У Х В А Л А

Іменем України

16 серпня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря - Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє ОСОБА_3, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 грудня 2016 року по справі за позовом ПАТ «Кристалбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ПАТ «Терра Банк» (далі - Банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулося в суд із указаним позовом, посилаючись на те, що згідно кредитного договору від 27.04.2012 № КК-№39/76П Банк надав ОСОБА_1 кредит на умовах овердрафту з лімітом у межах 75 000 грн., а позичальник зобов'язався сплатити 32% річних та повернути кредит у строк до 27.04.2013.

В подальшому сторонами правочину (п.2.3) узгоджено дату остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту до 27.04.2014.

Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 (поручителем) і ОСОБА_1 (позичальником) укладено договір поруки від 27.04.2012 № КК-№ 39/77.

Взяті на себе зобов'язання позичальник належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 25.11.2014 у нього виникла заборгованість у розмірі 111 325,32 грн., з яких 68 938,70 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 13 073,64 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; 33,92 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 9 367,83 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 97,38 грн. - 3% річних та втрати від інфляції у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів; 19 813,86 грн. - 25% річних та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту.

Ухвалою місцевого суду від 04.09.2015 як правонаступника ПАТ «Терра Банк» було залучено ПАТ «Кристалбанк».

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29 грудня 2016 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кристалбанк» заборгованість за кредитним договором про встановлення овердрафту № КК-39/76П від 27.04.2012 в розмірі 111 325 гривень 32 копійки, з яких 68 938,70 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 13 073,64 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; 33,92 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 9 367,83 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 97,38 грн. - 3 % річних та втрати від інфляції у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів; 19 813,86 грн. - 25 % річних та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту. Стягнуто з ПАТ «Кристалбанк» до спеціального фонду Державного бюджету України 1113 гривень 25 копійок судового збору.

На це рішення подали апеляційну скаргу відповідачі, в інтересах яких діє ОСОБА_3 Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального й процесуального права, просять скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПАТ «Кристалбанк» відмовити.

Позивачем рішення суду не оскаржувалось.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27.04.2012 між ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про встановлення овердрафту КК-№ 39/76П, згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит на умовах овердрафту в сумі, що не перевищує визначеного цим договором ліміту овердрафту (п. 2.1). Ліміт овердрафту (максимальна заборгованість позичальника за кредитом на умовах овердрафту) встановлюється в межах 25000 грн. (п. 2.2). Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту відповідно до цього договору є 27.04.2013. У випадку, якщо за п'ять робочих днів до настання дати остаточного повернення отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту банк не направить позичальнику письмове повідомлення про відмову від продовження строку користування кредитом, сторони, з укладенням цього договору, відповідно до ст. 212 ЦК України дійшли згоди продовжити строк користування кредитом та встановити дату остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту - 27.04.2014 року (п. 2.3). За користування кредитом на умовах овердрафту встановлюється процентна ставка розмірі 32 % річних (п. 3.3) (а.с. 3-7).

25.07.2012 між ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору, за яким ліміт овердрафту встановлено в межах 75 000 грн. (а.с. 8).

Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим кредитним договором, 27.04.2012 між ПАТ «Терра Банк», ОСОБА_1 (позичальником) та ОСОБА_2 (поручителем) укладено договір поруки КК-№ 39/77, за умовами якого останній зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, а також договорами про внесення змін та доповнень до нього, що укладені або можуть бути укладені в майбутньому (п. 1.1). У випадку порушення позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність (є солідарними боржниками) перед кредитором у повному обсязі зобов'язань позичальника за кредитним договором, включаючи, але не виключно, повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, сплату процентів за понадтермінове користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів), інших платежів, відшкодування збитків, пов'язаних з порушенням виконання зобов'язань позичальника (п. 1.2) (а.с. 28-31).

25.07.2012 між ними укладено договір про внесення змін № 1 до договору поруки, за умовами якого сторони обумовили преамбулу договору «визначення та тлумачення термінів» викласти у новій редакції (а.с. 32).

Заперечення відповідачів та їх представника проти позову зводилися до того, що новий кредитор не довів наявності свого права вимоги до відповідачів, указану обставину не підтвердив належними й допустимими доказами, не надіслав їм повідомлення про відступлення права вимоги, допустив прострочення кредитора.

Так, Постановою Правління НБУ від 21.08.2014 № 518 ПАТ «Терра Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2014 № 72 було вирішено розпочати процедуру виведення ПАТ «Терра Банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 22.08.2014 (а.с. 41, 42).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на підставі плану врегулювання приймає рішення про утворення перехідного банку із передачею всіх або частини активів і зобов'язань одного або декількох неплатоспроможних банків. Перехідний банк утворюється у формі публічного акціонерного товариства.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з метою реалізації вказаної норми Закону № 4452-VI та для виведення з ринку неплатоспроможного банку ПАТ «Терра Банк», було створено ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» (а.с. 66-71).

