Справа № 720/1422/17
Провадження № 2/720/789/17
17 жовтня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
з участю секретаря Факащук А.П.
представника позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
У вересні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власницею домоволодінні, яке розташоване по АДРЕСА_1. 23 червня 2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, після чого останній став проживати з нею в одному домоволодінні. Проте, з починаючи з листопада 2015 року їхні подружні відносини погіршилися та фактично шлюб був припинений, а згодом розірваний. Відповідач з 2015 року виїхав з господарства та проживає окремо, однак з обліку реєстрації з її домоволодіння не знявся та в добровільному порядку не бажає зробити цього. Вказана обставина створює їй перешкоду у вільному розпорядженні своєю власністю, тому просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився без поважних для суду причин. Суд, зі згоди представника позивачки, ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка є власницею домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину по закону від 21 жовтня 1994 року.
Відповідач зареєстрований в даному домоволодінні, що підтверджується записом в будинковій книзі.
З акту КП «Новоселицька міська тепломережа» від 18 вересня 2017 року вбачається, що відповідач в домоволодінні, яке розташоване по АДРЕСА_1 не проживає з 2015 року.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Об'єктом власності особи може бути зокрема житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, які перебувають на території України, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання, зареєструвати своє місця проживання.
Оцінюючи у сукупності досліджені докази та враховуючи, що відповідач більше одного року без поважних причин не користується житлом позивачки, оскільки фактично постійно проживає у іншому місці, суд вважає, що відповідач порушує право позивачів вільно розпоряджатися своєю власністю, у зв'язку із чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відповідач повинен бути визнаний таким, що втратив право користування житловим будинком позивачки.
Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 29, 319, 321, 328, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-218, 224-226 ЦПК України,-
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом у домоволодінні по АДРЕСА_1 яке належить на праві власності ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позову до суду в сумі 640 гривень.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідач може подати до Новоселицького райсуду заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти календарних днів з моменту його отримання.

Суддя: