У Х В А Л А

24 жовтня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1,

суддів Бондаренко Н.В., Шеремет А.М.,

секретар судового засідання Вихотень Я.В.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 11 вересня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 11 вересня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує на порушення норм процесуального права, які виявились у порушенні принципу верховенства права. Зазначає, що суд мав виходити із пріоритетності її прав на автомобіль, котрий став її власністю відповідно до судового рішення від 23 грудня 2014 року. Пояснює, що через відсутність у зазначеному судовому рішенні вказівки на номер кузова автомобіля вона фактично позбавлена можливості провести реєстрацію права власності на нього, і такий недолік може бути усунутий лише шляхом ухвалення додаткового рішення. Покликаючись на формалізований підхід місцевого суду, на відсутність порушення прав будь-яких інших осіб, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення її заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши подані докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Судом встановлено, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2013 року було задоволено вимоги ОСОБА_3: виділено позивачці в приватну власність автомобіль марки «Лада-110», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, вартістю 59 729 грн. 69 коп., що є спільною сумісною власністю подружжя (а.с. 93).

Як вбачається із змісту вказаного рішення, судом було вирішено позов щодо розподілу автомобіля, який є спільною сумісною власністю сторін по справі, у чіткій відповідності із заявленими позовними вимогами, котрі були предметом дослідження під час судового розгляду.

Саме з таких міркувань виходив місцевий суд, відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, а також врахував, що за положеннями ст.. 220 ЦПК України ухвалення додаткового рішення допускається, якщо відносно будь-якої позовної вимоги, щодо якої сторони надавали пояснення та судом досліджувалися докази, рішення не було ухвалене.

На підтвердження даного висновку в ухвалі суду містяться необхідні доводи та обґрунтування, з якими погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

__________________________________________________________________________Справа № 1718/2-1637/11 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_5

Провадження № 22-ц 787/1558/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_1

За положенням п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обовязки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ зясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б заслуговували на увагу і спростовували висновки суду першої інстанції, позивачкою суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 220, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 11 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий суддя Ковальчук Н.М.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_6