Відповідно до п. 1.3 Статуту ПАТ «Кристалбанк» (а.с. 104, 105), банк є правонаступником ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк», який є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.10.2014 активів (включаючи права за договорами забезпечення) та обов'язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов'язаннями ПАТ «Терра Банк».

Згідно ч. 10 ст. 42 Закону № 4452-VI, перехідному банку передаються всі або визначена відповідно до плану врегулювання частина активів і зобов'язань неплатоспроможного банку.

На виконання зазначеної норми Закону № 4452-VI, рішенням акціонера ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк») від 22.12.2014 було уповноважено директора ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» Прокопенка А.Л. на підписання від імені ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» акту приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «Терра Банк» (а.с. 72).

Відповідно до вказаного рішення було укладено акт приймання-передавання від 22.12.2014, яким ПАТ «Терра Банк» передало ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» активи та зобов'язання, включаючи забезпечення за ними (додаток № 1 до акту) (а.с. 64-65).

Даним актом від ПАТ «Терра Банк» передано до ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» у тому числі активи та зобов'язання, що виникли із кредитного договору про встановлення овердрафту КК-№ 39/76П від 27.04.2012, укладеного з ОСОБА_1 та договору поруки від 27.04.2012 № КК-№ 39/77, укладеного з ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с. 75).

Частиною 12 ст. 42 Закону № 4452-VI, встановлено, що перехідний банк у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення), а також набуває обов'язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов'язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Оцінивши дані докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що після підписання акту приймання-передавання, ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк») набуло всіх прав кредитора за кредитним та забезпечувальним договорами щодо боржника та поручителя.

Виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.12.2014 було прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ТЕРРА БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку (а.с.76).

ПАТ «Терра Банк» у позовній заяві, яка надійшла до суду 19 грудня 2014 року - до передачі прав вимоги, в тому числі , по даному кредитному договроі, новому кроедитору - було пред'явлено до стягнення заборгованість, яка станом на 25.11.2014 складала суму 111 325,32 грн., з яких 68 938,70 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 13 073,64 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; 33,92 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 9 367,83 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 97,38 грн. - 3% річних та втрати від інфляції у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів; 19 813,86 грн. - 25% та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту (а.с. 27).

В тих же межах позовні вимоги підтримував і ПАТ «Кристалбанк».

Як зазначено Верховним Судом України у правовій позиції, викладеній у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

З матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ПАТ «Терра Банк», унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, новий кредитор - ПАТ «Кристалбанк» підтримував позовні вимоги в тих межах, які були пред'явлені ПАТ «Терра Банк», неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі, тому висновок суду першої інстанції про стягнення заборгованості на користь нового кредитора є правильним.

За змістом ст.ст. 11, 509, 526, 610-612, 614, 623, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, цивільно-правові зобов'язання виникають з договорів і є обов'язковими для виконання сторонами; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки; боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів; особа відповідальна за порушення зобов'язання, позичальник, який уклав і не виконує кредитний договір, повинен відшкодувати кредитору збитки в повному обсязі; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.5 Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення Позичальником строку погашення одержаного ним кредиту він сплачує проценти в розмірі 25 % річних від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України у порядку обчислення та сплати пені відповідно до п. 3.10 цього Договору (додатково до процентної ставки, вказаної в п. 3.3 цього договору).

В суді апеляційної інстанції представник відповідачів вказував на те, що розрахунок позивача не підтверджує факт видачі коштів позичальнику чи їх зарахування на розрахунковий рахунок.

Проте представник відповідачів не заперечував, що платежі на погашення заборгованості перед ПАТ «Терра Банк» здійснювались боржником до березня 2014 року. При цьому правильність обчислення боргу він не оспорює, власного розрахунку не наводить.

Стосовно доводів апеляційної скарги про припинення поруки, оскільки кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя - слід вказати наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

У справі, що розглядається, п. 6.5 договором поруки встановлено, що порука припиняється якщо кредитор протягом 36 місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

Указаний строк поруки, встановлений договором, не є строком для захисту порушеного права (позовної давності), а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки, тому і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються.

Оскільки строком виконання основного зобов'язання за кредитним договором є 27.04.2014, а отже позов до поручителя пред'явлено у грудні 2014 року дотриманням строку дії поруки.

Зважаючи на викладене, судова колегії вважає, що підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає. Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді