Справа № 496/2780/17
Провадження № 2/496/1616/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, за цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 Ширали Латіф огли про визнання будинку спільною власністю подружжя, та визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява про забезпечення позову в якій позивач просить накласти арешт на житловий будинок та земельну ділянку та заборонити до набрання чинності рішенням будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку та земельної ділянки. Вимоги обґрунтовує тим, що оскільки житловий будинок є спільною сумісною власністю із відповідачем, без згоди може бути відчужено на користь іншій особі, що може ускладнити виконання рішення суду.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та «Лавентс проти Латвії» від 7 листопада 2002 року).

Повноваження суду першої інстанції при вирішенні цивільних справ визначені Цивільним процесуальним кодексом України, у тому числі повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частина перша статті 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони (ст. 60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Суд, дослідивши матеріали справи та доводи, викладені у заяві про забезпечення позову, вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази належності майна, яке є предметом позову, відповідачу по справі, також не надано доказів існування реальної загрози відчуження зазначеного майна відповідачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву позивача про забезпечення позову, за цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 Ширали Латіф огли про визнання будинку спільною власністю подружжя, та визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Буран В.М.

24 жовтня 2017 року