Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/1653/17
Провадження № 2/209/1100/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів ,

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з відповідача утримуються аліменти на мою користь на утримання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 14 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Протягом виконання рішення суду відповідач виплачує аліменти нерегулярно в сумах менших ніж передбачено законодавством та рішенням суду.

Згідно довідки Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Камянське від 07.06.2017року станом на 01 червня 2017 року заборгованість по аліментам складає - 37 280,07грн.

Згідно проведеному розрахунку розміру пені за період з 01 липня 2011 року по 01 червня 2017 року розмір складає 11 075,67грн.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги , послалась на обставини викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки не в повному обсязі. Вона на даний час отримала 2000 грн. від відповідача перед судовим засіданням. Вважає, що якщо відповідач не працює, то це не є підставою для зменшення розміру сплати неустойки.

Представник відповідача - ОСОБА_6, яки й діє на підставі договору про надання правової допомоги, підтримав вимоги позивачки та просить їх задовольнити .

Представник відповідача - ОСОБА_2, яка діє на підставі договору, заперечує проти задоволення вимоги позивачки та вказала, що стягнення заборгованості за позовом , це є подвійне стягнення , оскільки вона стягується виконавчою службою. Відповідач регулярно сплачує аліменти , але дійсно не в повній мірі. Але відповідач втратив роботу , у нього з дружиною є малолітня дружина. Дружина знаходиться у декретній відпустці. Ще у його теперішньої дружини є дитина .

Положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК України встановлено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Отже, суд враховує положення даних статей при прийнятті рішення у справі.

За результатами повного з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження , виданого 17 травня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. (а.с. 10)

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 01 червня 2004 року.(а.с.9)

У відповідності до копії виконавчого листа № 2-1114 від 15 червня 2004 року виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (а.с.13-14), відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до її повноліття, починаючи з 01.06.2004 року.

Згідно довідки державного виконавця розмір заборгованості станом на 30.06.2011 року становить 37280,07 гривень (а.с.11-12).

Як вбачається з копії трудової книжки серії БТ-11 № 7140729 , виданої на ім'я ОСОБА_4, він не працює.(а.с.30-32,33) , на утриманні має малолітнього сина - Максима, ІНФОРМАЦІЯ_3, про підтверджується копією свідоцтва про народження , виданого 12.02.2009 року(а.с.34)

При встановленні обставини наявності та розміру заборгованості по сплаті аліментів, суд приймає до уваги наявність в матеріалах справи довідки державного виконавця про заборгованість по аліментам на утримання дитини від 03.01.2017 року (а.с.10) та довідку державного виконавця про заборгованість по аліментам на утримання дружини від 03.01.2017 року (а.с.51), в яких відображено наявність і розмір заборгованості по сплаті аліментів відповідних видів.

Дана обставина не спростована відповідачем.

Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Стягнення заборгованості по аліментам передбачено ст.194 Сімейного кодексу України, проте положення цієї статті стосується лише випадків, якщо виконавчий лист не пред'являвся до виконання, аліменти не стягувались у зв'язку з розшуком платника аліментів, у зв'язку з його перебуванням за кордоном, а також у випадку, якщо аліменти стягуються відповідно до ст.187 Сімейного кодексу України, тобто за ініціативою платника аліментів (за його заявою).

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" та відповідно до ч.8 цієї статті спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

При цьому, ч. 8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" не встановлює спосіб захисту прав позивача у спорах щодо розміру заборгованості із сплати аліментів.

Позивач у даній справі, як спосіб стягнення обрав вимогу про стягнення заборгованості по аліментам за період часу.

Суд вважає, що в даному випадку, задоволення позову у такий спосіб захисту не буде правильним. Адже в цьому разі, фактично буде діяти два рішення про стягнення одних і тих самих платежів з відповідача. Перше - первісне рішення про стягнення аліментів, яке виконується державним виконавцем і відомостей стосовно його закінчення у суду станом на час розгляду справи відсутні. Позивач в судовому засіданні вказала, що рішення про стягнення аліментів, на сьогоднішній день продовжує виконуватись державним виконавцем. Друге - було б рішення про стягнення заборгованості за минулий період по цим же аліментам.

Отже, на думку суду, повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме.

Отже, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем, станом на дату ухвалення даного рішення, по аліментам на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 становить суму 37280,07 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на доньку ОСОБА_5, суд приходить до таких висновків.

Згідно ч.1, 3 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України (в редакції від 10.11.2016 року) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту норм ст.196 СК України суд, відповідно до вимог ст.214 ЦПК України, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.22 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно копії довідки державного виконавця розмір заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої доньки станом на 01.06.2017 року становить 37280,07 гривень (а.с.11-12).

Доказів про те, що заборгованість по аліментам виникла внаслідок з незалежних від платника причин, зокрема несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками або по іншим поважним причинам, відповідач суду не надав.

У Постанові від 11.09.2013 року у справі №6-81цс13 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така-ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 1 липня, 25 листопада та 16 грудня 2015 року.

З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України неустойка (пеня) нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідно до ч.2 ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України №6-94цс15, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що права позивача порушені, а тому вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, виходячи з наступного розрахунку:

Розмір пені за період з 01 липня 2011 року по 01 червня 2017 року складає: липень 2011 року - 643,53-300 грн .( сплачено)= 343,53 грн. х 1% х 30 днів = 103,05 грн.; серпень 2011року - 643,53-300грн.( сплачено)= 343,53 грн. х 1% х 30 днів = 103,05 грн.;вересень 2011року- 643,53-300грн.( сплачено)= 343,53 грн. х 1% х 30 днів = 103,05 грн.; жовтень 2011року - 643,53-300грн.( сплачено)= 343,53 грн. х 1% х 30 днів = 103,05 грн.;листопад 2011року -643,53-300грн.( сплачено)= 343,53 грн. х 1% х 30 днів = 103,05 грн.; грудень 2011року-643,53-300грн( сплачено)=343,53 грн. х 1% х 30 днів = 103,05 грн.; січень 2012року -643,53-300грн.( сплачено)= 343,53 грн. х 1% х 30 днів = 103,05 грн.;лютий 2012року - 643,53-300грн.( сплачено)= 343,53 грн. х 1% х 30 днів = 103,05 грн.;березень 2012року - 683,78-300грн.( сплачено)= 383,78 грн. х 1% х 30 днів = 115,13 грн.;квітень 2012року - (аліменти не сплачувалися) 683,78 х 1% х 30 днів = 205,13грн.; травень 2012р. - 683,78-600=83,78 х 1% х 30 дн=25,13грн.; червень 2012- 683,78-300грн.( сплачено)= 383,78 грн. х 1% х 30 днів = 115,13 грн.;липень 2012року - 683,78-300грн.( сплачено)= 383,78 грн. х 1% х 30 днів = 115,13 грн.;серпень 2012року - 683,78-300грн.( сплачено)= 383,78 грн. х 1% х 30 днів = 115,13 грн.;вересень 2012року - 757,40-300грн.( сплачено)= 457,40 грн. х 1% х 30 днів = 137,22 грн.; жовтень 2012року - 757,40-300грн.( сплачено)= 457,40 грн. х 1% х 30 днів = 137,22 грн.;листопад 2012р. - 757,40-300грн.( сплачено)= 457,40 грн. х 1% х 30 днів = 137,22 грн.;грудень 2012року-771,01-300грн. (сплачено)=471,01 х 1% х 30 дн.=141,30 грн.;січень 2013року - 771,01-300грн. ( сплачено)=471,01 х 1% х 30 дн.=141,30 грн.;лютий 2013р.- 771,01-300грн. ( сплачено)=471,01 х 1% х 30 дн.=141,30 грн.;березень 2013р. - 771,01-300грн. ( сплачено)=471,01 х 1% х 30дн.=141,30грн.; квітень 2013р.- 771,01-(не сплачувалися) =771,01 х 1% х 30 днів = 231,30грн.; травень 2013р. - 786,66-600=186,66 х 1% х 30 днів = 55,99 грн.; червень 2013р.- 786,66-300=486,66 х 1% х 30 днів = 145,99 грн.; липень2013р. - 786,66-300=486,66 х 1% х 30 днів = 145,99 грн. ; серпень2013р. - 786,66-300=486,66 х 1% х 30 днів = 145,99 грн.;вересень 2013р.