Справа № 461/8321/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/4574/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.

за участі секретаря: Куцика І.Б.

з участю представників ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представників ТзОВ «ППА» ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ППА» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати,-

ВСТАНОВИЛА:

16 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом до відповідача у якому просив:

визнати наказ ТзОВ «ППА» №22-к від 17 листопада 2016 року незаконним;

поновити його на посаді керівника відділу якості ТзОВ «ППА»

стягнути з ТзОВ «ППА»на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що відповідач не складав жодного документа, який би свідчив про порушення ним трудового договору. Також не було виявлено іншого факту вчинення розкрадання, хабарництва чи будь-яких інших корисливих порушень трудової дисципліни.

Своїми діями відповідач безпідставно вніс запис до трудової книжки, припинивши трудові відносини без достатніх правових підстав.

Звільнення його з роботи проведено без його волевиявлення на це. Крім того, на момент звільнення він перебував у відпустці.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представників ТзОВ «ППА» - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін

Як вірно установлено судом першої інстанції, 01 жовтня 2008 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду керівника відділу якості ТзОВ «ППА» наказом №25-К (а.с.6).

02 листопада 2016 року ОСОБА_2 подав заяву на звільнення з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Крім того, 02 листопада 2017 року позивачем було подано заяву про надання щорічної відпустки тривалістю чотири календарні дні з 14 листопада 2016 року по 17 листопада 2016 року (а.с.50).

У зв»язку із поданням ОСОБА_2 заяви на звільнення з роботи, наказом директора «ППА» №1-1 від 10 листопада 2016 року створено комісію у складі: керівника комісії директора «ППА» - ОСОБА_8, членів комісії головного бухгалера ОСОБА_9, налагоджувальника устаткування ОСОБА_10, контролера якості ОСОБА_11 та керівника відділу контролю якості ОСОБА_12 для проведення інвентаризації основних засобів, оргтехніки, контрольно-вимірювальних пристроїв, інструменту, які знаходяться на обліку та використовуються відділом контролю якості.

За наслідками інвентаризації 11 листопада 2016 року складено інвентаризаційний опис, який був підписаний всім складом комісії у тому числі ОСОБА_2 (а.с.41;42).

Наказом директора ТзОВ «ППА» від 17 листопада 2016 року №22-К звільнено з роботи керівника відділу якості ОСОБА_2 з 17 листопада 2016 року за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України та проведено повний розрахунок.

Зокрема, як убачається із особового рахунку 1- 00000044, ОСОБА_2 у зв»язку із поданням заяви на звільнення за жовтень 2016 року, крім окладу в сумі 15950 гривень, нараховано премію 30050 гривень та благодійну допомогу 1930 та 8070 гривень.

В листопаді 2016 року оклад позивача становив 6115,91 гривень, премія 8000 гривень, відпускні 2305,20 гривень.

Отже із матеріалів справи убачається, що між сторонами було досягнуто згоди на припинення трудового договору та виплату позивачу, крім заробітної плати, значних преміальних, розмір яких перевищує його середньомісячну заробітну плату.

ОСОБА_2, будучи допитаним як свідок, в суді першої інстанції показав, що директор ТзОВ «ППА» ставився до нього негативно, зокрема через перебування на лікарняному і звільнив його з роботи у листопаді 2017 року без відповідної заяви.

Однак системний аналіз вищезазначених документів дає підстави для висновків про відсутність негативного відношення директора «ППА» ОСОБА_8 до ОСОБА_2 як працівника та керівника відділу якості ТзОВ «ППА». Саме у зв»язку із бажанням ОСОБА_2 звільнитися з роботи між сторонами було досягнуто угоди про виплату всіх сум, включаючи преміальні.

Очевидно, якщо б у директора «ППА» були претензії по роботі до ОСОБА_2 то він мав повноваження звільнити останнього з роботи за ст.ст.40,41 КЗпП України (з ініціативи власника або уповноваженого ним органу), що не було зроблено.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного та показань свідків, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що між позивачем та директором ТзОВ «ППА» було досягнуто згоди про звільнення ОСОБА_2 за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Відсутність заяви ОСОБА_2 про звільнення з роботи на даний час не спростовує того, що між ним та керівництвом «ППА» було досягнуто домовленості про звільнення з роботи за угодою сторін.

Після звільнення з ТзОВ «ППА» ОСОБА_2 з січня 2017 року працевлаштувався на іншу роботу, і його заробіток на новій роботі є більшим ніж на попередній.

Отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність його волевиявлення на звільнення (звільнення з роботи без заяви) є безпідставними та необґрунтованими.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді Копняк С.М.

ОСОБА_13