Справа №431/2289/15-ц
Провадження №6/431/136/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року Старобільський районний суду Луганської області у складі :

головуючого - судді Кудрявцева І.В.

при секретарі Пісковій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в приміщенні Старобільського районного суду Луганської області у м.Старобільську Луганської області цивільну справу за поданням державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ :

Державний виконавець Старобільського РВДВС ГТУЮ у Луганській області Синельников М.Ю. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. В обґрунтуванні свого подання посилається на те, що на виконанні у ДВС знаходиться виконавчий лист виданий Старобільським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 25 162,03грн. та судового збору у сумі 251,62грн. 20.11.2015р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання. Неодноразово направлялись виклики до ДВС, однак боржник за повістками не зявляється. За отриманими відповідями встановлено, що за боржником транспортні засоби не зареєстровані, інформації в ПФУ щодо боржника не знайдено, на обліку в органах ДПС боржник не перебуває, 29.03.2017р. боржнику повторно було направлено копію постанови про відкриття ВП, конверт з якою повернувся з повідомленням що боржник на території Бутівської сільської ради не проживає у звязку з її виїздом на ПММ до РФ. Державним виконавцем та представником стягувача було здійснено виїзд за місцем проживання божника за адресою: вул.Гаршина, 17, с.Піщане Старобільського району Луганської області, де було встановлено що вона за адресою не проживає, зі слів односельчан боржниця зареєстрована у будинку але з січня 2013р. не мешкає, так як виїхала з її сім'єю на ПММ в РФ, будинок розвалився тому як за більш ніж три роки в ньому ніхто не мешкав, про що було складено акт державного виконавця. Бутівською сільською радою було надано довідку з якої встановлено що боржник фактично на території сільради не мешкає. З відповіді Державної прикордонної служби видно, що боржник виїхала з України ще 17.01.2013р. через пункт пропуску Довжанський і більше на територію України не поверталась, тому конверт з повісткою про виклик до ДВС і копією постанови про відкриття ВП повернувся як не вручений. Вважав, що виконавчою службою здійснено всі необхідні виконавчі дії, тому саме обмеження права виїзду буде дієвим та єдиним способом спонукати ОСОБА_2 виконувати рішення суду. У звязку з чим посилаючись на ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

У судове засідання державний виконавець Старобільського РВДВС ГТУЮ у Луганській області Синельников М.Ю. не зявився, у поданні просив розглянути справу без його участі, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути дане подання за відсутності державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи та матеріали, додані до подання, суд приходить до наступного:

З доданих до подання матеріалів встановлено, що на примусовому виконанні у Старобільського РВДВС ГТУЮ у Луганській області знаходиться виконавчий лист №2/431/1358 виданий 22.10.2015р. Старобільським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 25 162,03грн. та судових витрат у сумі 251,62грн.(а.с.97), на запити державного виконавця надано відповіді про те, що за боржником транспортні засоби не зареєстровані (а.с.102), за даними ДФС і ПФУ інформація щодо боржника відсутня (а.с.103-106), за даними ДФС за РНОКПП боржника відкрито рахунок в ПАТ «Терра-Банк» (а.с.105), згідно інформації з Державного реєстру прав за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на будинок №17 по вул.Гаршина с.Піщане Старобільського району Луганської області (а.с.108-109) та державним виконавцем зареєстровано заяву про обтяження вказаного речового права боржника (а.с.110-116), актом державного виконавця від 11.07.2016р. (а.с.117) встановлено, що при виході державного виконавця за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: вул.Гаршина, 17, с.Піщане, Старобільського району, було встановлено (зі слів односельчан, сусідів), що ОСОБА_2 на території сільської ради фактично давно не проживає, місцезнаходження її невідоме.

Згідно копії відповіді Державної прикордонної служби України від 23.06.2017р. (а.с.123-125) ОСОБА_2, 15.07.1976р.н., паспорт ЕМ071980, перетинала державний кордон України двічі: 27.12.2012р. через ПП «Довжанський» у напряму «Виїзд» та 17.01.2013р. через ПП «Довжанський» у напряму «Вїзд».

Ухвалою Старобільського районного суду від 03.08.2016р. оголошено розшук боржника ОСОБА_2 (а.с.84).

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачає, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо, у т.ч., він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до Роз'яснення Міністерства юстиції та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.06.2008 року № 25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів», одним із заходів забезпечення виконання рішення суду може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів, доданих до клопотання, було достовірно встановлено, що державним виконавцем не надано суду доказів обізнаності боржника з наявністю відкритого щодо неї виконавчого провадження та строками його добровільного виконання, доказів відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а також не надано інших доказів того, що боржник саме ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом, оскільки саме по собі невиконання боржником у добровільному порядку судового рішення не може свідчити про факт ухилення боржника від його виконання взагалі.

Натомість з досліджених у судовому засіданні доданих до подання матеріалів встановлено, що у боржника наявне на праві власності нерухоме майно, на яке державним виконавцем зареєстровано заяву про обтяження цього права, доказів неможливості звернення стягнення на це майно виконавцем суду не надано; також з доданої до подання копії одного акту державного виконавця від 11.07.2016р. вбачається, що вихід за відомим місцем проживання боржника було здійснено державним виконавцем більше року тому і жодних доказів неможливості встановлення місця перебування боржника та вручення їй копії постанови про відкриття виконавчого провадження та теперішній час, державним виконавцем суду не надано.

Крім того, з дослідженої у судовому засіданні копії відповіді Держприкордонслужби України вбачається, що востаннє боржник перетинала державний кордон України 17.01.2013р. у напрямку на вїзд на територію України, що спростовує викладену у поданні обставину про відсутність боржника на території України та неможливість у звязку з цим вручення боржнику копії постанови про відкриття ВП.

У звязку з чим, суд вважає що у даному випадку та при вищевикладених встановлених у судовому засіданні обставинах обмеження боржника у праві виїзду за межі України буде неспівмірним з порушенням її конституційного права на свободу пересування, у звязку з чим суд вважає дане подання необґрунтованим і у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.33,45,49 Конституції України, ст.3771 ЦПК України, Узагальненням Верховного Суду України від 01.02.2013р. «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя І.В. Кудрявцев