Справа № 266/3603/17
Провадження № 2-о/266/399/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі

головуючого судді Д`яченко Д.О.

при секретарі Сологуб Т.В.

за участю заявника ОСОБА_1, представника зацікавленої особи: Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Приморського районного у місті Маріуполі відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства, суд

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2017 року заявник ОСОБА_1 звернувсь до суду з зазначеною заявою, зазначивши, що з 2002 року він мешкав однією родиною з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу. Від сумісного життя в них 16.04.2007 року народилась донька ОСОБА_6, дані про батька якої було внесено органами РАЦС з вказівкою ОСОБА_7. Вони спільно виховували та утримували дитину, в родині склались теплі стосунки про що свідчить довідка з КСН «Меотида». 21.08.2017 року померла ОСОБА_5 Дитини поставлена на облік в службі у справах дітей як дитина сирота. В звязку із чим заявник звертається до суду для встановлення факту свого батьківства та просить суд визнати себе батьком малолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засідання заявник ОСОБА_1 заяву підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник зацікавленої сторони Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, позов в інтересах дитини підтримала, не заперечувала проти його задоволення, просила позов задовольнити.

Представник зацікавленої сторони Приморського районного у місті Маріуполі відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд заяви без представника відділу, на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_3, який є сином ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 дійсно мешкав однією родиною з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу та є біологічним батьком ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_5, в період їхнього спільного життя в них народилася дитини ОСОБА_8

Суд заслухавши пояснення сторін, пояснення свідків, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Судом встановлено, що півень І.Ю. мешкав спільно з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу однією родиною. Від сумісного життя в них 16.04.2007 року народилась донька ОСОБА_8 (а. с. 4), в свідоцтві про народження якої вказано імя та по батькові батька дитини «Ігор Юрійович», що повністю співпадає з даними заявника.

26.07.2016 року померла ОСОБА_5 (а. с. 9), з якою сумісно мешкали ОСОБА_1, донька від спільного життя ОСОБА_8 та син ОСОБА_5 ОСОБА_3 (а. с. 8).

Також факт мешкання підтверджує заява ОСОБА_9 яка є сестрою ОСОБА_5, в якій вона зазначає, що ОСОБА_1 дійсно проживав з її сестрою однією родиною без реєстрації щлюбу. Такаж зазначила, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_8, постійно мешкав з ОСОБА_5, вони вели спільне господарство, приймав участь в вихованні та утриманні ОСОБА_8 (.а.с.15).

Дитина мешкає спільно з заявником, вважає його своїм батьком, заявник утримує дитину, піклується про стан її здоровя, навчання, матеріально утримує, забезпечує дитину всім необхідним для зростання, навчання та забезпечує їй гідний рівень життя.

Таким чином, оскільки доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то заява підлягає задоволенню, що надасть заявнику можливість реалізувати свої права, яка батька дитини та захистить інтереси дитини.

Керуючись ст. ст. 126, 128 СК України, п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. 256 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Приморського районного у місті Маріуполі відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_8.

Рішення суду бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Д`яченко Д. О.