АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1942/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_3) до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вказаним позовом до ОСОБА_6, посилаючись на те, що у відповідачки виникла заборгованість за кредитним договором № CSHIAN02000001, укладеним між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» 17 листопада 2005 року. Станом на 29.09.2016 року загальна сума непогашеної заборгованості, яку ОСОБА_3 просив стягнути з відповідачки на свою користь, становила 47 773,37 дол. США.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в сумі 9 397 грн. 65 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з Банку судових витрат, ПАТ КБ «Приватбанк» оскаржило в апеляційному порядку це рішення, вважаючи його незаконним та необґрунтованим. Просить в цій частині скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в стягненні з позивача судових витрат на правову допомогу. При цьому вказує, що рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції в іншій частині не оскаржується, тому не підлягає перегляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Так, стягуючи з позивача судові витрати, понесені ОСОБА_6, районний суд виходив з доведеності цих витрат наявними в матеріалах справи доказами.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

У судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2016 року між ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №197 від 04.11.2003 року, укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги), згідно з яким адвокат, зокрема здійснює представництво, захист у встановленому порядку прав та інтересів Замовника в суді (а.с. 38).

Згідно з ч. 3 ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільно-процесуальне представництво визначене ст. 144 ЦПК України.

В той же день між ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 укладено додаткову угоду до вказаного договору, якою сторони договору визначили порядок та розмір оплати послуг виконавця у вигляді 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, за годину участі виконавця, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді (а.с. 98).

Відповідно до розрахунку №б/н від 04.07.2017 року вартість послуг з надання правової допомоги складає 9 412 грн. 00 коп. Зокрема, на вивчення матеріалів позовної заяви, формування правової позиції та надання консультації за 2016 рік витрачено 5 годин, вартість послуги складає 2756 грн. 00 коп.; складання заперечення на позов, заяви про застосування позовної давності (а.с. 86-89), розрахунку заборгованості (а.с. 90) за 2017 рік витрачено 8 годин, вартість послуги 5120 грн. 00 коп.; на ознайомлення з матеріалами справи 18.04.2017 року (а.с. 77) та 27.06.2017 року (а.с. 91) витрачено 1 годину, вартість послуги 640 грн. 00 коп.; вартість послуги участі в судових засіданнях (загалом 1 год. 20 хв.) становить 896 грн. 00 коп. (а.с. 99).

Участь ОСОБА_7 в усіх судових засіданнях підтверджено відомостями журналу судового засідання (а.с. 115-119).

Згідно з квитанцією №0.0.799408948.1 від 04.07.2017 року ОСОБА_6 сплатила на рахунок ОСОБА_8 9 412 грн. 00 коп. в якості оплати за послуги згідно рахунку б/н від 04.07.2017 року.

Згідно з квитанцією № 0.0.867177347.2 від 10.10.2017 року ОСОБА_6 сплатила на рахунок ОСОБА_8 4 096 грн. 00 коп. в якості оплати за послуги по правовій допомозі в суді апеляційної інстанції.

Статтею 1 Закону України від 20.12.2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 06.12.1916 року № 1774-VIII, передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.14 витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п.47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Тому, колегія суддів, дослідивши підстави надання правової допомоги у відповідності до договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги). погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав згідно з правилами ст. 88 ЦПК для стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на відсутність в матеріалах справи ухвали суду про допущення до участі у справі особи, яка має право на надання правової допомоги, а також на те, що ОСОБА_7 надавав послуги з представництва, а законодавством відшкодування судових витрат за представництво не передбачено, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

При цьому, перелік прав, зазначених у ч. 2 ст. 56 ЦПК, є вичерпним.

Право подавати клопотання, подавати докази, подавати усні і письмові пояснення, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі та інші права не передбачено.

Особа, яка надає правову допомогу, не є особою, яка бере участь у справі, а належить до інших учасників цивільного процесу, тому вона не може замінювати в процесі особу, якій надає правову допомогу, та бути її представником і в ході розгляду справи має лише ті права, які зазначені в частині другій статті 56 ЦПК (п. 11 постанови Пленуму ВС України N 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Отже, за вимогами ст. 56 ЦПК за ініціативи особи, яка бере участь у справі, ухвалою суду має бути допущена саме та особа, права якої визначені цією статтею, перелік яких є вичерпним.

З умов договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 10.11.2016 року визначений перелік прав, які надає виконавець, що значно перевищує обсяг прав, визначений статтею 56 ЦПК.

Твердження апеляційної скарги про те, що судові витрати за послуги представництва не підлягають стягненню з позивача, є також безпідставними з огляду на норми ст. ст. 79, 84 ЦПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. З норм п. 2, 3 ч. 3 ст. 79 ЦПК слідує, що витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників належать до категорії витрат, повязаних з розглядом судової справи.

За ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Отже ці доводи апелянта колегія суддів відхиляє як безпідставні.

Разом з тим колегія суддів частково не погоджується з наведеними адвокатом розрахунками витрат на правову допомогу.

Враховуючи обєм та складність даної справи колегія суддів вважає що розмір оплати роботи адвоката під час вивчення матеріалів справи, формування правової позиції, а також на складання заперечення на позов явно завищені і можуть бути охоплені по одній годині роботи відповідно. При цьому суд використовує максимальний розмір компенсації, передбачений Законом (640 грн. 00 коп.). В іншій частині наданого стороною розрахунку витрат на правову допомогу (а.с. 99) колегія суддів погоджується.

У звязку з цим суд апеляційної інстанції вважає, що розмір витрат на правову допомогу повинен бути зменшений з 9 397 грн. 65 коп. до 2 776 грн. 00 коп. враховуючи наведений вище граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах.

Також на користь ОСОБА_6 підлягають стягненню витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції відповідно затраченому часу в розмірі 400 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2017 року в частині стягнення судових витрат змінити, зменшивши розмір стягненої суми з 9 397 грн. 65 коп. до 2 776 грн. 00 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 400 грн. 00 коп. судових витрат за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :