Справа № 368/1265/17
Провадження: № 2/368/564/17
Рішення

Іменем України

"19" жовтня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Широкоступ К.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

20.09.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким:

- розірвати шлюб, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовиц запис про шлюб № 87 від 18 вересня 2004 року, складений Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області;

- залишити неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її вихованні;

- після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Косяк».

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовує наступними обставинами.

Вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований 18 вересня 2004 року у Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за №87.

Від шлюбу вона та відповідач мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Протягом останнього часу сімейне життя між нею і Відповідачем погіршилося, в результаті чого вони припинили шлюбні стосунки, протягом останнього часу проживають окремо та не ведуть спільне господарство.

Це сталося внаслідок того, що її погляди на шлюб та сім'ю та Відповідача не співпадають.

Подальше сумісне проживання з Відповідачем та збереження сімї вона вважає неможливим, та таким, що буде суперечити її правам та інтересам.

20.09.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

02.10.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 19.10.2017 року.

В судове засідання, яке відбулося 19.10.2017 року, позивачка ОСОБА_1 не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява позивачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги уточнила в сторону їх зменшення, а саме, - не бажає стягувати з відповідача судові витрати, в решті позов підтримала.

Категорично не бажає отримувати строк на примирення.

В судове засідання, яке відбулося 19.10.2017 року, відповідач ОСОБА_2 не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просить суд слухати справу без його участі, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Процесуальні наслідки визнання позову йому зрозумілі.

Категорично не бажає отримувати строк на примирення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров»я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь кого з них.

Згідно паспорту громадянки України серії СМ 654270, який видано 22 жовтня 2004 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, позивачка по справі, - ОСОБА_1 з 15.02.2011 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно паспорту громадянина України серії СК 473977, який видано 19 лютого 1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, відповідач по справі, - ОСОБА_2 з 07.04.1988 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Враховуючи фактичні обставини справи, що стосуються місця проживання сторін та вищевикладені норми процесуального права, даний спір підсудний Кагарлицькому районному суду Київської області як суду загальної юрисдикції першої інстанції на підставі як ч. 1 ст. 109, так і ч. 2 ст. 110 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.

18.09.2004 року позивачка Косяк (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) А.І. одружилася з відповідачем, - ОСОБА_2

Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1 БК № 252813, яке видане 18 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянин України, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженка м. Кагарлик Кагарлицького району Київської області, громадянка України, одружились 18 вересня 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 18 вересня 2004 року зроблено запис за № 87.

Прізвища після одруження:

Чоловіка ОСОБА_2.

Дружини ОСОБА_2.

Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, - сина, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8.

Даний факт підтверджується:

- свідоцтвом про народження серії 1 ОК № 039349, яке видане 13 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_3 народився 28 червня 2006 року в місті Кагарлик Київської області, Україна, про що в Книзі реєстрації народжень 13 липня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 57.

В графі «батько» зазначений ОСОБА_2, - відповідач по справі.

В графі «мати» зазначена ОСОБА_1, - позивачка по справі.

Як встановлено судом під час судового засідання, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають напружені, неприязні відносини тривалий час, внаслідок взагалі не підтримують шлюбно - сімейних відносин тривалий час, проживають на різних житлових площах, відповідно, між ними існують тривалі, усталені неприязні відносини, які склалися на грунті розбіжностей поглядів на подружнє життя, понять про спільне проживання та піклування один про одного, відповідно, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, відповідно, сторони шлюбно сімейних стосунків взагалі не підтримують поза розумними строками.

Окрім того, як вбачається з письмових заяв сторін, як позивачка ОСОБА_1, так і відповідач ОСОБА_2 категорично відмовилися на надання терміну на примирення, з огляду на тривалі неприязні відносини, які існують між ними.

Що ж стосується застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного спору, то суд при винесенні рішення керувався наступним.

ОСОБА_5 України.

Згідно ст. 21 ОСОБА_5 України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є не відчужуваними та непорушними.

Згідно ст. 51 ОСОБА_5 України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов»язки у шлюбі та сім»ї.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 51 ОСОБА_5 України закріплює принципове положення, за яким шлюб як сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, набуває юридичної сили за умови, що він грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Це положення повністю відтворено вч. 1 ст. 24 С К України.

Слід також зазначити, що згода не може вважатися вільною, коли вона дається під впливом фізичного чи психічного насильства з боку інших осіб.

Норми галузевого права, - норми СК України.

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки.

Згідно ч. 3 ст. 2 СК України Сімейний Кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між подружжям.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення.

Отже, припинення правовідношення, - антипод встановлення правовідношення, який має випадки, коли інтересам особи, права якої порушені значною мірою, відповідає саме припинення існуючого сімейного правовідношення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає положенню ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Аасамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно якої чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім»ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.

Суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, як це зазначено в абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, чого в даному шлюбі, на думку суду, немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Отже, шлюб може бути припинено шляхом його розірвання за життя подружжя внаслідок волевиявлення обох або одного з них у суді або в органах РАЦСу. Відповідно, згідно з законом розірвання шлюбу має місце у випадках, коли подружжя або один із них вважають, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе і бажають його розірвати.

Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного або обох подружжя є проявом принципу свободи шлюбу і рівності подружжя, відповідно, припинення шлюбу внаслідок його розірвання має суб»єктивну підставу, яку судом слід ретельно дослідити в судовому засіданні, з метою недопущення безпідставного розірвання шлюбу, застосування можливих засобів для збереження сім»ї, як основи суспільства.

Для розірвання шлюбу потрібна воля подружжя або одного із них, спрямована на юридичне закріплення відсутності шлюбу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Слід зазначити, що позов про розірвання шлюбу може бути пред»ялений одним із подружжя у будь який час, окрім того, одностороннє подання позовної заяви про розірвання шлюбу виникає у випадках, коли один із подружжя ініціює розірвання шлюбу, а другий вважає за можливе збереження сімейних стосунків або просто ухиляється від подачі спільної заяви до суду або від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При застосуванні положень ст. 112 СК України суд змушений надавати приорітет інтересам другого з подружжя, який наполягає на розірванні шлюбу на шкоду інтересам другого з подружжя.

Так, судом встановлено, що існування даного шлюбу суперечить як інтересам позивачки, так і інтересам відповідача.

Окрім того, існування неприязних відносин між сторонами суперечить інтересам також неповнолітньої дитини, яка, споглядаючи на фізичний прояв неприязних відносин між батьками у вигляді сварок, може негативно віднестися в подальшому до такого інституту суспільства, як шлюб.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень ОСОБА_5 України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини.

Що стосується визначення місця проживання неповнолітньої дитини, то в даному випадку спору у сторін щодо питання немає, - місцем їхнього проживання залишається місце проживання матері, - позивачки по справі, - ОСОБА_1

Що стосується прізвища, то суд керувався положенням ст. 113 СК України.

Так, дійсно, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Так, позивачка ОСОБА_1 в прохальній частині позовної заяви та в судовому засіданні зазначила, що після розірвання шлюбу бажає мати прізвище, яке отримала після реєстрації шлюбу, - «Косяк», тому суд приймає рішення про залишення позивачці прізвища, яке вона отримала внаслідок реєстрації шлюбу, а саме, - «Косяк», причому, суд зазначає, що це є виключним правом лише позивачки, так як під час вирішення даного питання думка відповідача при вирішенні спору судом не враховується.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовиму записі про шлюб.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 214 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву позивачка ОСОБА_1, - мали місце;

- із встановлених обставин випливають сімейні правовідносини, - особисті немайнові відносини між подружжям, які регулюються нормами СК України, що закріплено, зокрема, в ч. 1 ст. 2 СК України;

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - ст.ст. 21, 51 ОСОБА_5 України, абз. 3 ч. 2 ст. 1, ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 110, ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст.. 4, 88, 107, 118, 119, 120, 215, 218, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»;

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення;

- судові витрати слід залишити за позивачкою ОСОБА_1;

- підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 367 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- захиди забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Відповідно, даний шлюб на думку суду має лише формальний характер, при його фактичному розпаді протягом тривалого часу, а тому має бути розірваний.

Судові витрати.

Питання судових витрат врегульовано ч. 1 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Проте, позивачка ОСОБА_1 позов уточнила, та в судовому засіданні не забажала стягувати судові витрати з відповідача ОСОБА_2, а тому судові витрати суд залишає за позивачкою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 21, 51 ОСОБА_5 України, абз. 3 ч. 2 ст. 1, ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 110, ст. 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст.. 4, 88, 107, 118, 119, 120, 215, 218, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянином України, паспорт громадянина України серії СК 473977, який видано 19 лютого Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та Косяк (дошлюбне прізвище, - ОСОБА_4) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6, Україна, громадянкою України, паспорт громадянки України серії СМ 654270, який видано 22 жовтня 2004 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про одруження 1 БК № 252813, яке видане 18 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 87, - розірвати.

Після вступу рішення в законну силу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_6, Україна, громадянці України, паспорт громадянки України серії СМ 654270, який видано 22 жовтня 2004 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, залишити прізвище, - «Косяк».

Після вступу даного рішення в законну силу місцем проживання неповнолітньої дитини, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, свідоцтво про народження серії 1 ОК № 039349, яке видане 13 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, - визначити місцем проживання матері, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, Україна, громадянки України, паспорт громадянки України серії СМ 654270, який видано 22 жовтня 2004 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно після набрання законної сили є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ч. 2 ст. 115 СК України).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні при проголошенні рішення, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя: О.В. Закаблук