суму 296 542 623 грн 42 коп (двісті дев'яносто шість мільйонів п'ятсот сорок дві тисячі шістсот двадцять три 42 грн.), буде погашена перед Стягувачем у повному обсязі упродовж 7 днів, з моменту затвердження даної мирової угоди у відповідному суді.

1.4. У зв'язку з відсутністю у Боржника грошових коштів для повного погашення заборгованості, Боржник та Стягувач домовилися передати Стягувачу у володіння, розпорядження та користування в рахунок розрахунку по боргу все, без виключення, нерухоме майно, рухоме майно

(в тому числі будівельні матеріали, тощо), депозитні рахунки у банківських установах, фінансових установах, корпоративні права, інші майнові права, що належить ППФ «Інтерекопласт», станом на дату укладення цієї мирової угоди. Визнати за Стягувачем право приватної власності на нерухоме майно, рухоме майно (в тому числі будівельні матеріали, тощо), депозитні рахунки у банківських установах, фінансових установах, корпоративні права, інші майнові права. На підставі цієї мирової угоди затвердженої судом звернутись до відповідних державних реєстраторів, нотаріусів, інших компетентних органів реєстрації, юридичних осіб, незалежно від організаційно - правової форми для реєстрації, переходу права власності на все, без виключення, нерухоме майно, рухоме майно (в тому числі будівельні матеріали, тощо), депозитні рахунки у банківських установах, фінансових установах, корпоративні права, інші майнові права, за Стягувачем.

1.5. Сторони визнають, що у разі невиконання Боржником свого грошового зобов'язання перед Стягувачем в повному обсязі до спливу

7 (семи) денного строку, Стягувач має право звернутися із позовною заявою до суду щодо стягнення заборгованості із Боржника в частині грошових коштів, які не передані в визначенні строки, або на майно, інші права які були не передані у визначені строки.

1.6. Боржник та Стягувач домовилися, що будь-які витрати, пов'язані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї мирової угоди, покладаються на Боржника.

1.7. Стягувач стверджує, що з моменту набрання чинності цією мировою угодою він відмовляється від примусового виконання вказаного Рішення суду, після чого виконавчі провадження у справі щодо виконання судового рішення, прийнятого 15 жовтня 2014 року Рівненським міським судом Рівненської області по справі № 569/14770/14-ц, за позовом

ОСОБА_3 до ППФ «Інтерекопласт» про стягнення заборгованості за договором позики, підлягають закінченню.

1.8. Стягувач та Боржник також домовляються, що наслідком набуття чинності цією мировою угодою відповідно до ст. 49 Закону України

«Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

1.9. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій.

1.10. Сторони даної мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди.

1.11. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї мирової угоди. Наслідки затвердження цієї мирової угоди Сторонам відомі.

1.12. Уся інформація, викладена в цій мировій угоді, сприймається Сторонами як повною мірою достовірна. Кожна Сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність інформації, яка зазначена в цій мировій угоді.

1.13. Мирова угода передається на затвердження до суду, який знаходиться за місцем виконання Рішення суду, і набуває чинності після затвердження цієї мирової угоди судом.

1.14. Мирова угода складена у чотирьох примірниках, українською мовою, які мають однакову юридичну силу.

Публічне акціонерне товариство акціонерно-комерційний банк «Львів» (далі - ПАТ АКБ «Львів») та товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест Капітал» (далі - ТОВ «Гефест Капітал») оскаржили ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області

від 10 червня 2016 року в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 17 листопада

2016 року апеляційні скарги ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «Гефест Капітал» задоволено, ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області

від 10 червня 2016 року скасовано й відмовлено ППФ «Інтерекопласт» та ОСОБА_3 у задоволенні заяви про визнання мирової угоди.

У касаційній скарзі ППФ «Інтерекопласт» просить ухвалу апеляційного суду скасувати і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За правилами ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

За змістом ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Згідно з положеннями ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

За результатами розгляду мирової угоди суд постановляє ухвалу відповідно до положень ЦПК України.

Мирова угода в процесі виконання не може стосуватися питання про встановлення фактичних обставин та відповідних правовідносин, а основною метою такої угоди є встановлення (зміна) способу та порядку виконання ухваленого судового рішення, така угода може стосуватися лише прав та обов'язків сторін.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, у тому числі на підставі правочину.

При цьому затвердження судом мирової угоди, якою вирішується питання переходу права власності, передбачає необхідність з'ясування чи можливий такий перехід від однієї особи до іншої, чи не буде порушено право інших осіб та чи відсутні інші перешкоди для визнання такої угоди.

Таким чином, відмовляючи у визнанні мирової угоди на стадії виконання, суд апеляційної інстанції на підставі встановлених обставин дійшов обґрунтованого висновку про те, що мирова угода, укладена між стягувачем ОСОБА_3 та боржником ППФ «Інтерекопласт», суперечить вимогам закону та порушує права інших осіб.

Так, ПАТ АКБ «Львів», мотивуючи апеляційну скаргу, зазначало, що визнання цієї мирової угоди унеможливлює задоволення його вимог до

ППФ «Інтерекопласт», а саме: виконання рішення господарського суду Рівненської області від 30 березня 2016 року, яке набрало законної сили, про стягнення з ППФ «Інтерекопласт» заборгованості за укладеним між сторонами кредитним договором.

ТОВ «Гефест Капітал», мотивуючи апеляційну скаргу, зазначало про наявність спору між товариством та ОСОБА_3 щодо права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Рівне, вул. С. Дем'янчука, 39, набуте останньою за цією мировою угодою, та щодо права оренди земельної ділянки, розташованої за тією ж адресою.

При цьому апеляційний суд правильно зазначив про незалучення до участі у справі державної виконавчої служби, що суперечить вимогам

ст. 372 ЦПК України.

Такі висновки апеляційного суду є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують.

Отже, ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного підприємства-фірми «Інтерекопласт» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 17 листопада

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик