Справа № 310/7750/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючої судді- Черткової Н.І., при секретарісудового засідання - ОСОБА_1, за участю позивача - ОСОБА_2, представника відповідача- Демидко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення сум, індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, а також трьох процентів річних від простроченої суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення сум, індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, а також трьох процентів річних від простроченої суми боргу, посилаючись на наступні обставини. Позивач вказав, що у 2013 році між ним та ОСОБА_4В, цивільною дружиною ОСОБА_3 виникли відносини з приводу купівлі-продажу гаражу по вул. Комунарів,66 Б в м. Бердянську Запорізької області. 29.11.2013 р. між дружиною ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір авансу, за яким ОСОБА_4, цивільна дружина ОСОБА_3 передала позивачу грошову суму в розмірі 7850 доларів США, про що була написана розписка. Позивач вказав, що він того ж дня, 29 листопада 2013 року передав відповідачу суму коштів в розмірі 2850 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути до 31 грудня 2013 року, та, що гроші у розмірі 2850 доларів США є вартістю виготовлення технічної документації по вводу газу, каналізації, водопроводу в приміщення гаражу по вул. Комунарів,66 Б в м. Бердянську. Позивач зазначив, що на час укладення зазначеної розписки технічна документація по вводу каналізації, водопроводу в приміщення гаражу по вул. Комунарів,66 Б вже була виготовлена на його ім"я, а технічна документація щодо газопостачання була оформлена та направлена дляпогодження у м. Запоріжжя, відповідач отримав ці кошти для переоформлення цих проектів та іншої технічної документації на своє ім'я чи ім'я своєї дружини. Позивач вказав, що факт отримання відповідачем коштів доведений та відповідачем не був спростований, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 18.11.2015 року. В подальшому договір купівлі-продажу гаражу не був укладений і з позивача, за рішенням суду були стягнуті грошові кошти у розмірі 7850 доларів США, які отримав позивач як аванс. Позивач жодних довіреностей, доручень, договорів з відповідачем не укладав, а сам відповідач посередницькі послуги не здійснював, суб'єктом підприємницької діяльності не був, не було на той час і жодних документально оформлених правовідносин щодо здійснення представництва, надання послуг, ведення справ, тощо між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Жодних замовлень відповідач не робив, жодної технічної документації ані на користь позивача, ані на користь себе чи ОСОБА_4 не виготовив, а тому набув гроші позивача без відповідних правових підстав. Позивач зазначив, що, оскільки суму у розмірі 2850 доларів США відповідач не повернув, то з 01 січня 2014 року відповідач користується його грошовими коштами без достатньої правової підстави, тому він має право нарахувати проценти за користування ними. Позивачем надано розрахунок, згідно якого загальна заборгованість за процентами за користування безпідставно одержаних чи збережених грошей, що становить 1398,80 доларів США.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, в подальшому надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, в подальшому в судове засідання не з»явився, будучи належним повідомленим про дату та місце судового засідання, суд вважав можливим закінчити судовий розгляд у відсутність не з»явившегося відповідача, належним чином повідомленого про час, дату та місце судового засідання. Суд, заслухав сторони, вивчивши матеріали справи, вважає позов не підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 листопада 2013 року позивач передав відповідачу- Кустрі A.M. суму коштів у розмірі 2850 доларів США, які він зобов'язався повернути до 31 грудня 2013 року, що підтверджується розпискою від 29.11.2013 року. Встановлено, що гроші у розмірі 2850 доларів США є вартістю виготовлення технічної документації по вводу газу, каналізації, водопроводу в приміщення гаражу по вул. Комунарів,66 Б в м. Бердянську. Факт отримання відповідачем коштів доведений та відповідачем не був спростований, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 18.11.2015 року. Відповідно до рішення Апеляційного суду Запорізької області від 18.11.2015 року, вищевказана розписка є підтвердженням взятих ОСОБА_3 зобов»язань щодо виготовлення технічної документації по вводу газу, каналізації, водопроводу в приміщенні гаражу по вул. Комунарів, 66 б. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що в подальшому свої зобов»язання по виготовленню документації відповідач не виконав, доказів в підтвердження взятого на себе зобов»язання відповідач судові не надав. Тобто, судом встановлено і це також вказано в ухвалі Апеляційного суду Запорізької області, що в даному випадку між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються ст. 901 ЦК України. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що замовник, в даному випадку - позивач, свої зобов»язання виконав, сплатив кошти відповідачу за послугу, а саме надання позивачеві виготовленої технічної документації, а відповідач свої зобов»язання не виконав, не виконав дію, не надав позивачу технічну документацію, за виготовлення якої отримав кошти. За змістом ч.1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до ч.1 п.1, ч.2 ст. 11, ч.ч 1,2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов»язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема належать договори та інші правочини. Зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов»язання повернути майно. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 02.10.2013 року № 6-88 цс 13. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, якою визначена обов"язковість судових рішень Верховного Суду України, суди зобов"язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Оскільки судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, тому застосування ст. 1212 ЦК України, яка є підставою заявленого позову, а вимог щодо неналежного виконання взятого ОСОБА_3 зобов»язання щодо виготовлення технічної документації по вводу газу, каналізації, водопроводу позивачем не заявлено, тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 509,536,901,1212,1214 ЦК України та ст.ст. 10, 60, 61, 209, 212-215, 360-7 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення сум, індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, а також трьох процентів річних від простроченої суми боргу, відмовити. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: