У х в а л а

іменем україни

09 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Карпенко С.О.,

Мазур Л.М., Ситнік О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Авіалінії Харкова» про скасування наказів та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Авіалінії Харкова» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який уточнила в ході розгляду справи, та остаточно просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ № 265-о від 19 травня 2015 року «Про застосування дисциплінарного стягнення»;

- визнати незаконним та скасувати наказ № 21 від 19 травня 2015 року «Про зміну істотних умов праці працівника»;

- зобов'язати публічне акціонерне товариство «Авіалінії Харкова» (далі - ПАТ «Авіалінії Харкова») поновити їй попередні умови праці;

- визнати незаконним та скасувати наказ № 272-о від 03 вересня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.»;

- стягнути з ПАТ «Авіалінії Харкова» на її користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн та витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, у розмірі 5 991 грн 20 коп.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що 17 липня 2013 року вона була прийнята на роботу до ПАТ «Авіалінії Харкова» на посаду інженера з планування Відділу планування технічного обслуговування Дирекції з підтримання льотної придатності.

18 травня 2015 року відповідачем видано наказ № 264-о від 18 травня 2015 року «Про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та звільнення за прогул», однак 19 травня 2015 року цей наказ було скасовано наказом № 265-о та оголошено їй догану в зв'язку з порушенням трудової дисципліни. Підставою скасування наказу № 264-о від 18 травня 2015 року стала її вагітність.

Крім того, 19 травня 2015 року відповідачем було видано наказ № 21 від 19 травня 2015 року «Про зміну істотних умов праці працівника», відповідно до якого їй було змінено істотні умови праці, а саме, встановлено посадовий оклад у розмірі 2000 грн на місяць.

У подальшому відповідачем видано наказ № 272-о від 03 вересня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.», згідно із яким вона не виконала розпорядженням № 2-р від 13 серпня 2015 року про надання службової записки, яка б містила аналіз положень керівництва з підтримання льотної придатності в частині, що стосується діяльності Відділу планування технічного обслуговування, на відповідність вимогам PART-M та IOSA та відповідні пропозиції по покращенню, пов'язаними із вказаним керівництвом.

Посилаючись на те, що зазначені вище накази ПАТ «Авіалінії Харкова» є незаконними та такими, що не відповідають вимогам законодавства, порушують її конституційні права, у зв'язку з чим підлягають скасуванню ,а також зазначаючи, що діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 000 грн, ОСОБА_3 просила задовольнити позов.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ №265-о від 19 травня 2015 року про застосування дисциплінарного стягнення у частині оголошення догани інженеру з планування відділу планування технічного обслуговування Дирекції з підтримання льотної придатностіОСОБА_3 у зв'язку із порушенням трудової дисципліни.

Стягнуто з ПАТ «Авіалінії Харкова» на користь ОСОБА_3 1 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, відхилено, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу від 19 травня 2015 року № 21 «Про зміну істотних умов праці працівника» та зобов'язання ПАТ «Авіалінії Харкова» поновити ОСОБА_3 попередні умови праці скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення.

Позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу від 19 травня 2015 року № 21 «Про зміну істотних умов праці працівника» та зобов'язання ПАТ «Авіалінії Харкова» поновити ОСОБА_3 попередні умови праці задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ від 19 травня 2015 року № 21 «Про зміну істотних умов праці працівника».

Зобов'язано ПАТ «Авіалінії Харкова»поновити ОСОБА_3 попередні умови праці.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Авіалінії Харкова», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржувала ОСОБА_3 лише в частині відмови в задоволенні її позовних вимог та в частині визначення розміру моральної шкоди, а тому апеляційним судом рішення суду першої інстанції переглядалося тільки в цій частині, у зв'язку із чим судом касаційної інстанції також перевіряється на предмет законності й обґрунтованості тільки в цій частині.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання незаконним та скасування наказу № 21 від 19 травня 2015 року «Про зміну істотних умов праці працівника» та зобов'язання відповідача поновити позивачу попередні умови праці, виходив з того, що зміни в організації виробництва і праці були викликані, зокрема, скороченням парку повітряних суден, що експлуатує компанія, а також суттєвим зменшенням обсягів виробництва і пасажиропотоку, скрутним фінансовим становищем відповідача, як авіакомпанії, що призвело до необхідності проведення раціоналізації робочих місць та введенням нових форм організації праці, що підтверджуються фінансовим звітом ПАТ «Авіалінії Харкова», а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в цій частині, визнаючи незаконним та скасовуючи наказ від 19 травня 2015 року № 21 «Про зміну істотних умов праці працівника» і зобов'язуючи ПАТ «Авіалінії Харкова» поновити ОСОБА_3 попередні умови праці, виходив з того, що відповідачем не надано доказів, що у нього мали місце зміни в організації виробництва і праці, які б стали підставою для істотних змін умов праці позивача, а саме щодо встановлення посадового окладу в розмірі 2 000 грн на місяць.

Разом з тим апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 272-о від 03 вересня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.» та про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди саме в розмірі 1 000 грн.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції в нескасованій частині, та рішення суду апеляційної інстанції ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 прийнято на посаду інженера з планування технічного обслуговування Відділу планування технічного обслуговування Дирекції з підтримання льотної придатності на умовах строкового трудового договору з 17 липня 2013 року по 16 липня 2014 року з трьохмісячним випробувальним терміном та з посадовим окладом згідно штатного розкладу, що підтверджується наказом від 17 липня 2013 року (а. с. 15, 137-138).

Наказом № 21 від 19 травня 2015 року «Про зміну істотних умов праці працівника» у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці, зокрема, скороченням парку повітряних суден, що експлуатує авіакомпанія, суттєвим зменшенням обсягів виробництва і пасажиропотоку, скрутним фінансово-економічним становищем авіакомпанії, з метою раціоналізації робочих місць, підвищення продуктивності праці та введення нових форм організації праці, змінено ОСОБА_3, інженеру з планування Відділу планування технічного обслуговування Дирекції з підтримання льотної придатності, істотні умови праці, а саме, встановлено ОСОБА_3 посадовий оклад в розмірі 2 000 грн на місяць (а. с. 30).

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Отже зі змісту зазначеної норми вбачається, що зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України в від 04 липня 2012 року в справі № 6-59цс12.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (далі - Постанова) до істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою відноситься зміна систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад, раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у т.ч. перехід на бригадну або на індивідуальну форму, впровадження передових методів, технологій тощо.

У пункті 31 цієї Постанови роз'яснено, що згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП України у межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці допускається, якщо це викликано змінами в організації виробництва і праці та працівник був повідомлений про ці зміни не пізніше, ніж за два місяці до їх запровадження. Якщо під час розгляду трудового спору буде встановлено, що істотні умови трудового договору було змінено не у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника обов'язку поновити працівникові попередні умови праці.

Так, при змінах в організації виробництва і праці власник повинен додержуватися такого порядку. Зокрема, спочатку видається наказ про внесення змін в організацію виробництва і праці. У ньому розкривається зміст цих змін, даються відповідні доручення посадовим особам для здійснення таких змін. Конкретні працівники, істотні умови праці яких у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці підлягають зміні, персонально попереджаються про те, що з такого-то конкретного дня (але не раніше ніж через два місяці після персонального попередження) змінюються істотні умови їх праці.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції належним чином оцінивши баланс (Звіт про фінансовий стан) на 30 червня 2015 року та Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2015 року, дійшов обґрунтованого висновку, що вони містять дані лише щодо фінансового стану підприємства, а не інформації про зміну в організації виробництва і праці в ПАТ «Авіалінії Харкова»; крім того не є таким доказом і наказ № 150 від 30 грудня 2013 року, оскільки ним визначено питання оптимізації організаційної структури управління, підвищення ефективності діяльності ПАТ «Авіалінії Харкова».

Таким чином апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем не доведено наявності зміни в організації виробництва і праці, які б стали підставою для істотних змін умов праці позивача, а саме щодо встановлення їй посадового окладу в розмірі 2 000 грн на місяць.

Крім того судом враховано, що наказом № 21 від 19 травня 2015 року «Про зміну істотних умов праці працівника» зобов'язано начальника адміністративного відділу ПАТ «Авіалінії Харкова» ознайомити ОСОБА_3 зі змістом наказу та попередженням про наступну зміну істотних умов праці з 22 липня 2015 року, але не раніше, ніж через два місяці з моменту ознайомлення із даним наказом (а. с. 30), в той час як остання ознайомилася з ним 08 червня 2015 року, а тому з моменту ознайомлення з наказом щодо зміни істотних умов праці та початком таких змін пройшло менш ніж два місяці.

Доказів внесення змін до оскаржуваного наказу № 21 «Про зміну істотних умов праці працівника», датованого 19 травня 2015 року щодо початку дії змін істотних умов праці відповідачем не надано.

Разом з тим суд апеляційної інстанції вмотивовано погодився з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 272-о від 03 вересня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.», оскільки завдання, яке було сформульоване в розпорядженні № 2-р від 13 серпня 2015 року, безпосередньо стосується трудових функцій саме ОСОБА_3

Суди попередніх інстанцій, дослідивши п. 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Авіалінії Харкова», затверджені рішенням загальних зборів трудового колективу ПАТ «Авіалінії Харкова» від 12 квітня 2013 року та Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 1), дійшли обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3, отримавши розпорядження щодо подання відповідної службової записки із аналізом нормативних документів та надання вказаних в розпорядженні пропозицій, не виконала покладені на неї трудові обов'язки; при цьому порядок застосування дисциплінарного стягнення був дотриманий, оскільки позивачка була попереджена, що у разі повторного невиконання розпорядження Голови правління вона може бути притягнута до дисциплінарної відповідальності.

Також суди попередніх інстанцій, враховуючи ступінь моральних страждань, які ОСОБА_3 зазнала внаслідок порушення її трудових прав, та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1 000 грн.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції в частині, яка не скасована судом апеляційної інстанції, та судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Авіалінії Харкова» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року в частині, яка не скасована рішенням апеляційного суду, та рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

С.О. Карпенко

Л.М. Мазур

О.М. Ситнік