- 820,59-300=520,59 х 1% х 30 днів = 156,17грн.; жовтень 2013р. - 820,59-300=520,59 х 1% х 30 днів = 156,17грн.; листопад 2013р. - 820,59-0=820,59 х 1% х 30 днів = 246,17грн.; грудень 2013року - 820,59-300=520,59 х 1% х 30 днів = 156,17грн.;січень 2014року - 820,59-300=520,59 х 1% х 30 днів = 156,17грн.;лютий 2014року - 820,59-300=520,59 х 1% х 30 днів = 156,17грн.;березень 2014року - 820,59-300=520,59 х 1% х 30 днів = 156,17грн.; квітень 2014року - 820,59-300=520,59 х 1% х 30 днів = 156,17грн.;травень 2014року - 836,64-300=536,64 х 1% х 30 днів = 160,99грн.;червень 2014року - 836,64-300=536,64 х 1% х 30 днів = 160,99грн.;липень 2014року - 836,64-300=536,64 х 1% х 30 днів = 160,99грн.;серпень 2014року -836,64-650=186,64 х 1% х 30 днів = 55,99грн.;вересень 2014року - 860,93грн.-300=560,93 х 1% х 30 днів =168,27грн.;жовтень 2014року - 860,93грн.-350=510,93 х 1% х 30 дн.=153,27грн.; листопад 2014року - 860,93грн.-350=510,93 х 1% х 30 дн.=153,27грн.; грудень 2014року - 879,23грн.-350,00=529,23 х 1% х30днів =158,76грн.;січень 2015року - 879,23 грн.-350,00=529,23 х 1% х 30 днів =158,76грн.; лютий 2015року - 879,23грн.-350,00=529,23х1%х30 днів =158,76грн.; березень 2015року -879,23грн.-350,00=529,23х1% х 30 днів =158,76грн.; квітень 2015року - 879,23грн.-350,00=529,23х 1% х 30 дн.=158,76грн.; травень 2015року - 879,23 грн.-0,00=879,23 х 1% х 30 дн.=263,76грн.; червень 2015року- 879,23 грн.-500,00=379,23 х 1% х 30 дн.=113,76грн.;липень 2015року- 879,23грн.-500,00=379,23 х 1% х 30 днів=113,76 грн.; серпень 2015року -879,23грн.-500,00=379,23 х 1% х 30 днів =113,76грн.; вересень 2015року -879,23 грн.-500,00=379,23 х 1% х 30 дн.=113,76грн.; жовтень 2015року - 992,30грн.-500=492,30 х 1% х 30 днів=147,69 грн.; листопад 2015року - 992,30грн.-500=492,30 х 1% х 30 днів=147,69 грн.; грудень 2015 року - 992,30грн.-0=992,30 х 1% х 30 днів=297,69грн.; січень 2016 року - 992,30грн.-500=492,30 х 1% х 30 дн.=147,69грн.;лютий 2016 року-992,30грн.-(не сплачувалися)=992,30 х 1% х 30 днів=297,69грн.; березень 2016 року-992,30грн.-500=492,30 х 1% х 30 днів =147,69грн.; квітень 2016року-992,30грн.-(не сплачувалися)=992,30 х 1% х 30 дн.=297,69грн.; травень 2016 року-992,30 грн.-500=492,30 х 1% х 30 днів =147,69грн.; червень 2016року-1115,32-500,00=615,32 х 1% х 30 днів =184,59грн.;липень 2016року-1115,32-(не сплачувалися)=1115,32 х 1% х 30 днів=334,59грн.; серпень 2016року-1115,32-(не сплачувалися)=1115,32 х 1% х 30 днів=334,59грн. ;вересень 2016 року-1147,17-600,00=547,17 х 1% х 30 днів=164,15грн.; жовтень 2016 року-1147,17-500,00=647,17 х 1%х 30 дн.=194,15грн.; листопад 2016року-1147,17-600,00=547,17 х 1% х 30 днів=164,15грн.; грудень 2016 року-1147,17-600,00=547,17 х 1% х 30 днів=164,15грн.; січень 2017року -1147,17-500,00=647,17 х 1% х 30 днів =194,15грн.; лютий 2017року -1147,17-500,00=647,17 х 1% х 30 днів=194,15грн.; березень 2017року -1147,17-500,00=647,17 х 1% х 30 днів=194,15грн.; квітень 2017року -1147,17-1000,00=147,17 х 1% х 30 днів=44,15грн.; травень 2017року -1147,17-500,00=647,17 х 1% х 30 днів=194,15грн.

Всього розмір неустойки (пені) складає - 11 075,67грн.

В судовому засіданні представник відповідача просила з врахуванням матеріального стану відповідача та наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, зменшити суму неустойки (пені) до 2000 грн.

У п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3 роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Суд, враховуючи те, що на даний час відповідач немає постійного місця роботи(а.с.30-34), на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.34), вважає за можливе зменшити розмір неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів до 7000 грн.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень на користь позивача.

Повний текст рішення викладено 25 жовтиня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.194,196 Сімейного кодексу України , ст.ст. 6,10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІНН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 неустойку за прострочення сплаті аліментів в сумі 7000 грн. , витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Лобарчук