Справа № 182/3071/17
Провадження № 2/0182/2650/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.11.2017 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді- Рунчевої О.В., секретаря - Власенко Ю.В., за участю позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Міський земельний кадастровий центр" Нікопольської міської ради про стягнення суми за час не виплати заробітної плати та моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач 19 червня 2017 року звернулася до суду з позовом про стягнення суми за час не виплати заробітної плати та моральної шкоди посилаючись на наступне.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року було задоволено її апеляційну скаргу та стягнуто з Комунального підприємства «Міський земельний кадастровий центр» Нікопольської міської ради на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 6628 грн.36 коп.

01 квітня 2014 року вона звернулась до державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції щодо стягнення заборгованості з відповідача.

Виконавче провадження про стягнення заборгованості відкрито, але до сьогодні відповідачем на її користь заборгованість не сплачена, рішення суду не виконане.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Цим Законом врегульовано лише правовідносини, що виникають у процесі виконання судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Вважає, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Несплата з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, зокрема, від відповідальності власник або уповноважений ним органу також не звільняється і після ухвалення судового рішення.

Оскільки відповідачем добровільно не виконано рішення суду, сума до сплати станом на 19 червня 2017 року становить 56 336,64 грн., із розрахунку: рішення апеляційного суду винесено - 25 грудня 2013 року, отже в 2013 році-2 робочі дні; 2014 рік - 249; 2015 рік - 247; 2016 рік - 221; 2017 рік - 97, отже, 816 днів помножених на 69,04 середньоденний заробіток.

Крім того вважає, що за період, за який вона не доотримувала суми заборгованості, їй завдано моральну шкоду, яка визначена за методикою професора ОСОБА_2 та яка, виходячи із зазначеного розрахунку та із глибини, характеру та тривалості душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, керуючись принципом розумності на справедливості, вона оцінює в 172800 грн.

Просить стягнути з Комунального підприємства «Міський земельний кадастровий центр» суму за час не виплати заробітної плати суму у розмірі 56336, 64 грн. та суму моральної шкоди 172800 грн., а всього: 229 136, 64 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем знаходження юридичної особи. До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 07 листопада 2017 року о 10.00 год., як не вручений.

Судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України розглянув справу заочно.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися правовідносини щодо виконання рішення суду, які не врегульовані нормами Кодексу законів про працю України, на які посилається позивач, а порядок виконавчого провадження передбачений в Законі України Про виконавче провадження.

Так, під час судового слідства встановлено, що заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2013 року, частково позов ОСОБА_1 задоволено: ухвалено стягнути з Коммунального підприємства Міський земельний кадастровий центр Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 1 691 грн. 45 коп. (а.с.24-26).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2013 року в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку скасовано. Стягнуто з Коммунального підприємства Міський земельний кадастровий центр Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 6 628 грн. 36 коп. (а.с.7-8).

ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача суму за час не виплати заробітної плати у розмірі 56 336 грн. 64 коп., та моральну шкоду в розмірі 172 800 грн. оскільки на її думку відповідачем добровільно не виконано рішення апеляційного суду.

Зважаючи на вказані обставини виниклі відносини не є трудовими, як на цьому наполягав позивач, посилаючись на ст.ст.116, 117 КЗпП України, а пов'язані із здійсненням виконавчого провадження. Оскільки наведені норми КЗпП України врегульовують відносини щодо своєчасного розрахунку із звільненим працівником повного розрахунку та невиплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивачем не доведено тих обставин, що виконавче провадження щодо стягнення присуджених на її користь коштів, затягувалось з вини відповідача. Таких обставин не виявлено і судом при розгляді справи.

В даному випадку зазначені норми закону застосовуватися не повинні, оскільки виниклі відносини стосуються примусового виконання рішення суду.

У зв'язку з цим, суд приходить до висновку про відсутність порушень прав позивача під час здійснення виконавчого провадження, оскільки остання зі скаргами на дії державної виконавчої служби не зверталася.

Не було встановлено й факту ухилення Комунального підприємства "Міський земельний кадастровий центр" Нікопольської міської радивід виконання рішення суду, оскільки таких матеріалів суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що на час звернення ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, яке набрало законної сили, трудовий договір з позивачем уже було припинено.

Зважаючи на викладене, відносини, що склались врегульовуються Законом України Про виконавче провадження щодо здійснення виконавчого провадження за рішенням суду. Дотримання законності при його здійсненні позивачем не оспорюється.

Враховуючи зазначене, наведені норми закону, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Міський земельний кадастровий центр" Нікопольської міської радив частині стягнення суми за час не виплати заробітної плати у розмірі 56 336 грн. 64 коп. слід відмовити.

Оскільки позивачеві відмовлено у задоволенні цих вимог позову, то не підлягає задоволенню позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 172 800 грн., так як ці вимоги безпосередно повязані з попередніми та на думку суду є безпідставними.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10,11,60,209,212,215, 218,224-226 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Міський земельний кадастровий центр" Нікопольської міської ради про стягнення суми за час не виплати заробітної плати та моральної шкоди - відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_3