Номер справи 623/2199/17
Номер провадження 2/623/1154/2017
РІШЕННЯ

іменем України

17 жовтня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника Масименка Р.С.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Ізюмі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

15 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на земельну земельну ділянку площею 2.000 га, яка розташована на території Вірнопільської сільської ради Ізмського району Харківської області - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий на підставі розпорядження Ізюмської райдержадміністрації № 254 від 19 червня 2002 року, кадастровий номер НОМЕР_1. Він спадкоємець першої черги за законом після смерті матері. Відповідач по справі його рідний брат ОСОБА_3, який раніше звертався до суду з такою ж позовною заявою. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 25 серпня 2016 року відповідачеві ОСОБА_3 визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто з них не звертався і відповідно Ізюмська держнотконтора рекомендувала йому звернутися до суду для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Строк на прийняття спадщини пропустив в зв'язку тим, що з лютого по грудень 2007 року перебував у Росії на заробітках.

В зв'язку з наведеним позивач просить визначити додатковий строк один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Єнейчук Ю.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Стрельцова І.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не довів перед судом поважності пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15 березня 2007 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.7)

Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість у судовому засіданні встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подавав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленогостаттею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України- спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У той же час, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок , що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов'язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і, кінцево, дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщин.

Це є обов'язковим для обох названих видів спадкування.

У зв'язку з цим, для прийняття спадщини за законом йому слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за заповітом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину і в порядку спадкування за законом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред'явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12, яка за ст. 360-7 ЦПК Україниє обов'язковою для судів.

Згідно буквального її сприйняття, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна.(а.с.12)

Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за законом, він не надав, що, виходячи зі змісту ч. 1ст. 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за законом.

ОСОБА_2 просить встановити йому додатковий строк строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказує те, що він в період з лютого по грудень 2007 року перебував в Росії на заробітках.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз"яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обставини, на які посилається позивач, такими не є.

Поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач не навів.

Об»єктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для вчинення ним дій з подання до будь-якої нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері не було.

Враховуючи викладене позивачу слід відмовити в задоволенні позову у визначенні додаткового строку на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214-215,218, ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: суддя -