БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/2844/17
провадження № 2/361/2010/17
РІШЕННЯ

Іменем України

20 жовтня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаряОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок № 22, що розташований по вулиці Кутузова у с. Княжичі Броварського району Київської області. Відповідач зареєстрований у вказаному будинку, однак з 2012 року у будинку фактично не проживає, не приймає участі в утриманні жилого приміщення, не здійснює плату за користування житлом і комунальні послуги, особистих речей останнього у будинку немає. Реєстрація відповідача у будинку створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, тому останній змушений звернутися із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування даним будинком.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 вимоги з підстав, викладених у позовній заяві підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі, пояснивши наступне. Він народився і виріс за адресою: Київська обл., Броварський р-н., с. Княжичі, вул. Кутузова, буд. 22. На даний час відповідач прописаний за вказаною адресою, але фактично там не проживає, оскільки його мати ОСОБА_6 продала будинок його двоюрідному брату ОСОБА_3 Новий власник вказаного будинку у 2011 році з погрозами примусово виселив відповідача із вказаного будинку та заселив туди квартирантів. Позивач перешкоджає ОСОБА_4 потрапити у помешкання, в якому залишилися речі останнього. Також, відповідач зазначив, що має намір вселитися у будинок.

Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок № 22, що розташований по вулиці Кутузова у м. Бровари Київської області, про що свідчить копія Договору купівлі-продажу, укладеного 23 червня 2011 року між ОСОБА_6 (Продавець) та ОСОБА_3 (Покупець), та посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області (а.с. 9).

Вищевказане також підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав, сформованого 04 липня 2011 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 11).

Зі змісту копії довідки № 896, виданої 11 травня 2017 року виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області вбачається, що у будинку № 22, що розташований по вулиці Кутузова у с. Княжичі Броварського району Київської області зареєстрований ОСОБА_4 (а.с. 12).

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов, складених 10 березня 2017 року та 11 травня 2017 року депутатом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, у будинку № 22, що розташований по вулиці Кутузова у с. Княжичі Броварського району Київської області, зареєстрований, однак із 2012 року не проживає ОСОБА_4. Викладені факти також підтверджують свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 7-8).

Згідно із відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 23.05.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., с. Княжичі, вул. Кутузова (а.с. 30).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9, який є племінником позивача, пояснив, що із 2011 року і до 2015 року у спірному будинку проживав дід ОСОБА_10, й свідок його доглядав. На даний час приїжджає до будинку, однак відповідач в ньому вже більше 5-ти років не проживає. Конфліктів між позивачем та відповідачем не було.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що знає позивача дуже давно та є йому далекою родичкою. Також, свідок знає дядька позивача та відповідача ОСОБА_10, який постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3. Свідок періодично приходила у вказаний будинок, де здійснювала там прибирання, однак відповідач у будинку не проживав, не звертався із питанням там проживати, оскільки фактично проживав поруч у будинку, який побудував.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що із відповідачем були сусідами. З 2011 року мати відповідача продала житловий будинок № 22 по вулиці Кутузова у с. Княжичі позивачу. З того часу відповідач у вказаному будинку не проживає. Також, ОСОБА_11 пояснив, що не був свідком будь-якого конфлікту між позивачем та відповідачем щодо питання проживання у спірному будинку.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що у 2012 році зустріла знайому, яка орендувала будинок № 22, що розташований по вулиці Кутузова у с. Княжичі Броварського району Київської області. Свідок зазначила, що часто приходила до знайомої погостювати за вказаною адресою, однак відповідача у будинку жодного разу не бачила.

За змістом ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі . Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Доводи заперечення відповідача є необґрунтованими та недоведеними, оскільки ґрунтуються лише на усних поясненнях, які не підтвердженні жодними доказами. Зокрема, у судовому засіданні відповідач зазначив, що із 2011 року у спірному будинку не проживає. На підтвердження того, що йому починаючи із 2011 року і до цього часу чинили перешкоди у користуванні будинком та проживанні в ньому відповідачем не надано жодних доказів, із зустрічними позовними вимогами щодо усунення перешкод у користуванні будинком чи вселення відповідач не звертався.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, враховуючи те, що відповідач у 2011 році добровільно пішов із спірного будинку та не проживав у ньому понад 1 рік, належних та допустимих доказів відсутності відповідача з поважних причин у спірному житлі до суду не надано, суд дійшов висновку про те, що відповідач втратив право користування спірним будинком, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 321, 405 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житлом, яке знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Кутузова, будинок № 22.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин