01.11.2017 Справа № 363/3514/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

за участі секретаря Давидової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, обґрунтовуючи заяву тим, що її батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Луганськ, на території якого органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть та лікарським свідоцтвом про смерть. При зверненні до Вишгородського районного відділу держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області з метою проведення державної реєстрації смерті батька, з'ясувалось, що по наданим заявником документів про смерть вона не може вчинити зазначені дії, оскільки документи, видані на тимчасово непідконтрольній території, не мають юридичної сили на території України.

На підставі викладеного, заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2, 1964 року народження, уродженця п. Орелька Лозовского району Харківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, місце смерті - АДРЕСА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

У судовому засіданні, заявник викладене в заяві підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідною дочкою померлого ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці НОМЕР_1 виданого 24 квітня 1992 року Жовтневим ЗАГСом м. Луганськ.

Звернувшись до Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті ОСОБА_2, заявниця отримала відмову на підставі ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», оскільки аналіз документів, представлених заявником, а саме: свідоцтво про смерть на підставі актового запису про смерть № 1350 від 21 липня 2017 року видане Жовтневим відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки, свідчить, що заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234, ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Пунктом 8 частини 1 статті 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст.256 ЦПК України).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 та п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини, а також для інформування відділу соціального забезпечення та пенсійного фонду України.

Таким чином є всі підстави для задоволення заяви про встановлення факту смерті батька заявниці.

У відповідності з ч. 3, 4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначене Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4 ст.257-1 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 256, 257-1, 259, 212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, 1964 року народження, уродженця п. Орелька Лозовского району Харківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, місце смерті - АДРЕСА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Д.Рудюк