Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Москалик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу кредитної спілки "ОСОБА_3 Україна" на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 29 лютого 2016 року в справі за позовом кредитної спілки "ОСОБА_3 Україна" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми кредиту, відсотків за користуванням кредитом та неустойки, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 29 лютого 2016 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі скаргу кредитна спілка "ОСОБА_3 Україна" покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що договір відступлення права вимоги від 26.03.2014 року, укладений між КС "ОСОБА_3 Україна" та ОСОБА_3, є нікчемним в силу ч. 3 ст. 512 ЦК України, яка передбачає, що кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це не встановлено договором або законом.

Договір кредиту від 08.09.2008 року, укладений між КС "ОСОБА_3 Україна" та ОСОБА_4, не містить права кредитора на відступлення права вимоги, а тому кредитна спілка на законних підставах звернулася з позовом до відповідачів про стягнення кредиту, відсотків та неустойки.

Звертає увагу на постанову Верховного Суду України від 15.04.2015 року в справі № 6-59цс15, в якій роз'яснено, що кредитні спілки не мають права відступати право вимоги боргу іншій особі шляхом укладення договору відповідного змісту, оскільки Законом України "Про кредитні спілки" встановлено їх виключний вид діяльності надання фінансових послуг, а статтею 21 цього Закону визначено вичерпний перелік видів діяльності, до яких уступка вимоги за договорами кредиту не входить.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У запереченні на апеляційну ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначають про

законність судового рішення. Просять про залишення його без змін.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Просять розглянути справу за їхньої відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

__________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 563/604/15-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_6

Провадження № 22-ц/787/1284/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_7С

прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 08 вересня 2008 року між КС "ОСОБА_3 Україна" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 69-09/08ККо, згідно з умовами якого останньому надано кредит у розмірі 5 700 грн, який позичальник зобов'язався повернути та сплатити проценти за його користування на умовах, визначених цим договором, із кінцевим строком повернення до 08 вересня 2010 року (а.с. 3, 4).

На забезпечення виконання зобов'язань позичальника 08 вересня 2008 року між КС "ОСОБА_3 Україна" та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 69-09/08ККо (а. с. 5).

У зв'язку з порушенням боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка за розрахунком спілки, станом на 20 травня 2015 року складає 18568,77 грн, з яких: 2458,81 грн сума неповернутого тіла кредиту за договором, 7135,30 грн сума процентів за користування кредитом, 8974,66 грн пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання по сплаті боргу.

26 березня 2014 року між КС "ОСОБА_3 Україна" та ОСОБА_3 як членом кредитної спілки було укладено договір відступлення права вимоги (цесія), за яким до останнього перейшло право грошової вимоги первісного кредитора щодо погашення заборгованостей з боржників, в тому числі і відповідачів, які виникли на підставі кредитних договорів (а.с.69).

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 20.03.2015 року по справі №563/750/14-ц відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення боргу за кредитним договором, з тих підстав, що КС "ОСОБА_3 Україна" не мала законних підстав змінювати кредитора у зобов'язаннях за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_4 (а.с. 71-71).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачами не спростовано, за допомогою належних та допустимих доказів, наявність боргу чи його розрахунок, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

У поданих до суду першої інстанції запереченнях проти позовної заяви відповідачі просять суд застосувати до спірних правовідносин положення ЦК України щодо строків позовної давності, однак такі доводи не знайшли свого підтвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

У п. 9.5 договору кредиту від 08 вересня 2008 року зазначено, що до правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у п'ять років.

За таких обставин строк позовної давності за договором кредиту зі строком його дії до 08 вересня 2010 року закінчується 08 вересня 2015 року, а з позовом до суду КС "ОСОБА_3 Україна" звернулася 29 травня 2015 року.

Крім того, останній платіж за договором кредиту ОСОБА_4 здійснено 29 березня 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Таким чином, КС "ОСОБА_3 Україна" не пропущено строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Ураховуючи те, що місцевим судом неповно зясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 1 ст. 257, ч. 1 ст. 259, ч. 1 ст. 264, ст.ст. 526, 629, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу кредитної спілки "ОСОБА_3 Україна" задовольнити.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 29 лютого 2016 року скасувати.

Позов кредитної спілки "ОСОБА_3 Україна" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми кредиту, відсотків за користуванням кредитом та неустойки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь кредитної спілки "ОСОБА_3 Україна" заборгованість за кредитним договором № 69-09/09ККо від 08.09.2008 року у розмірі 18568 (вісімнадцять тисяч пятсот шістдесят вісім) грн. 77 коп., яка складається із: 2458,81 грн сума неповернутого тіла кредиту; 7135,30 грн проценти за користування кредитом; 8974,66 грн пеня.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 у рівних частинах на користь кредитної спілки "ОСОБА_3 Україна" 243 грн 60 коп. судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції та 267 грн 96 коп судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

ОСОБА_8 ОСОБА_7

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2