АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/9307/2017 Головуючий у суді першої інстанції: Леонтюк Л.К.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів Ель ХакімО.М., Савченко Г.М., Семенчука С.В.

3-ї особи ОСОБА_7

представника 3-ї особи ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва» на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 26 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_11 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва», Комунального концерну «Центр комунального сервісу», треті особи - ОСОБА_7 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_12, ОСОБА_8, Публічне акціонерне товариство Акціонерна Компанія «Київводоканал» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року ОСОБА_11 звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати дії КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва», КК «Центр комунального сервісу» щодо розподілу особового рахунку квартири АДРЕСА_1 без згоди ОСОБА_11 - неправомірними;

зобов»язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва», КК «Центр комунального сервісу» вжити відповідні дії щодо скасування розподілу особового рахунку квартири АДРЕСА_1 на два та відновити попередній особовий рахунок квартири на ім»я ОСОБА_7;

стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва» моральну шкоду у сумі 5000 грн.

Вимоги обґрунтовує тим, що квартира на праві власності в рівних частках належить їй, колишньому чоловіку ОСОБА_7, їх сину ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_12, у якій вони зареєстровані та проживають. Особовий рахунок оформлено на ОСОБА_7

У серпні 2016 року ОСОБА_7 повідомив, що розподілив особові рахунки та на нього разом з дітьми відкрито новий рахунок на площу квартири 51,88 кв.м. За ОСОБА_11 залишився старий особовий рахунок на площу 19,82 кв.м, із загальною сумою боргу.

ОСОБА_11 вважає, що розподіл особових рахунків відбувся незаконно, оскільки своєї згоди, зокрема і в інтересах неповнолітньої дочки, вона не надавала; не дотримано ст.63 ЖК України.

Вказує також, що такі дії відповідачів призвели до моральних переживань.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 26 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково:

визнано дії КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва», Комунального концерну «Центр комунального сервісу» щодо розподілу особового рахунку квартири АДРЕСА_1 без згоди ОСОБА_11 - неправомірними;

зобов»язано КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва», Комунального концерну «Центр комунального сервісу» вжити відповідні дії щодо скасування розподілу особового рахунку квартири АДРЕСА_1 на два та відновити попередній особовий рахунок квартири на ім»яОСОБА_7стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва» на користь ОСОБА_11 моральну шкоду у сумі 2500 грн.

Додатковим рішенням від 30 червня 2017 року вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва» подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що розподіл особових рахунків не впливає розміри часток у праві власності та інші права власника; законами не вимагається отримання згоди всіх власників на такий розподіл; при розподілі рахунку комунальні борги розподілились відповідно до розміру часток у особових рахунках, тобто за позивачем не обліковується уся наявна заборгованість. Відтак, зазначає, що моральна шкода є недоведеною, а висновки суду з приводу її стягнення необґрунтованими належним чином.

Посилається на те, що ст.61 ЖК України застосуванню при вирішення справи не підлягає.

В судовому засіданні представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва», а також представники відповідачів та третіх осіб доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з"явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, що стосуються особового рахунку, суд першої інстанції виходив з того, що його поділ відбувся без згоди всіх співвласників. При цьому, за ОСОБА_11 згідно із квитанція про сплату ЖКП залишився борг до моменту розподілу рахунку.

Частково задовольняючи вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є інвалідом, в досудовому порядку їй не вдалось відновити свої права, неправомірними діями відповідача позивачці завдано такої шкоди.

Судом першої інстанції установлено, що квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15 березня 2004 року в рівних долях належить позивачці, її колишньому чоловіку ОСОБА_7, їх повнолітньому сину - ОСОБА_8 та неповнолітній дочці ОСОБА_12 Квартира складається з трьох житлових кімнат, загальна площа квартири становить 71,7 кв.м, житлова 41,2 кв.м.

01 квітня 2016 року ОСОБА_7 звернувся до КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва» із заявою про розподіл особових рахунків, у якій просив виділити йому та дітям окремий від колишньої дружини особовий рахунок для нарахування комунальних послуг та квартирної плати. При цьому у додатках надав копію договору купівлі-продажу квартири; копію рішення Апеляційного суду м.Києва та Дарницького районного суду м.Києва про відмову у задоволенні позову ОСОБА_11 про визначення конкретного порядку користування квартирою; копії паспортів повнолітніх співвласників квартири та копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_12

В подальшому без повідомлення ОСОБА_11 особисто і в інтересах неповнолітньої дитини та отримання від неї згоди, КП «Керуючої компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва» надала письмову вказівку КК «Центру комунального сервісу» відкрити для ведення бухгалтерської звітності новий особовий рахунок НОМЕР_2 на ім»я ОСОБА_7, з площею до оплати - 51,88 кв.м та власником попереднього особового рахунку НОМЕР_1 залишити - ОСОБА_11 з площею для оплати 19,82 кв.м, а також відповідно до цих площ розподілити борг по утриманню будинків і споруд та прибудинкової території.

З матеріалів справи убачається, що між співвласниками виник спір щодо участі в оплаті житлово-комунальних послуг та послуг з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що при поділі особових рахунків для ведення бухгалтерської звітності не вимагається згода всіх співвласників, колегією суддів відхиляються з наступних підстав.

Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов"язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов"язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов"язаннями, пов"язаними із спільним майном.

Відповідно до пункту 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 (з відповідними змінами та доповненнями), визначено, що мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг.

Пунктом 13 цих правил визначено, що спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, розв"язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку.

З огляду на наведене, чинним законодавством визначено, що за відсутності згоди між мешканцями квартири (співвласниками) щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг і неможливості його розв"язання шляхом переговорів між учасниками спору, спір повинен бути вирішений у судовому порядку .

Відтак є вірним висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідачів Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва», Комунального концерну «Центр комунального сервісу» щодо розподілу особового рахунку для ведення бухгалтерського обліку без згоди ОСОБА_11, оскільки такі дії хоч і не порушують право власності, проте впливають на інші права та обов"язки співвласників, відтак за наявності спору такий вирішується в судовому порядку.

Колегія суддів уважає помилковим посилання суду першої інстанції на норми ст.ст. 61, 63, 104 ЖК України, проте зазначене не призвело до неправильного вирішення по суті спору в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині вирішення спору щодо відшкодування моральної шкоди.

Законодавством встановлено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру , яких позивач зазнав внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії відповідача. Як загальна умова цивільно-правової відповідальності законодавством передбачений зв"язок між протиправною поведінкою та наставшими наслідками.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, а само по собі наявність у позивача інвалідності 1 групи та неправомірність дій відповідача не є безумовною підставою для відшкодування такої шкоди.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а також невідповідність висновків суду обставинам справи є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

З огляду на наведене, рішення суду в частині вирішення спору щодо відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні таких позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 305, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва» задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 26 червня 2017 року скасувати в частині стягнення моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове, яким в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В.Болотов