Справа № 592/8236/17
Провадження № 2/592/2156/17
УХВАЛА

01 листопада 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Троценко Ю. Ю. ,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в м. Суми клопотання позивача ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали по справі за його позовом до обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ Сумське науково-виробниче обєднання про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічних відпусток в розмірі 11 середньомісячних заробітків, -

В С Т А Н О В И В :

31.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ Сумське науково-виробниче обєднання про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічних відпусток в розмірі 11 середньомісячних заробітків, в якому він зазначив про те, що розпорядженням відповідача від 24.02.2012 року № 01/06-07 йому з 05.03.2012 року по 05.07.2012 року була надана щорічна відпустка за період роботи з 01.03.2003 року по 31.12.2007 року тривалістю 116 днів. Розпорядженням відповідача від 13.01.2011 року № 3 йому з 18.01.2011 року по 28.03.2011 року була надана невикористана щорічна відпустка за період роботи з 01.03.2008 року по 18.01.2011 року тривалістю 69 календарних днів. Розпорядженням відповідача від 13.07.2012 року № 01/07-10 йому з 16.07.2012 року по 05.08.2012 року була надана щорічна відпустка за період роботи з 08.04.2011 року по 28.02.2012 року тривалістю 21 календарний день. Розпорядженням відповідача від 16.08.2013 року № 01/07-09 йому з 19.08.2013 року по 11.09.2013 року була надана щорічна відпустка за 2013 рік тривалістю 24 календарні дні. Розпорядженням відповідача від 28.02.2014 року № 01/07-04 йому з 14.04.2014 року по 30.04.2014 року була надана щорічна відпустка за 2014 рік тривалістю 17 календарних днів. Загалом за період його роботи з 03.03.2003 року по 2015 року йому було надано 11 щорічних відпусток. 06.04.2017 року він звернувся до відповідача із письмовою заявою про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення в звязку з раніше наданими йому відпустками за період роботи з 03.03.2003 року по 2015 рік в розмірі середньомісячного заробітку при наданні кожної із відпусток, тобто 11 середньомісячних заробітків. До цього часу відповідач не виплатив йому матеріальної допомоги на оздоровлення, чим порушує його права. Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до заробітної плати, то він звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст.120 ЦПК України, він просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну допомогу на оздоровлення при наданні щорічних відпусток в розмірі 11 середньомісячних заробітків (вхідний № 26606/17 від 31.07.2017 року) (а. с. 2) .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про постановлення окремої ухвали по справі за його позовом до обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ Сумське науково-виробниче обєднання про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічних відпусток в розмірі 11 середньомісячних заробітків у звязку з невиконанням обєднаною первинною організацією профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ Сумське науково-виробниче обєднання ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми про витребування доказів від 04.09.2017 року.

В судове засідання представник відповідача обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ Сумське науково-виробниче обєднання не зявився. Про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи наявне документальне підтвердження.

Розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали по справі за його позовом до обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ Сумське науково-виробниче обєднання про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічних відпусток в розмірі 11 середньомісячних заробітків у звязку з невиконанням обєднаною первинною організацією профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ Сумське науково-виробниче обєднання ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми про витребування доказів від 04.09.2017 року, перевіривши наявність письмових доказів справи, суд дійшов наступного висновку.

Суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу. Окрему ухвалу може бути оскаржено особами, інтересів яких вона стосується, у загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Окрема ухвала суду це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення. Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону та встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає. Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення можуть полягати у неналежному виконанні посадовими особами обовязків, перевищенні влади чи зловживанні нею, порушенні строків розгляду звернень, невжитті заходів реагування на заяви громадян тощо. Суд має право, але не зобовязаний постановляти окрему ухвалу. Проте, виходячи з особливого статусу суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобовязаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону. Під час розгляду однієї справи суд може винести кілька окремих ухвал, якщо вони стосуються різних питань. Окремі ухвали можуть бути постановлені і при закінченні розгляду справи без ухвалення рішення (закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду) , а також за наявності певних умов й до закінчення її розгляду. ЦПК України не зобовязує суд проголошувати окрему ухвалу, проте суд повинен повідомити осіб, які беруть участь у справі, про її постановлення. Така ухвала постановляється як за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, так і з ініціативи суду. Окрема ухвала постановляється судом в нарадчій кімнаті і оформляється окремим документом. Про постановлення окремої ухвали учасникам процесу має бути повідомлено після розяснення суті ухваленого судового рішення. Окрема ухвала має складатися зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин. У вступній частині зазначаються назва суду, місце і час постановлення окремої ухвали, склад суду, секретар, особи, які брали участь у справі, короткий зміст судового рішення. У мотивувальній частині вказуються підстави для винесення окремої ухвали, встановлені судом обставини, якими вони підтверджуються. У резолютивній частині суд дає можливі рекомендації щодо усунення таких підстав і зазначає, кому адресовано окрему ухвалу для виконання, строки для вжиття відповідних заходів і повідомлення про них суду, а також строк і порядок оскарження окремої ухвали. Окрема ухвала має бути обґрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли вчиненню злочину або іншого правопорушення. Обставини, які належать до причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, підлягають всебічному, повному та обєктивному дослідженню в судовому засіданні. За необхідності слід заслухати показання осіб, дії або бездіяльність яких сприяли вчиненню злочину, витребувати додаткові матеріали, призначити експертизу або здійснити інші процесуальні дії. В окремій ухвалі суд повинен указати, в чому конкретно полягають встановлені порушення закону, які саме права громадян порушено, або зазначити причини й умови, що сприяли вчиненню порушення. Суд не може винести окрему ухвалу, яка за своїм змістом ставить під сумнів законність та обґрунтованість прийнятого у цій справі рішення. Окрема ухвала направляється відповідним особам чи органам, які можуть усунути причини та умови. Це можуть бути вищестоящі органи, керівники осіб, які допустили порушення закону, органи прокуратури, поліції. Ці органи повинні мати повноваження, необхідні для вжиття відповідних заходів реагування. Суд не має права в окремій ухвалі визначати конкретні заходи, які слід вжити для усунення причин та умов, що сприяли правопорушенню, оскільки це виходить за межі його компетенції. Особи, яким адресовано окрему ухвалу, письмово повідомляють суд про вжиті заходи протягом одного місяця з дня одержання ухвали. Дана норма встановлює особливий порядок оскарження окремої ухвали. Вона може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується, незалежно від того, чи беруть вони участь у справі, у загальному порядку. Особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити окрему ухвалу лише у тому випадку, коли вона порушує їх права та інтереси.

Постановлення окремої ухвали є правом суду і його можна віднести до дискреційних повноважень суду.

ЦПК України, визначаючи повноваження суду як носія судової влади, встановлює, що суд, крім виконання функцій, повязаних із безпосереднім вирішенням судових справ, уповноважений виносити окремі ухвали, які мають бути ефективним засобом дотримання законності, забезпечення судом захисту прав і свобод людини. Окрема ухвала є дієвим засобом запобігання правопорушенням, ефективним засобом дотримання законності, забезпечення судом захисту прав і свобод людини, непрямим способом забезпечення законності, являє собою не власне судові повноваження судів, а деякі їхні наглядові, за своєю суттю, функції, спрямовані на підвищення правосвідомості та правопорядку.

Окрема ухвала має бути обґрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли порушення закону. Обставини, які належать до причин і умов, що сприяли порушення закону, підлягають всебічному, повному та обєктивному дослідженню в судовому засіданні. У мотивувальній частині окремої ухвали мають бути викладені доводи, за якими суд дійшов висновку про допущені порушення законності, розкрито суть допущених порушень, вказано конкретні нормативно-правові акти, вимоги яких порушено, а також особи, чиї дії (бездіяльність) призвели до порушення законності. Суд не може винести окрему ухвалу, яка за своїм змістом ставить під сумнів законність та обґрунтованість прийнятого у цій справі рішення. Переконливість окремої ухвали, її виховне значення багато в чому залежать від викладу мотивувальної частини. Перш за все, має дотримуватися сувора логіка викладу фактичних даних. Необхідно, щоб при прочитанні документа адресат з першого разу зрозумів суть поставленого перед ним питання. Даючи рекомендації в окремій ухвалі про вжиття заходів для усунення причин і умов, що сприяли вчиненню злочину або іншого правопорушення, суд не вправі втручатися в оперативну і господарську діяльність підприємства, установи, організації чи наперед вирішувати, яке конкретно стягнення необхідно накласти на особу, винну у створенні причин та умов, що сприяли вчиненню злочину або іншого правопорушення. Під час розгляду однієї справи суд може винести кілька окремих ухвал, якщо вони стосуються різних питань. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали має бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу. Окремі ухвали можуть бути постановлені і при закінченні розгляду справи без ухвалення рішення (закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду тощо) , а також за наявності певних умов й до закінчення її розгляду. Окрема ухвала не впливає на розвиток і результат процесу і не стосується питань, що безпосередньо стосуються розгляду справи. Окрема ухвала суду є актом правосуддя, оскільки їй властиві як загальні риси, характерні для інших актів правосуддя, так і специфічні, які відмежовують її від останніх. Окрема ухвала це правовий акт, що являє собою предмет виняткової компетенції суду; постановляється в умовах суворого дотримання процесуальної форми; набирає законної сили нарівні з іншими актами правосуддя; носить обовязковий характер; у одній цивільній справі може бути постановлено кілька окремих ухвал; такі ухвали мають самостійний предмет впливу негативні явища. За своїм характером окремі ухвали істотно відрізняються від інших ухвал суду першої інстанції, в яких обговорюються матеріальні й процесуальні права сторін й інших осіб, які беруть участь у справі. На відміну від них, окремі ухвали по суті не впливають на розвиток і результат процесу і не стосуються питань, що безпосередньо належать до розгляду цивільної справи. Окрема ухвала відповідає всім вимогам акту застосування права: 1) виноситься лише судом у встановленому законом порядку; 2) має державно-владний характер; 3) містить індивідуально-конкретні правові приписи; 4) має юридичну силу, в необхідних випадках забезпечується державним примусом. Як акт застосування права окрему ухвалу викликає виникнення, зміна і припинення правовідносин.

Отже, при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону, однак, ці порушення повинні бути грубими, суд повинен встановити причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення. Вжиті заходи щодо усунення цих причин та умов мають сприяти поновленню прав та охоронюваних законом інтересів. Суд може постановити окрему ухвалу як з власної ініціативи, так і з ініціативи позивача чи інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 382 КК України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню карається штрафом від пятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Ті самі дії, вчинені службовою особою, караються штрафом від семисот пятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до пяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Умисне невиконання службовою особою рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України та умисне недодержання нею висновку Конституційного Суду України карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Субєктивна сторона злочину характеризується виною у формі умислу. Невиконання ухвали суду може мати завуальований характер, коли зобовязана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо) .

Отже, оскільки в даному конкретному випадку не вбачається умисел невстановлених осіб на невиконання ухвали суду про витребування доказів, оскільки розгляд справи ще не розпочався, оскільки судом не було встановлено склад правопорушення, а юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється, оскільки суд має право, але не зобовязаний постановляти окрему ухвалу, оскільки судом не було встановлено випадків очевидних, умисних та системних порушень закону, оскільки судом ще не досліджувалися матеріали справи, оскільки судом не були встановлено, в чому конкретно полягають порушення закону, які саме права громадян порушено, хто саме міг допустити порушення закону, відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали по справі за його позовом до обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ Сумське науково-виробниче обєднання про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічних відпусток в розмірі 11 середньомісячних заробітків слід відмовити за передчасністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 208 211 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали по справі за його позовом до обєднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ Сумське науково-виробниче обєднання про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічних відпусток в розмірі 11 середньомісячних заробітків відмовити за передчасністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Головуючий: І.Г. Бичков