Справа № 350/1453/16-ц
Номер провадження 2/350/102/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

адвокатів ОСОБА_1,ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 Онисімни до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3звернулася до суду з позовом в якому просила суд ухвалити рішення, яким зобовязати ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом розміщення гноєсховища, яке знаходиться біля будинку №39 по вул.Шевченка в с.Ясень Рожнятівського району на відстані 15 метрів від її житлового будинку і 20 метрів від індивідуального каптажу та облаштувати гноєсховище згідно санітарних правил. Зобовязати ОСОБА_4 не чинити їй, ОСОБА_3, перешкоди в користуванні земельною ділянкою в майбутньому. Судові витрати стягнути з відповідачки.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позов уточнила, просила крім заявлених вимог, зобовязати відповідачку перенести сарай (далі-стайня,хлів, господарська споруда) та гноєсховище на відповідну нормам відстань від її житлового будинку та каптажу. Суду пояснила, що на протязі багатьох років її сімя бере воду з розміщеного на її земельній ділянці каптажу, який споруджений нею у 1978 році. До цього року її сім"я користувалася іншим колодязем, який був розміщений також неподалік, однак відповідачка вилила відро солярки, внаслідок чого вода стала непридатною для споживання, тому приблизно у 1978 році вона, позивачка, обладнала природне джерело в каптаж і з того часу бере з нього воду. Після цього відповідачка збудувала стайню і з того часу з неї, а також з гноянки, яка була раніше біля стайні витікають нечистоти, які забруднюють воду в каптажі. ЇЇ, позивачки, стайня знаходиться ще ближче, на відстані приблизно 5 м. до каптажу чим стайня відповідачки, однак в даний час вона не використовує свою стайню і не буде її використовувати найближчим часом, тому загрози для каптажу з боку її господарської споруди не передбачається.

Під гноєсховищем, яке відповідачка встановила з порушенням санітарних норм і правил, вона розуміє складування компосту всередині стайні, з якої витікають нечистоти в каптаж.Цього гноєсховища не видно, однак воно є в середині господарської споруди відповідачки.

Погоджується з тим, що каптаж нею не влашований належним чином, тому поверхневі води також стікають в нього.

Представниця відповідачки ОСОБА_4 позов не визнала та пояснила, що гноєсховища, яке було об"єктом спору, який вирішений рішенням Рожнятівського районного суду від 27.02.2014 року в даний час не існує, оскільки виконуючи рішення суду вона засипала гноянку, що підтверджено актом від 10.01.2017 року та фотографією ( а.с.33-34). Дійсно земельна ділянка ОСОБА_3 межує з земельною ділянкою ОСОБА_4, однак будь-яких витоків із земельної ділянки відповідачки на земельну ділянку позивачки немає, це вже неодноразово було встановлено. Сама позивачка на своїй земельній ділянці побудувала стайню для утримання худоби на відстані 5 м. від каптажу і таким чином сама собі створила перешкоди. Позов вважає безпідставним, оскільки стайня відповідачки збудована на виділеній їй у 1978 році земельній ділянці, яка на даний час приватизована, а каптаж було викопано пізніше, для забору води для худоби. Розміщуючи каптаж позивачка повинна була врахувати наявність стайні відповідачки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5- начальник відділу містобудування і архітектури Рожнятівської райдержадміністрації суду дав показання про те, що раніше, коли вирішувалося питання про те, чи в належному місці влаштована гноянка відповідачки, він виїжджав на місце розташування спірних будівель і встановив, що всі будівлі та компостосховище ОСОБА_4 збудовані самовільно та з порушенням ДБН, що можливо призводить до того, що нечистоти витікають на земельну ділянку ОСОБА_3 Гноєсховище повинно бути розміщене на відстані 15 метрів від житлового будинку і 20 метрів від індивідуального каптажу ОСОБА_3 Через самовільне будівництво відповідачкою всіх будівель та споруд всі ці норми порушені .Будівельні норми порушені і позивачкою господарська будівля якої знаходиться на відстані 5 м. від каптажу, який було викопано але не влаштовано належним чином.

Свідок ОСОБА_6 спеціаліст Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів управління Держпродспоживслужби в Рожнятівському районі суду пояснила, що дійсно надана ОСОБА_3вода з каптажу була досліджена і було встановлено, що вона не відповідає вимогам Додатку № 1 Державних санітарних Норм і Правил, які встановлюють гігієнічні вимоги до питної води, призначеної для споживання людиною. Встановити джерело забруднення каптажу повинен суд, однак не виключено що таке забрудження відбувається через неправильне розташування господарських будівель відповідачкою та самою позивачкою, а також через неправильне влаштування ОСОБА_3 каптажу в який стікають поверхневі води. З приводу цього спору Рожнятівський відділ Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів в Івано-Франківській області свою думку виклав у листі № 243 від 17.11.2016 року ( а.с.7).

Вислухавши сторін, свідків вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін.

Згідно ч. ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторони є сусідами, проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, між ними є спір з приводу дотримання ОСОБА_4 санітарних норм і правил щодо розташування та облаштування гноєсховища та господарської споруди( стайні).

Позивачки та її представник просять зобовязати відповідачку перенести, а по суті знести сарай ( стайню) та гноєсховище на відповідну санітарним нормам відстань, від її житлового будинку та каптажу.

При цьому, позивачка та її представник вважають гноєсховищем не гноянку, яка була об"єктом спору з приводу якого Рожнятівським районним судом 27.02.2017 року ухвалено рішення ( а.с.9-14), а складування компосту відповідачкою всередині стайні, однак чи складується компост всередині цієї споруди доказів суду не надали.

Копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно ( а.с.76) підтверджено, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться в с.Ясень по вул.Шевченка,39.

Вимагаючи знести господарську будівлю ( стайню), позивачка не ставить вимогу про скасування вищезазначеного Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке закріплює за відповідачкою право власності на спірну будівлю.

З пояснень сторін судом також встановлено, що спірна господарська будівля збудована раніше чим каптаж.

Копією відповіді від 17 листопада 2016 року Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів управління Держпродспоживслужби в Рожнятівському районі (а.с.7-7 зворот) за визначеними показниками виділено загальні колі форми, що свідчить про підвищене мікробне забруднення, досліджений взірець води не відповідав вимогам Державних санітарних норм та правил ДСанПІН 2.2.4-400-10 «Гігієнічні вимоги до води питної призначеної для споживання людиною». Так само встановлено, що власна господарська будівля (хлів) ОСОБА_3 знаходиться на відстані 5 м. від каптажу вище по рельєфу. На даний час на утриманні із сільськогосподарських тварин-домашня птиця.

Позивачка погоджується з тим, що її власна господарська будівля (хлів) знаходиться на відстані 5 м. від каптажу вище по рельєфу, тобто ще ближче чим будівля відповідачки та, що витоки з цієї споруди також можуть забруднювати каптаж. Однак вона заперечує факт будь-яких витоків з її стайні мотивуючи тим, що в даний час вона утримує тільки домашню птицю, і не планує утримувати інших сільськогосподарських тварин.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст. 96 Земельного Кодексу України землекористувач зобовязаний не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, та дотримуватися правил добросусідства.

Згідно ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Статтею 104 вказаного кодексу встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Згідно вимог ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Згідно копії акту земельно-узгоджувальної комісії від 15 вересня 2016 року (а.с.17) явних ознак проникнення нечистот із земельної ділянки ОСОБА_4 на земельну ділянку ОСОБА_7 земельною комісією не встановлено.

Актом земельно-узгоджувальної комісії від 10 січня 2017 року та фотографією (а.с.33,34) підтверджено, що гноєсховище ОСОБА_4 ліквідовано і засипано піском.

Актом від 14 лютого 2017 року (а.с.43) встановлено, що з господарської будівлі ОСОБА_4 витоків та забруднень на земельну ділянку ОСОБА_7 не поступає.

Таким чином, позивачка не надала суду доказів, які б підтверджували її позовні вимоги.

Навпаки, вищенаведені докази спростовують її твердження про те, що ОСОБА_4 створила їй перешкоди в користуванні земельної ділянкою.

Суд вважає діяльність самої позивачки на своїй ділянці такою, що провадиться з порушенням чинних нормативних актів, що є перешкодою для ОСОБА_3 в її використанні та користуванні каптажем.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, тому в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: