Справа № 369/3748/17 Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/3897/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 17.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Журби С.О., Сержанюка А.С.,

секретар: Якимчук Ю.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 квітня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 про визнання договорів про відступлення права вимоги (цесії) недійсними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

встановила:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом.

Разом з позовом ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру № 74 в с. Петрівське по б-р Лесі Українки, 12 Києво-Святошинського району Київської області. До набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам у буль-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири в АДРЕСА_1.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 квітня 2017 року заяву задоволено.

Накладено арешт на квартиру № 74 в с. Петрівське по б-ру ОСОБА_7, 12 Києво-Святошинського району Київської області.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 квітня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви відмовити.

04 серпня 2017 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_8 подав до апеляційного суду заяву про відкликання апеляційної скарги на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 квітня 2017 року про забезпечення позову.

За правилами ч. 2 ст. 300 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до початку розгляду справи в апеляційному суді, а друга сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині.

Як видно матеріалів справи, апеляційне провадження було відкрито 07 липня 2017 року, тоді ж було постановлено ухвалу про призначення справи до судового розгляду. Отже, заяву про відкликання апеляційної скарги було подано під час розгляду справи в апеляційному суді і така заява не підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з позовом про визнання договору про відступлення права вимоги (цесії) від 19 січня 2017 року та договору про відступлення права вимоги (цесії) від 24 січня 2017 року недійсними (а.с.2-8).

Згідно з ч.3 ст.152 цього ж Кодексу види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Суд першої інстанції постановив ухвалу про накладення арешту на квартиру № 74 в с. Петрівське по б-р Лесі Українки, 12 Києво-Святошинського району Київської області, вказавши, що дана квартира є предметом позову, однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Однак, суд першої інстанції не встановив співмірність заявлених вимог та наклав арешт на квартиру, не врахувавши, що в позові заявлені вимоги немайнового характеру щодо визнання недійсними договорів без застосування наслідків такої недійсності. Окрім того, суд першої інстанції не встановив, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною та обґрунтованою, та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.. 300, 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відкликання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 квітня 2017 року скасувати, передати питання на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Мережко

Судді С.О. Журба

ОСОБА_9