Справа № 229/3231/17
Провадження №2/229/1583/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківки цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що 22.03.2013 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено договір № 83961/02-ДК/1 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки.

Відповідно до п.1.1.4 договору відповідачу було надано кредит у розмірі 20000,00 грн. з відсотковою ставкою 24,00 % річних на строк дії картки.

Позивачем всі зобов'язання за договором були виконані належним чином. Відповідачу був наданий кредит у розмірі 20000,00 грн.

Відповідно до п 3.3. договору відповідач зобов'язана була щомісячно отримувати звіт (випуску) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно договору.

Відповідно до п.3.3 Договору відповідач зобов'язана була погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії БПК та не продовження її дії на новий тсрок, звільнення клієнта, відмови клієнта від отримання заробітної плати.

Загальна сума заборгованості складає 36346,54 грн., з яких: тіло кредиту- 19413,88 грн., заборгованість за нарахованими відсотками- 11680,18 грн., інфляційне збільшення заборгованості- 4455,37 грн., три проценти річних від прострочених сум заборгованості- 797,11 грн.

Просять стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.

В судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Надали суду заяву про розгляд справи без участі представника банку. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесенння заочного рішення не заперечують.

Відповідачка, яка згідно позову, зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на території, яка на теперішній час органами державної влади не контролюється і поштовий зв'язок з якою з липня 2014 року відсутній, в судове засідання не з'явилася.

Згідно повідомлення Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради (а.с.24) станом на 07 вересня 2017 року ОСОБА_1 на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб не перебуває. Згідно довідки департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради за адресою: вул.Злагоди, 29-84, м.Костянтинівка Донецької області. Довідка закрита та перенесена до архіву 07.10.2016 року з причини «вибув в інший район». У зв'язку з чим інформація про час і місце судового засідання для відповідача була розміщена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua) на сторінці Дружківського міського суду Донецької області у розділі "Прес-центр"- "Новини"- "Оголошення для мешканців м.Ясинувата та Ясинуватського району (а.с. 35-36).

Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Крім цього, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно із частиною першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом, це узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України (постанова від 02 вересня 2015 року у справі №6-369цс15).

Суд встановив, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем ОСОБА_1 укладений договір № 83961/02-ДК/1 від 22 березня 2013 р. про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки.

Відповідно до п. 1.1.4 Договору, банк встановив відповідачеві кредит в сумі 20000,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії платіжной картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 24 % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% процентів річних (а.с.3-5).

Відповідно до п.3.2 договору сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності визначеній правилами.

Відповідно до п.3.3 договору клієнт зобов'язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з договором (а.с.3).

Суд встановив, що відповідачка отримала кредитні кошти, але не виконувала належним чином умови договору щодо погашення кредиту і процентів за ним у звязку з чим, станом на 23.05.2017 року виникла заборгованість за кредитом 19413,88 грн, по процентам 11680,18 грн. (а.с.7,11-14), які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Позивачем також нараховані відповідачу інфляційні витрати за кредитом в сумі 4455,37 грн. та три проценти річних в сумі 797,11 грн. (а.с. 8-10).

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов'язання, відповідно у позивача виникло право, згідно ст. 625 ЦК України, вимагати сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3 %річних від суми простроченої заборгованості.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,223-226 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

позов публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", , заборгованість за кредитним договором № 83961/02-ДК/1 від 22 березня 2013 року станом на 23 травня 2017 року в загальній сумі 36346 (тридцять шість тисяч триста сорок шість) грн. 54 коп, в тому числі заборгованість за кредитом 19413,88 грн, заборгованість по відсоткам 11680,18 грн, інфляційні витрати 4455,37 грн, 3% річних від суми заборгованості 797,11 грн., також стягнути судові витрати в сумі 1600 (одна тисяча шістсот)грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.Л.Панова