Справа № 502/1849/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

секретар судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем, встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 06.10.2017 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, 11.10.2017 року представник позивача надав уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, померлого 16.12.2014 року, однією сімєю на час відкриття спадщини, встановити факт належності ОСОБА_3, померлому 16.12.2014 року, земельної ділянки площею 4,27 га, розташованої на території Василівської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 033545 від 24.12.2003 року, а також визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 4,27 га, розташовану на території Василівської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 033545 від 24.12.2003 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 16.12.2014 року.

З позовної заяви та уточненої позовної заяви вбачається, що 16.12.2014 року помер рідний брат позивача ОСОБА_3. Після його смерті залишилась земельна ділянка площею 4,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 033545, виданого 24.12.2003 року. Однак оригінал зазначеного акту було втрачено.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину фактично прийняв позивач як спадкоємець другої черги, оскільки проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою, а саме: Одеська область, Кілійський район, с. Старі Трояни, вул. Татарбунарська, 1. Однак, належним чином позивач не оформив спадкових прав, так як протягом шести місяців після смерті брата не звертався до нотаріальної контори.

В вересні 2017 року позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті брата, але він не зміг отримати свідоцтво на право на спадщину, а саме на земельну ділянку площею 4,27 га, розташовану на території Василівської сільської ради, так як на момент звернення до нотаріуса оригінал правовстановлюючого документа відсутній. Крім того, він не зміг підтвердити фактичне прийняття спадщини після смерті брата.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про те, що він позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

ОСОБА_4 зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

ОСОБА_4 зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_4 копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 033545, виданого 24.12.2003 року Кілійською районною державної адміністрацією, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 4,27 га, розташованої на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яку передано йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від № 432 від 18.07.2003 року.

З інформаційного листа № 389/108-17 від 06.11.2017 року, виданого Відділом у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру Одеській області, вбачається, що згідно наявних у відділі книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів, договорів оренди станом на 31.12.2012 року гр. ОСОБА_3 належить державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 033545, кадастровий номер земельній ділянці площею 4,27 га, розташованій на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, не присвоювався.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

ОСОБА_4 з пунктом «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

В ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

ОСОБА_4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання та підтвердження державою фактів виникнення, переходу, або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_4 копії свідоцтва про народження серії ЯВ № 934159 від 23.09.1951 року ОСОБА_2 народився 01.09.1951 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 48, його батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

ОСОБА_4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 СК України № 9 від 06.09.2017 року, ОСОБА_3 народився 26.10.1954 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 95, його батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

16.12.2014 року помер ОСОБА_3, про що 24.12.2014 року складено відповідний актовий запис за № 761, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 403455, виданого 24.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області.

ОСОБА_4 довідки № 766 від 02.10.2017 року, наданої виконавчим комітетом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий 16.12.2014 року, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. На день його смерті за вказаною адресою також проживав його рідний брат ОСОБА_2, з яким він вів спільне господарство.

З акту депутата Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області ОСОБА_7 від 02.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті брата ОСОБА_3, померлого16.12.2014 року, проживав з ним спільно за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Старі Трояни, вул. Татарбунарська, 1. Вони вели спільне господарство. ОСОБА_2 постійно наглядав за братом, адже останній постійно хворів. ОСОБА_2 здійснював поховання свого рідного брата ОСОБА_3.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина перша ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

ОСОБА_4 з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в звязку із втратою годувальника.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Таким чином, суд вважає за можливе встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, померлого 16.12.2014 року, однією сімєю на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

ОСОБА_4 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

З урахуванням вищезазначеного судом встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_3, померлого 16.12.2014 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_4 інформаційної довідки зі Садкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49524618 від 19.10.2017 року після смерті ОСОБА_3, померлого 16.12.2014 спадкова справа не заводилась.

ОСОБА_4 до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

ОСОБА_4 ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Враховуючи вищезазначене суд вважає можливим визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку площею 4,27 га, що розташована на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 033545, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 24.12.2003 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 16.12.2014 року.

Керуючись ст.ст.16, 182, 256, 316, 328, 392,1216, 1222, 1260, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлому 16.12.2014 року, земельної ділянки площею 4,27 га, що розташована на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право на земельну ділянку серії ОД № 033545, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 24.12.2003 року.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, померлого 16.12.2014 року, однією сімєю на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку площею 4,27 га, що розташована на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 033545, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 24.12.2003 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 16.12.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8