Номер провадження: 22-ц/785/6990/17
Номер справи місцевого суду: 495/4878/17
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Ковтуненко Марини Володимирівни, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2017 року про відмову в задоволенні скарги,

встановила:

У липні 2017 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою.

Вимоги скарги ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що 10.10.2003 р. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області ухвалено рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини.

03.11.2003 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10.10.2003 р..

23.06.2017 р. при ознайомленні у суді з матеріалами цивільної справи йому стало відомо, що у грудні 2014 р., лютому 2015 р., липні 2015 р., серпні 2015 р. та лютому 2016 р. державним виконавцем безпідставно, у порушення посадової інструкції та законодавства України, були здійсненні дії по обмеженню його конституційних прав, які виразилися в систематичному зверненні до суду з поданням про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України.

В порушення діючого законодавства державним виконавцем під час звернення до суду не було надано доказів умисного ухилення ним від виконання рішення суду, доказів про вжиття усіх можливих заходів виконання рішення суду, не визначено вид паспортного документа, його серія та номер, найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися паспорт громадянина України для виїзду за кордон, відсутні відомості про його обізнаність щодо направлення до суду подань. Відсутні докази отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець при обізнаності щодо безпідставності та неправомірності своїх дій систематично та регулярно вживав спроби по обмеженню його прав.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.07.2017 р. у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Постановити нову ухвалу про задоволення його скарги. Посилається на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися. Заінтересовані особи письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Заяв та клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що звернення державного виконавця до суду з поданнями про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України були вчиненні у відповідності до норм чинного законодавства (а. с. 42 - 44).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Вважає, що цих висновків суд дійшов без порушень норм матеріального (ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження») та процесуального (ст. ст. 10, 11, 377-1, 383 ЦПК України). Доводи апелянта не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що на виконанні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби з 30.10.2003 р. знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання сина - Максима, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 19 - 21).

Державним виконавцем були здійсненні передбачені діючим законодавством дії з примусового виконання рішення суду (а. с. 25 - 29, 31).

Скаржник рішення суду у повному обсязі не виконує. Станом на 30.04.2017 р. існує заборгованість по аліментам у розмірі - 53 374,90 грн. (а. с. 30).

За невиконання рішення суду ОСОБА_4 притягнутий до кримінальної відповідальності. Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.08.2016 р. ОСОБА_4 засуджено за ст. 164 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає - 340,00 грн..

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.10.2016 р. виключено з резолютивної частини вищевказаного вироку вказівку про те, що вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 25.05.2017 р. ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25.10.2016 р. скасовано і призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції. При цьому касаційним судом було зазначено, що суди не врахували того, що ОСОБА_4 не вжив заходів для працевлаштування і відшкодування виниклої станом на 30.04.2015 р. заборгованості у розмірі - 20 546,22 грн..

Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищевказане стосується й скарг на дії державного виконавця.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 та п. 1 частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Оскільки судом першої інстанції беззаперечно встановлено, що рішення суду про стягнення аліментів боржником не виконано, порушень діючого законодавства державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій не встановлено, колегія суддів вважає, що останній дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні скарги.

Доводи апелянта щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, колегією судів не приймаються до уваги, виходячи з вищевказаних встановлених по справі обставин. Сам факт багаторазового звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не може свідчити про порушення останнім норм діючого законодавства.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні скарги відповідають положенням вищевказаних норм діючого законодавства. Апеляційна скарга ОСОБА_4 є безпідставною, а тому її треба відхилити.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ураховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 та для прийняття доводів апеляційної скарги останнього відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2017 року про відмову в задоволенні скарги - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

С. О. Погорєлова