Справа № 686/4999/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06.09.2017 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.

при секретарі Ніколайчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «СКАЙД», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс-Лайн» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вказаним позовом в якому зазначили, що 29 липня 2016 року о 22 годині 46 хвилин, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 264 кілометрі автодороги Стрий-Кіровоград-Знамянка, в порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості рух та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1, що потягло механічні пошкодження транспортних засобів. Відповідно до висновку експертного дослідження вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ 21099 д.н. 69730ХМ становить 21118,03 гривень. Також ОСОБА_1 поніс витрати на оплату роботи експерта щодо оцінки пошкоджень автомобіля у сумі 850 гривень та витрати на поштове повідомлення відповідача стосовно проведення цього дослідження у сумі 25,44 гривень.

Крім того, під час вказаної ДТП, була травмована пасажир автомобіля ВАЗ 21099 д.н. 212099 ХМ ОСОБА_2, яка зазнала струс головного мозку з цефалічним синдромом, антено-невротичним синдромом та вестибуло-атактичними розладами, ангіопатію сітківки обох очей, забою мяких тканин лобної ділянки голови, забій правих відділів грудної клітини, 3-го пальця лівої кисті. У звязку з отриманими тілесними пошкодженнями ОСОБА_2 були понесенні витрати на їх лікування у загальній сумі 801,12 гривень.

Крім того, зазначили, що внаслідок вищевказаних неправомірних дій відповідача їм було спричинено моральну шкоду яку, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 оцінює у 10 000 гривень, а ОСОБА_2 у 15 000 гривень.

На підставі викладеного просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1, 27 997,47 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 801,12 гривень, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 15 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В судове засідання позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не зявилися. Надали суду письмову заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності. Позов підтримали у повному обсязі, наполягали на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно надісланого на адресу суду письмового заперечення, відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково: не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 стосовно стягнення з нього 1000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. В решті позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_2 просив відмовити. Зазначив, що дійсно 29.07.2016 року з його вини сталася ДТП, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобілів НОМЕР_3, яким керував він, та автомобіля ВАЗ 21099 д.н. 60730ХМ, яким керував ОСОБА_1 Зазначив, що оскільки на час вказаної ДТП його цивільно-правова відповідальність, як власника наземного транспортного засобу, була застрахована згідно діючого договору страхування, він своєчасно повідомив страхову компанію про дорожню пригоду, а розмір спричиненої матеріальної шкоди та шкоди, заподіяної здоровю потерпілих не перевищує розмір страхового відшкодування, такі витрати повинні бути відшкодовані саме страховою компанією, а не ним. Також зазначив, що оскільки ОСОБА_1 не є власником автомобіля ВАЗ 21099 д.н. 69730ХМ, останній не має права на звернення до суду з вимогами немайнового характеру.

Треті особи ПрАТ «Страхова компанія «СКАЙД» та ТОВ «Фінанс-Лайн» в судове засідання не зявилися. Причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів у справі.

Як встановлено, постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2016 року ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП, а провадження у даній справі закрито на підставі ч.2 ст.38 КУпАП у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно вказаної постанови суду ОСОБА_3 був визнаний винуватим у тому, що він, 29 липня 2016 року о 22 год. 46 хв., керуючи на 264 км. автодороги Стрий-Кіровоград-Знамянкка автомобілем НОМЕР_1, у порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, не обрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

З матеріалів справи встановлено, що вищевказана ДТП, яка відбулася 29.07.2016 року, сталася з вини ОСОБА_3М, який керував автомобілем «ГАЗ 3302» д.н. СВ 5121АМ. Вказані обставини встановлені постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.11.2016 року, яка набула чинності.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки відповідно до ч. 1 вказаної статті є діяльність, зокрема пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно наданого суду висновку експертного дослідження за результатами проведення авто товарознавчого дослідження № 280/16 від 29.08.2016 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_4 внаслідок його пошкодження у ДТП становить 27118,03 гривень.

Обґрунтованість та суму визначеного матеріального збитку відповідачами не оспорювалася.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що позивачем понесені витрати з проведення такого дослідження, що підтверджено квитанцією № 0.0.607185913.1 від 29.08. 2016 року на суму 850 гривень.

Стосовно вимог позивача ОСОБА_1 про відшкодування понесених ним витрат повязаних з повідомленням відповідача про проведення вказаного експертного дослідження у сумі 25 грн. 44 коп. суд вважає їх безпідставними, оскільки жодних належних та допустимих доказів понесення позивачем ОСОБА_1 вказаних витрат суду не представлено та в матеріалах справи не міститься.

Таким чином з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесену ним матеріальну шкоду у розмірі 27968,03 гривень.

Також з матеріалів справи встановлено, що внаслідок вищевказаної ДТП, пасажир автомобіля ВАЗ 21099 д.н. 69730ХМ ОСОБА_2 було завдано тілесні ушкодження, а саме: струс головного мозку з цефалічним синдромом, антено-невротичним синдромом та вестибуло-атактичними розладами, агніопатія сітківки обох очей, забій мяких тканин лобної ділянки голови, забій правих відділів мяких тканин лобної ділянки голови, забій правих відділів грудної клітки, 3-го пальця лівої кисті. Внаслідок отриманих травм ОСОБА_2 перебувала у Хмельницькій міській лікарні на стаціонарному лікуванні з 31.07. по 10.08.2016 року. У звязку з отриманими травмами ОСОБА_2 понесла витрати на лікування у виді придбання ліків на загальну суму 801 грн. 12 коп., що підтверджено представленими копіями фіскальних чеків.

Оскільки ДТП, внаслідок якої ОСОБА_2 отримала тілесні пошкодження, сталося з вини ОСОБА_3, останній зобовязаний відшкодувати понесені нею витрати на придбання ліків в межах заявлених позовних вимог у сумі 801,12 гривень.

Щодо заявлених позивачами відшкодування спричиненої моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Як встановлено в судовому засіданні внаслідок ДТП яка сталася, належне позивачу ОСОБА_1 майно (автомобіль ВАЗ 21099 н.з. 69730 ХМ) було пошкоджено, що обєктивно свідчить про спричинення позивачу моральної шкоди.

Також, внаслідок ДТП позивачу ОСОБА_2 було спричинено ушкодження здоровя, внаслідок чого остання зазнала фізичного болю.

Враховуючи конкретні обставини справи, а саме обставини виникнення ДТП, характер та обсяг душевних страждань, яких зазнали позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у звязку з пошкодженням майна та ушкодження здоровя відповідно, ступінь порушення життєвих звязків, та приходить до висновку, що обґрунтованим, розумним і справедливим розміром відшкодування позивачу ОСОБА_1 спричиненої йому моральної шкоди є сума у розмірі 2000 гривень, а ОСОБА_2 5000 гривень яку і належить стягнути на їх користь з відповідача.

Доводи відповідача про те, що оскільки його цивільна-правова відповідальність як власника наземного транспортного засобу застрахована ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» і розмір страхового відшкодування за вказаним договором страхування, перевищує розмір матеріальної шкоди яка повязана з пошкодженням автомобіля та понесеними витратами на лікування позивачів, та відповідно повинні бути відшкодовані самою страховою компанією за відповідною заявою позивачів, а не ним, суд не приймає до уваги, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі 6-725цс16.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід стягнути понесені останніми судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог у сумі на користь ОСОБА_1 - 504,75 гривень, на користь ОСОБА_2 - 234,96 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 27118,03 гривень, а також понесені ним витрати у звязку з оплатою експертного дослідження для встановлення суми завданої матеріальної шкоди у сумі 850 гривень, а всього 27968,03 гривень, а також в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 2000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 801,12 гривень, а також в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 504,75 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 234,96 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Стефанишин