Справа №359/7520/17
Провадження №2-з/359/82/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Бориспільської центральної районної лікарні про визнання незаконними дій, що полягають в обробці (збиранні, накопиченні, зберіганні, використанні та поширенні) персональних даних позивача в акті судово-психіатричного експерта,

встановив:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за предявленим нею позовом про визнання незаконними дій Бориспільської ЦРЛ, що по-лягають у збиранні, накопиченні, зберіганні та використанні її персональних даних в акті судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року; визнання незаконними дій відповідача, що полягають у передачі цього акту Бориспільському міському голові ОСОБА_4, генеральному директору КЗ КОР «ОПНМО» ОСОБА_5 та Бориспіль-ському міськрайонному суду під час розгляду цивільних справ; а також вилучення з Бориспільської ЦРЛ та знищення оригіналу та всіх копій акту судово-психіатричного екс-перта №664 від 12 серпня 2014 року. До закінчення розгляду цивільної справи Бориспіль-ська ЦРЛ може продовжувати незаконно поширювати персональні дані позивача або взагалі знищити вказаний акт судово-психіатричного експерта. Тому ОСОБА_1 просить суд заборонити відповідачу вчиняти дії, що полягають в обробці (збиранні, накопиченні, зберіганні, використанні та поширенні), а також знищенні її персональних даних в акті судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує заяву та додатково посилається на те, що в Бориспільському міськрайонному суді перебуває ще одна цивільна справа за предявленим нею позовом про зобовязання Бориспільської ЦРЛ внести до медичної кар-ти позивача інформації про захворювання цукровим діабетом та видати безоплатні рецеп-ти на препарати інсуліну. Відповідач може подати копію вказаного акту судово-психіат-ричного експерта під час розгляду цієї цивільної справи. Тому ОСОБА_1 просить суд задовольнити заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечує проти задоволення заяви. В об-ґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що Бориспільська ЦРЛ не має на-мір поширювати персональні дані ОСОБА_1, які містяться в акті судово-психіатрич-ного експерта №664 від 12 серпня 2014 року. Ця обставина свідчить про те, що доводи позивача ґрунтуються виключно на припущеннях. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні заяви.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові дока-зи, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської ЦРЛ про визнання незакон-ними дій, що полягають у збиранні, накопиченні, зберіганні та використанні персональних даних позивача в акті судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року; виз-нання незаконним дій, що полягають у передачі цього акту Бориспільському міському голові ОСОБА_6, генеральному директору КЗ КОР «ОПНМО» ОСОБА_5 та Бориспільському міськрайонному суду під час розгляду цивільних справ; а також вилу-чення та знищення оригіналу та всіх копій акту судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року (а.с.5-10).

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.27 цього ж Кодексу особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.1 п.4 та абз.4 п.5 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забез-печення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитись в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, не допускається забезпечення позову у спосіб, що передбачає ухвалення рішення без розгляду справи по суті.

Встановлено, що ОСОБА_1 не подала жодного доказу на підтвердження того, що Бориспільська ЦРЛ має намір продовжувати вчиняти дії, що полягають в обробці її персо-нальних даних, які містяться в акті судово-психіатричного експерта №664 від 12 серпня 2014 року. Доводи позивача полягають виключно у припущеннях, які не доводять жодної реальної загрози невиконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заборонивши Бориспільській ЦРЛ вчиняти дії, які полягають в обробці персональ-них даних позивача, суд фактично ухвалить рішення до розгляду справи по суті та пере-вірки законності таких дій. Крім того, у судовому засіданні стало відомо про те, що, звер-таючись з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 прагнула унеможливити подачу відповідачем копії акту судово-психіатричного експерта під час розгляду іншої цивільної справи. У такий спосіб Бориспільську ЦРЛ буде обмежено у здійсненні права на подачу доказів, передбаченого ч.1 ст.60 ЦПК України. Такі дії позивача мають ознаки зловживан-ня процесуальними правами.

З огляду на це суд вважає, що підстави для забезпечення позову у спосіб, обраний ОСОБА_1, відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.4 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7