Справа № 307/2047/17
Провадження № 2/307/1242/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, де третя особа Тячівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, де третя особа Тячівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивує тим, що 21 листопада 2016 року, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинила виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 10118, яким запропоновано стягнути з нього грошові кошти в розмірі 15588.38 гривень. Строк, за який провадиться стягнення чотири роки пять місяців вісім днів, а саме з 13.04.2012 року по 21.11.2016 року. Про виконавчий напис йому стало відомо 11.08.2017 року, тобто після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Позивач вважає виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на ст..ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», главу 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме нотаріусом не вжито заходів щодо встановлення відсутності спору між сторонами.

Також позивач вказує , що виконавчий напис вчинено на копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, так як банком не подано нотаріусу кредитний договір, оскільки вчинення напису на таких документах є грубим порушенням Порядку та Закону.

Крім того, на момент видачі виконавчого напису щодо суми заборгованості необхідно було застосувати позовну давність в три роки, а щодо заборгованості по сплаті пені та штрафу позовну давність в один рік.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий 21.11.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 10118, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 15588.38 гривень.

Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» подав письмове заперечення проти позову, в якому зазначив, що відповідно до укладеного кредитно договору б/нвід 13.04.2012 року ОСОБА_1 отримав кредитний ліміт на пластикову карту у розмірі 7600 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Жодним судовим рішенням не встановлено недійсність правочину, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Крім цього позивачем не спростовується наявність кредитного договору та заборгованості за кредитним договором.

Представник відповідача вказує, що виконавчий напис був вчинений з суворим дотриманням ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1., 3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості.

Таким чином, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Відповідно до п. 4 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено зміст виконавчого напису.

Виконавчий напис має містити:

дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис;

найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувана;

найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);

строк, за який провадиться стягнення;

суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;

розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника;

номер, під яким виконавчий напис зареєстровано;

дату набрання чинності виконавчим написом;

строк предявлення виконавчого напису до виконання;

підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою;

інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України „Про виконавче провадження.

Виконавчий напис містить необхідну інформацію відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до п. 2.3 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Боржнику направлялась вимога про необхідність виконання зобов'язань та було надано можливість висловити свої заперечення щодо заявлених грошових вимог, але боржник не висловив своєї незгоди.

Крім того, нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості.

Згідно п. 4 гл. 16 Наказу МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»виконавчий напис має містити дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис.

Тобто, на думку представника відповідача, вказаними приписами законодавства встановлено, шо нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Вважає, що вчинений нотаріусом напис був здійснений у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства, що свідчить про спростування доводів позивача.

Кредитний договір, укладений між позивачем та банком, передбачає зобовязання боржника повернути кредитні кошти в повному обсязі. З огляду на те, що договір не був виконаний достроково, розірваний чи змінений, а також на те, що договір не виконувався належним чином, він продовжує діяти і до сьогодні, оскільки не був виконаний належним чином. Кредитний договір може бути припинений виключно з однієї з підстав, передбачених Главою 50 Цивільного кодексу України. Тому даний кредитний договір продовжує свою дію, правовідносини між сторонами тривають, оскільки грошові кошти не були повністю повернуті банку.Представник відповідача вказує , що право вимоги на стягнення заборгованості у сумі 15 588.38 гривень виникло у банку лише 01.11.2016 року , тобто на момент вчинення виконавчого напису, тому твердження позивача відносно пропуску трьох річного строку з моменту настання права вимоги щодо погашення заборгованості, вважає необґрунтованим, оскільки 03.04.2015 року та 30.01.2015 року відбулося переривання строку позовної давності, який закінчується 2018 року, а виконавчий напис вчинено 01.11.2016 року.

Також представник відповідача звертає увагу на те, що прострочення по платежам відбулось з 30.06.2015 року, тому саме з цієї дати порушується право предявлення вимоги.

Відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України Про нотаріат виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціазьним нормативним актом з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк.

Таким спеціальним нормативним актом є Постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 цього нормативного акту, для виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає право звернення стягнення на заставлене майно і документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення.

Отже, надання згаданих вище документів виключає будь-які спекуляції з реальності вчиненого виконавчого напису.

Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивача в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задоволити, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» в судове засідання не зявилася, так як надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, в задоволенні позову просить відмовити посилаючись на обставини викладені в запереченні, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач приватного нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, так як надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 13 квітня 2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та позивачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н від 13.04.2012 на підставі якого останній отримав кредитний ліміт на пластикову карту у розмірі 7600 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом на суму залишку заборгованості за кредитом.

21 листопада 2016 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинила виконавчий напис № 10118, яким пропонувала стягнути заборгованість за кредитом б/н від 13.04.2012 року в сумі 15 588.38 гривень, яка складається з залишку заборгованості за кредитом в розмірі 3878.67 гривень, залишку заборгованості за відсотками 7848.36 гривень, пені та комісії 1500 гривень, штрафу 661.35 гривень та 1700 гривень витрат на вчинення виконавчого напису. У тексті виконавчого напису зазначено, що строк, за який проводиться стягнення, - чотири роки пять місяців вісім днів, а саме з 13.04.2012 року по 21.09.2016 року(а.с.5).

Постановою Тячіського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 29 травня 2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу( а.с. 7).

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно до ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат»для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягненнязаборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 Закону.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.4, 3.5 п.3 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов'язання та їх безспірність.

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Відповідно до висновків Верховного суду України, що містяться у правовій позиції, висловлені ВС України в постанові від 29.10.2014 року у справі №6-169цс14, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожен черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту ( місяця, дня) невиконання позичальниками кожного з цих зобовязань.

Також, в правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 4 березня 2015 року у справі № 6-27цс 15, зазначено наступне:

«Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують бсзспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.»

Тобто, із вказаних норм права вбачається не тільки обмеженість строками можливості вчинення напису нотаріусом, а й що така заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування.

Як встановлено в судовому засіданні, в тексті оспорюваного виконавчого напису зазначена розшифровка по складових, тобто з яких виплат складається зазначена у виконавчому написі заявлена заборгованість в сумі 15 588.38 гривень, а саме з залишку заборгованості за кредитом в розмірі 3878.67 гривень, залишку заборгованості за відсотками 7848.36 гривень, пені та комісії 1500 гривень, штрафу 661.35 гривень та 1700 гривень витрат на вчинення виконавчого напису. У тексті виконавчого напису також зазначено, що строк, за який проводиться стягнення, - чотири роки пять місяців вісім днів( з 13.04.2012 року по 21.09.2016 року).

Таким чином, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом не звернуто уваги на пропуск строків, оскільки з дня виникнення права вимоги про стягнення неустойки(штрафу, пені) минуло більше року.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд вважає, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства, тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Доводи відповідача про дотримання вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» щодо безспірності заборгованості позичальника за кредитним договором, та за умови, що з дня виникнення права вимоги не минув строк давності, оскільки в даному випадку 03.04.2015 року та 30.01.2015 року відбулося переривання строку давності, який закінчується у 2018 році, а виконавчий напис вчинено 01.11.2016 року, є безпідставними, так як у заявлену суму включена і неустойка(штраф, пеня), по частині якої однорічний строк позовної давності на момент вчинення виконавчого напису сплив.

Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209-215 ЦПК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.п.2.1, 3.1, 3.2, 3.5, Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким , що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21.11.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 10118, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 15588.38 гривень.

Стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 640 гривень сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: М.М.Розман