Справа № 567/1049/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Панчук М.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.109-121 ЦПК України по справі за позовом ОСОБА_1 до Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, -

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування.

Позовна заява була подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Згідно положень, викладених в п.4, 5, 6 ч.2, ч.5 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування та до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно вартістю майна.

З позовної заяви вбачається, що позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати в порядку спадкування за законом за нею право на земельну частку (пай), після смерті племінника ОСОБА_2, який помер 01.01.2010 року, розміром 3,94 га в умовних кадастрових гектарах землі, без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна», яке належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0032473, виданого 12.07.1996 року.

Тобто позивачем було заявлено вимогу майнового характеру.

Позивачем до позовної заяви було долучено квитанцію про сплату судового збору в сумі 640 грн.

Згідно до положень ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 600 грн.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви з вимогою майнового характеру, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 8 000грн.

Тому, позивач повинна була вказати ціну позову, виходячи з вартості майна, на яке вона просить суд визнати право на спадщину (на земельну частку (пай), станом на день звернення до суду, та в разі необхідності доплатити судовий збір за вимогою майнового характеру виходячи з 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, позивачем при зверненні до суду з даним позовом не була додана нормативна грошова оцінка вказаної земельної частки (пай) розміром 3,94 га та не вказана дійсна вартість земельного паю на день звернення до суду, що позбавляє суд визначити розмір судового збору. Натомість вказана ціна позову зазначена в свідоцтві про право власності на майновий пай члена КСП станом на 14.03.2002 року, де частка ОСОБА_2 визначена в розмірі 1 798 гривень.

Також суд звертає увагу позивача, що згідно роз'яснених, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. №7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у звязку з чим, виникає цивільно-правовій спір.

Як вбачається із матеріалів справи позивачкою при зверненні до суду з даним позовом не була додана постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо спадщини, яка відкрилась після померлого ОСОБА_2 та не було додано довідки сільської ради про зареєстрованих та проживаючих осіб на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2, а також відомості про наявність чи відсутність спадкових справ та кола спадкоємців.

Тому, позивачка повиненна була надати суду відмову нотаріуса у оформленні права на спадщину за позивачем на земельну частку (пай), відповідно до заявленої позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно та зазначені вище документи.

Окрім того, позивака, зазначаючи про відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0032473, виданого 12.07.1996 року, не зазначає у позові про опублікування оголошення в засобах масової інфомації про втрату останнього та визнання його недійсним та не додає копію такого опублікованого оголошення до позовної заяви.

Разом з тим, позивачка зазначає у позові, що проживала спільно з спадкодавцем на момент його смерті, однак не зазначила доказів, які підтверджують таку обставину, зокрема, не додала до позову довідку з Тесівської сільської ради Острозького району про осіб, які проживали зі спадкодавцем на момент його смерті.

Зазначені вище недоліки позовної заяви перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою суду від 20 вересня 2017 року позовну заяву було залишено без руху, позивачці було надано строк для усунення недоліків, а також було розяснено наслідки невиконання ухвали.

Позивач станом на 06 листопада 2017 року недоліки позовної заяви не усунула, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України її слід вважати неподаною та повернути позивачці.

На підставі викладеного, керуючись ст.119, ч.2 ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування вважати неподаною та повернути позивачці.

Роз'яснити позивачці, що повернення позовної заяви є підставою для повернення судового збору, сплаченого ним під час подання такої заяви до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Острозького районного суду ОСОБА_3