Справа № 141/487/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

за участю секретаря Ставничого С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою керівника Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави - Оратівської районної ради Вінницької області в особі Оратівської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину, без участі сторін, -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі закладу охорони здоров'я Комунального закладу «Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. академіка О.І. Ющенка» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину, згідно із якою вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 13.12.2016 року ОСОБА_1 визнано винною за ч. 2 ст. 125 КК України та засуджено до покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1020 гривень.

Як встановлено Оратівським районним судом Вінницької області, ОСОБА_1 02.10.2016 року близько 10 години 00 хвилин знаходячись біля домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1, під час суперечки з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, які склались між ними у зв'язку із тим, що ОСОБА_3 ніби то звинувачує сина ОСОБА_1 у крадіжках із магазинів, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно нанесла кулаком своєї правої руки один удар в область носа гр. ОСОБА_3 Своїми умисними діями ОСОБА_1 спричинила ОСОБА_3 тілесні ушкодження, у вигляді забійної рани в ділянці носа. Відповідно до висновку експерта № 230 від 06.10.2016 року у гр. ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обличчя, забійної рани в ділянці носа, дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих предметів можливий в термін, та при обставинах які вказала ОСОБА_3 Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_3 належать до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Оратівської центральної районної лікарні (далі Оратівської ЦРЛ) у період з 06.10.2016 року по 12.10.2016 року, що підтверджується довідкою наданою Оратівською ЦРЛ. Згідно довідки наданої Оратівською ЦРЛ на лікування потерпілої ОСОБА_3 закладом охорони здоров'я затрачено грошові кошти у розмірі 2 570 грн. 70 коп.

Оскільки в добровільному порядку дані кошти відповідачем не відшкодовано, тому прокурор просить стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь місцевого бюджету Оратівського району 2570 грн. 70 коп. (дві тисячі п'ятсот сімдесят гривень сімдесят копійок) витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3

Прокурор Оратівського відділу Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області Загребельний Є.В., будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник позивача голова Оратівської районної ради Лошак Г.В., будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково, а саме позовні вимоги в частині стягнення з неї 2570 грн. 70 коп. витрат на лікування потерпілого від злочину визнає, проте просить звільнити її від сплати судових витрат, у зв'язку з тим, що вона ніде не працює та на її утримання знаходяться двоє малолітніх дітей.

Від учасників судового розгляду до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв"язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 13.12.2016 року ОСОБА_1 визнано винною за ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1020 гривень. Вирок ніким не оскаржувався та набрав законної сили 13.01.2017 року.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 02.10.2016 року близько 10 години 00 хвилин знаходячись біля домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1, під час суперечки з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, які склались між ними у зв'язку із тим, що ОСОБА_3 ніби то звинувачує сина ОСОБА_1 у крадіжках із магазинів, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно нанесла кулаком своєї правої руки один удар в область носа гр. ОСОБА_3 Своїми умисними діями ОСОБА_1 спричинила ОСОБА_3 тілесні ушкодження, у вигляді забійної рани в ділянці носа. Відповідно до висновку експерта № 230 від 06.10.2016 року у гр. ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обличчя, забійної рани в ділянці носа, дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих предметів можливий в термін, та при обставинах які вказала ОСОБА_3 Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_3 належать до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Згідно із ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1206 ЦК України передбачено обов'язок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання.

Як вбачається з довідки Оратівської ЦРЛ № 22 від 06.01.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні центральної районної лікарні з 06.10.2016 року по 12.10.2016 року з діагнозом: ЗЧМТ. Забій головного мозку з цефамією. Вартість одного ліжко/дня по Оратівській ЦРЛ 2016 року становив 428 грн 45 коп. 428,45х 6 днів = 2570 грн 70 коп.

Відповідно до п.3постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора.

Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню, оскільки відповідач дійсно вчинила кримінальне правопорушення внаслідок якого потерпіла перебувала на лікуванні у Оратівській центральній районній лікарні, що підтверджується матеріалами справи, а тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 витрати на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_3 на користь місцевого бюджету Оратівського району в сумі 2570,70 грн

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. А згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи майновий стан відповідача, яка ніде не працює, являється вдовою, та на її утриманні перебуває двоє дітей: неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_3, суд вважає за необхідне звільнити відповідача від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 158, 223,294 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, 2570 грн. 70 коп. (дві тисячі п'ятсот сімдесят гривень сімдесят копійок) витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3, на користь місцевого бюджету Оратівського району р/р 0424, отримувач: місцевий бюджет, Оратівський район, , код платежу 24060300 (інші надходження), МФО: 802015).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області.

СУДДЯ О.І. Лисак

Повний текст рішення виготовлено 21.08.2017 року