Єдиний унікальний номер 243/7374/17 Номер провадження 22-ц/775/1882/2017
Єдиний унікальний номер 243/7374/17 Головуючий у 1 інстанції Сидоренко І.О.
Номер провадження 22-ц/775/1882/2017 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів: Корчистої О.І., Тимченко О.О.,

за участю секретаря Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі та остаточного розрахунку при звільненні

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі та остаточного розрахунку при звільненні закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу скасувати, передати справу до суду 1 інстанції для продовження розгляду, оскільки суд порушив норми матеріального та процесуального права. Суд не звернув уваги на те, що позивач працювала у Кіровському міському суду Донецької області спеціалістом з інформаційних технологій, тобто працювала робітницею і не була ані посадовою особою, ані держаним службовцем. Крім того вважає, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області не є органом державної влади.

Сторони до суду не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином - телефонограмами, які передані 20 жовтня 2017 року та зареєєстровани в Журналі телефонограм за № 4854, 4855.

Представник Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області до суду надав суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Задовольняючи клопотання про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вирішуваний спір є публічно-правовим, оскільки виник в зв'язку з проходженням позивачем публічної служби.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

На підставі ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За змістом положень п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України під публічною службою розуміється діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п.30 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ "за змістом частини першої статті 2, пункту 2 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби. Спори з приводу стягнення безпідставно сплачених (без достатньої правової підстави) грошових сум не є публічно-правовими, тому відповідні заяви слід розглядати в порядку цивільного судочинства (статті 1212, 1213 ЦК).

На підставі п. 27 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» суди повинні враховувати, що пов'язаними з вимогами про стягнення заробітної плати слід вважати вимоги про відшкодування шкоди, завданої саме невиплатою заробітної плати (грошового утримання). Суди повинні мати на увазі, що позовна вимога публічних службовців про стягнення заробітної плати (грошового утримання) за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, у тому числі в разі, коли її заявлено окремо від вимоги про поновлення на роботі, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується проходження особою публічної служби.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області компенсацію за невикористану відпустку та заборгованість по заробітній платі (арк. спр. 1-2), яка нараховувалась їй у зв'язку з виконанням посадових обов'язків головного спеціаліста з інформаційних технологій Кіровського міського суду Донецької області.

До позовної заяви додана копія трудової книжки позивача, в якій вказано, що вона 27 травня 2008 року була прийнята на посаду головного спеціаліста з інформаційних технологій Кіровського міського суду Донецької області з випробуванням, 27 травня 2008 року прийняла присягу, з 27 червня 2008 року їй присвоєно 11 ранг 5 категорії посад державних службовців, з 29 червня 2010 року їй присвоєно 10 ранг 5 категорії посад державних службовців, з 27 червня 2012 року їй присвоєно 9 ранг 5 категорії посад державних службовців. (арк.. спр. 6-7)

Отже, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення нарахованої але невиплаченої заробітної плати пов'язані з проходженням нею публічної служби, тому висновок суду першої інстанції щодо відсутностіі між сторонами цивільно-правових відносин відповідає обставинам справи та вимогам закону, а доводи апеляційної скарги про те, що позивач не мала статусу державного службовця - безпідставні .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області не є органом державної влади необґрунтоване.

Виходячи зі змісту Положення про Державну судову адміністрацію України, затверджене Рішенням Ради суддів України 22 жовтня 2010 року N 12 державна судова адміністрація України (ДСА України) є органом в системі судової влади.

Відповідно до Положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, затверджене головою Державної судової адміністрації України 25 вересня 2015 року територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області є територіальним органом Державної судової адміністрації України та їй підпорядковується.

А за ст.6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про те, що спір, який виник між сторонами, стосується проходження публічної служби і є публічно-правовим в розумінні ст. 17 КАС України, а отже він не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі статтею 312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст.312, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді