Справа №538/1343/16-ц
Провадження по справі №2/538/64/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2017 року м. Лохвиця
Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Грузман Т.В., при секретарі Дробот О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
Позивач звернувся 17.08.2016 року до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.08.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в простій письмовій формі був укладений договір позики грошових коштів, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача від 20.08.2013 року. На підставі даного договору ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США, що станом на 17.08.2016 року еквівалентно 50 118,57 грн. ( редакція позовної заяви).
ОСОБА_3 зобов"язувався повернути борг на протязі двох місяців, тобто до 20.02.2013 року.
Позивач вказує, що ОСОБА_2 свої договірні зобов"язання не виконав, до даного часу не повернув борг. Неодноразові вимоги до відповідача щодо повернення боргу залишалися без уваги.
Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 1 000,00 (одна тисяча) доларів США, що еквівалентно 25 059,20 грн., та стягнути судові витрати (судовий збір) в сумі 700 грн.
В судове засідання позивач не з"явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному об"ємі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з"явився з невідомої суду причини, але був належним чином повідомлений про розгляд справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного.
З позову вбачається, що 20.08.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в простій письмовій формі був укладений договір позики грошових коштів, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача від 20.08.2013 року. На підставі даного договору ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США, що станом на 17.08.2016 року еквівалентно 50 118,57 грн. (редакція позовної заяви).
ОСОБА_3 зобов"язувався повернути борг на протязі двох місяців, тобто до 20.02.2013 року.
Позивач вказує, що ОСОБА_2 свої договірні зобов"язання не виконав, до даного часу не повернув борг. Неодноразові вимоги до відповідача щодо повернення боргу залишалися без уваги.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Статтею 207 ЦК України передбачено, що укладений між сторонами договір як різновид правочину вважається таким, що вчинений у письмовій формі, оскільки його зміст зафіксовано в розписці.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Виходячи зі змісту ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст. 629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов'язковим для виконання.
Судом встановлено, що суму боргу у визначений у договорі позики строк відповідач не повернув. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів про повернення боргу, а отже, позовні вимоги в даній частині мають бути задоволені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207,526, 527, 530, 626, 640, 629, 1046-1047 ЦК України, ст. ст. 6, 8, 10, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за дресою:с. Токарі Лохвицького району Полтавської області) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) суму боргу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) доларів США, що еквівалентно 25 059,20 грн., та судовий збір в сумі 250,59 грн.
Позивач апеляційну скаргу на рішення суду може подати протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії до Лохвицького районного суду.

Суддя: Т.В. Грузман