Справа № 349/1353/17
Провадження № 2/349/702/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 жовтня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Могили Р.Г.

секретарів судового засідання Боянівської Г.М., Матасової Н.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,

в с т а н о в и в:

23 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину.

У позовній заяві зазначено, що у зареєстрованому шлюбі сторін по справі 23 лютого 1998 року народився син ОСОБА_4, 30 квітня 2002 року народилася дочка ОСОБА_3 та 22 грудня 2012 року народився син ОСОБА_5 Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає. Він офіційно не працевлаштований, проте працює на різноманітних тимчасових заробітках. В неї невеликий дохід, а тому вона не взмозі самостійно створити дітям умови, необхідні для нормального фізичного та духовного розвитку. У звязку з цим просила постановити рішення про стягнення щомісячно з ОСОБА_2 аліментів на дітей у розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що не спроможний сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем, окрім цього заперечив щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_6.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 23 лютого 1998 року народився син ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-НМ №029749, виданим 11 березня 1998 року Нижньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області.

30 квітня 2002 року у подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-НМ №145178, виданим 21 травня 2002 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області.

22 грудня 2012 року у даного подружжя народився син ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-НМ №222533, виданим 26 грудня 2012 року виконавчим комітетом Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обовязок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей моральний обовязок і найважливіший правовий обовязок їх батьків.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» для дітей віком до 6 років установлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Для дітей віком від 6 до 18 років установлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум»поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком до 6 років.

Таким чином, враховуючи обставини справи, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для неї утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини. А кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно.

Отже, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 та малолітнього сина ОСОБА_8, суд виходить із розміру встановленого Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожиткового мінімуму на дітей.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач є молодою людиною, працює на тимчасових роботах, а тому виходячи з обов'язку кожного з батьків утримувати дітей матеріально, діючи в інтересах дітей, суд прийшов до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 та неповнолітнього сина ОСОБА_8.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на сина ОСОБА_6,то вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день звернення позивача до суду про стягнення аліментів на його утримання є повнолітньою особою.

За змістом ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка (син) продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз'яснень, даних у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина), які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою (сином) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину виникає в одного з батьків у випадку коли повнолітня дитина продовжує навчання.

Однак, всупереч вимогам закону, позивач звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6, саме як неповнолітньої дитини.

26 вересня 2017 року позивач подала суду уточнену позовну заяву у якій просила стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6, який продовжує навчання, в розмірі по 1000 грн. щомісячно.

У звязку із тим, що дана позовна заява яка подана після розгляду справи судом по суті містить зміну предмета та підстави позову, ухвалою від 10 жовтня 2017 року судом відмовлено позивачу ОСОБА_1 у прийняті до судового розгляду уточненої позовної заяви.

Аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1ст. 191 СК України).

На підставі ч.1ст.191 СК України стягнення аліментів необхідно розпочати з дня предявлення позову, тобто з 23 серпня 2017 року та проводити до досягнення дітьми повноліття.

Також, суд застосовує п.1 ч.1ст. 367 ЦПК Українита допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ч.3ст.88 ЦПК України, де вказано, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тобто, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.88,209,213-215, 367 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, який не працює на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жительки с.Верхня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області, аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів розпочати з 23 серпня 2017 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Державної судової адміністрації України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 26255795) з зарахуванням на рахунок 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходу 22030106 640 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р.Г. Могила