Справа № 761/6038/17
Провадження № 2/761/3896/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення річних, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 25.12.2011 р. позивачем було укладено договір позики з ОСОБА_2 на загальну суму 60 000,00 грн., що підтверджується розпискою. Строк дії договору 12 місяців, проценти за договором встановлені сторонами на рівні 25% річних. Поручителем за договором виступила ОСОБА_3. У зв»язку із невиконанням умов договору позики позивач звернувся до суду та рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2015 р. з відповідачів стягнуто солідарно на користь позикодавця суму основного боргу - 60 000,00 грн., інфляційні втрати в сумі 12 094,00 грн. та судовий збір. Рішенням Апеляційного суду м. Києва скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови стягнення відсотків у розмірі 25% річних та ухвалено нове, яким стягнуто з відповідачів солідарно суму у розмірі 20 015,79 грн. Проте, судові рішення до цього часу не виконані, грошові кошти не повернуті. Враховуючи викладене, вимоги чинного законодавства України позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно 25% річних у сумі 31 027,40 грн., 3% річних від простроченої суми боргу у сумі 3 723,29 коп. та суму збитків від інфляції у розмірі 31 500,00 грн. за період з 21.01.2015 р. по 14.02.2017 року.

В подальшому позмичвач збільшив вимоги та просив суд стягнути з відповідачів солідарно за зазнначений період по 22.05.2017 р. суму збитків від інфляції у розмірі 33 720,00 грн., 53% річних у розмірі 4 201,65 грн., 25% річних у розмірі 35 013,70 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги, просив задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що 25.12.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав, а відповідач отримав в користування грошові кошти у розмірі 60 000,00 грн. строком на 12 місяців і зі сплатою відсотків у розмірі 25% річних.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 виступила поручителем ОСОБА_4 за договором позики.

20.01.2015 р. Шевченківським районним судом м. Києва частково задоволено позов ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 коштів за договором позики у сумі основного боргу у розмірі 60 000,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 12 094,00 грн., судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.05.2015 р. рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягненя відсотків та ухвалено нове, яким стягнуто з відповідачів солідарно 25% річних в сумі 20 015,79 грн.

Судом першої інстанції, та це підтверджено Апеляційним судом м. Києва, встановлено, що ОСОБА_4 станом на 20.01.2015 р. зобов»язання з повернення позики та процентів за користування позикою не виконав.

Також було встановлено наявність солідарного обов»язку відповідачів по виконанню умов договору позики, укладеного 25.12.2011 року між ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_4

За приписами ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно відсотки за користування позикою, інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов»язання за період з дня наступного після ухвалення Шевченківським районним судом рішення і до14.02.2017 р., оскільки умови договору позики відповідачами так і не виконані, грошові кошти не повернуті.

Відповідно до положень ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В свою чергу ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин та отримано доказів, які б свідчили про виконання відповідачами - боржником та поручителем зобов»язань за договором позики.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За розрахунком наданим позивачем, що його було перевірено в судовому засіданні, 25% річних, що передбачені договором позики становлять 35 013,70 грн., 3% річних від простроченої суми боргу - 4 201,65 коп., сума збитків від інфляції становить 35 013,70 грн. за період з 21.01.2015 р. по 122.05.2017 року.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги ту обставину, що під час розгляду справи не отримано доказів виконання умов договору позики від 25.12.2011 р. та з огляду на вимоги чинного законодавства України, які передбачають стягнення сум зазначених ОСОБА_7, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,61,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 526,599,625,1046,1048 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму збитків від інфляції у розмірі 33 720 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 4 201 грн. 65 коп., 25% річних за договором позики у розмірі 35 013 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 364 грн. 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 364 грн. 68 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя: