АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4278/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Литвинова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2017 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-Агротехсервіс» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року позивач пред'явив вказаний позов до відповідача та зазначав,що 07 серпня 2013 року між ТОВ «Колос-Агротехсервіс» та відповідачем було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якої відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 1 000 000 грн.,а останній повинен був повернути вказані кошти до 31 грудня 2015 року.

Посилаючись на те, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо повернення всієї суми отриманих коштів,сплативши лише 265 000,00 грн.,позивач просив стягнути з відповідача 735 000,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2017 року позов задоволено. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 735 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 11025 грн.00 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що документ,наданий позивачем як договір про надання поворотної фінансової допомоги не є доказом ні отримання відповідачем коштів,ні виникнення зобов'язань про його повернення. Видаткові касові ордери відповідач не підписував, отже , на думку представника відповідача, вони підроблені. Відповідно до виписок з рахунку НОМЕР_3 позивача, відкритому у філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, з якого начебто здійснювалося списання коштів, вказано лише про «позику співробітнику видача на інші цілі», але не вказано якому саме співробітнику видано позику і на виконання саме вказаного позивачем договору.

В договорі позивач зазначив поточний рахунок рахунку № НОМЕР_2 позивача, у філії ВАТ «Укрексімбанк» у м. Києві, про те послався на свій особовий рахунок НОМЕР_1 відкритий у філії АТ «Фортуна-Банк», як на доказ повернення відповідачем частини фінансової допомоги саме на цей рахунок.

Вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 07.08.2013року між ТОВ «Колос-Агротехсервіс» та ОСОБА_3, який перебував з ТОВ «Колос-Агротехсервіс» у трудових відносинах , був укладенийдоговір № 07/08/13 про надання поворотної фінансової допомоги, предметом якого, згідно з п. 1.1 , є надання Позикодавцем (позивачем) Позичальнику (відповідачу) поворотну фінансову допомогу, а позичальник (відповідач) зобов'язався повернути надані грошові кошти у порядку та на умовах, передбачених даним договором /а. с. 6-7/.

Відповідно до п. 2.1.-2.3 договору № 07/08/13 від 07.08.2013 року, поворотна фінансова допомога надається у межах суми 1000000 грн., шляхом отримання з каси Позикодавця на безоплатній основі, для потреб Позичальника та має бути повернута до 31.12.2015 року , шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця в установі банку, про що домовлено сторонами у п.п. 3.1, 3.2 договору.

07.08.2013 року ТОВ «Колос-Агротехсервіс» на виконання умов договору видало відповідачу суму позики у розмірі 400000,00 грн., 16.08.2013 року - у розмірі 200000,00 грн., 13.09.2013 року - 200000,00 грн., 04.10.2013 року - 200000,00 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами та випискою по рахунку № НОМЕР_2 позивача, відкритому у філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві (МФО 380333), з якого здійснювалося списання готівкових коштів /а. с. 8-11, 12-16/.

На виконання умов за договором № 07/08/13 від 07.08.2013 року, ОСОБА_3 частково погасив позику шляхом зарахування на особовий рахунок позивача № 3 (українська гривня), відкритому у АТ «Фортуна-Банк» (МФО 300904), суми у розмірі 100000,00 грн. 29.01.2014 року, 65000,00 грн. - 25.02.2014 року, 100000,00 грн. - 27.03.2014 року /а. с. 17-20/.

На даний час ОСОБА_3 постійно проживає на території Республіки Кіпр, де перебуває на обліку в Консульському відділі Посольства України в Республіці Кіпр.

Відповідно до ст.1046 ЦК України , за договором позики одна сторона (позикодавець ) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Колос-Агротехсервіс», суд виходив з того, що ОСОБА_3 отримав у власність грошові кошти від позивача, однак взяті на себе зобов'язання по їх поверненню в повному обсязі не виконав, а тому зобов'язаний повернути отримані кошти за договором поворотної фінансової допомоги.

Таке рішення суду є законним та обґрунтованим , відповідає обставинам та доказам , які встановлені та оцінені в суді першої інстанції без порушень вимог законодавства , а також нормам матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами , висновків якого доводи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Пунктом 28 Постанови Пленуму ВС України за № 2 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз»яснено, якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи або поданий іншою особою для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може відповідно до частини другої статті 185 ЦПК просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. При відсутності з її боку таких процесуальних дій, особа, яка подала заяву, має згідно із загальними правилами доказування (стаття 60 ЦПК) подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів. .

Так, посилаючись як на підставу отримання відповідачем позики, позивачем надано видаткові касові ордери та виписку по рахунку № НОМЕР_2 товариства, відкритому у філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві (МФО 380333), з якого здійснювалося списання готівкових коштів /а. с. 8-11, 12-16/..

Представник відповідача, зазначаючи про те, що вказані докази підроблені позивачем, будь-яких належних та допустимих доказів, у розумінні ст. 60 ЦПК України, на спростування значення відомостей оспорюваних документів , не надала.

Так, в суді апеляційної інстанції, представником відповідача заявлялось клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо встановлення чи виконаний ОСОБА_3 підпис у вказаних видаткових касових ордерах. Представником до клопотання додано завірену відповідачем копію його паспорта , нотаріальну заяву ОСОБА_3 датовану 03.03.2014 року про дозвіл на виїзд його дітей за кордон, а також зразки підпису ОСОБА_3 у вигляді трьох зразків, викладені на одному аркуші, з текстом на іноземній мові без його перекладу. При цьому представник відповідача пояснила, що особисто для дачі зразків ОСОБА_3 з'являтись до суду не має наміру.

В задоволенні даного клопотання судом апеляційної інстанції відмовлено з тих підстав , що запропонований представником відповідача порядок надання зразків підпису не передбачений нормами процесуального права, оскільки з наданих документів не вбачається, що зразки підпису достовірно виконані ОСОБА_3, а однієї нотаріальної заяви ОСОБА_3 , яка датована 03.03.2014 року про дозвіл на виїзд його дітей за кордон для проведення почеркознавчої експертизи недостатньо.

Крім того, статтею 1051 ЦК України передбачено право позичальника оспорити договір позики на тій підставі,що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором та оспорити його дійсність з інших підстав,передбачених цим Кодексом.

Зазначаючи про те, що видаткові касові ордери ним не підписувались, ОСОБА_3 про недійсність самого Договору № 07/08/13 про надання поворотної фінансової допомоги від 07.08.2013року не зазначає та доказів того, що вказаний правочин ним оспорений у відповідності до ст.. 1051 ЦК України, не надав.

За таких обставин, колегія суддів вважає твердження відповідача про те, що кошти він не отримував голослівними та оцінює їх як спробу уникнути виконання взятих на себе зобов'язань.

Не заслуговує на увагу і посилання представника відповідача про те, що в порушення вимог ч. 7 ст. 76 ЦПК України, суд першої інстанції не здійснив належного повідомлення відповідача як особу, яка проживає за межами України, що мало наслідком позбавлення його можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені законодавством, зокрема, своєчасно надати представнику довіреність для участі у розгляді справи та представництва інтересів відповідача, направити до суду власні письмові пояснення по суті спору.

З матеріалів справи вбачається, що даний позов було пред'явлено позивачем 22.08.2016 року за останнім відомим місцем проживання відповідача.

13.10.2016 року за даним позовом відкрито провадження та призначено розгляд справи на 11.10.2016 року.

27.09.2016 року на адресу суду на ім'я головуючого судді у даній справі від ОСОБА_3 надійшло клопотання, направлене 22.09.2016 року, в якому посилаючись на те, що він з 2014 року постійно проживає у Республіці Кіпр, ОСОБА_3 просив направляти йому судову повістку та інші документи на адресу Посольства України в Республіці Кіпр. Вказане клопотання містить номер телефону відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 74 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

З матеріалів справи вбачається, що 27.09.2016 року, а також 28.11.2016 року ОСОБА_3 було направлено SMS-повідомлення на його телефонний номер про виклик у судове засідання на 11.10.2016 року на 17 год. 30 хв. та на 26.01.2017 року на 10 год. 00 хв. , яке останній отримав, про що свідчить Довідка про доставку SMS, яка складена з дотримання Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01.06.2013 року № 73 ( а.с. 39, 65).

Крім того судом першої інстанції на адресу Посольства України в Республіці Кіпр за клопотанням відповідача було направлено судову повстку, яку було повернуто останнім до суду без вручення ОСОБА_3 з посиланням на те, що ОСОБА_3 не проживає та не працює в Посольстві України в Республіці Кіпр.

З наведеного вбачається, що ще з 22.09.2016 року ОСОБА_3 було відомо про дане судове провадження і до дня ухвалення рішення у даній справі в нього було достатньо часу для вирішення питання щодо представництва його інтересів у суді.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст. ст. 304,307,308,313-315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: