Справа№592/2311/17
Провадження №2/592/944/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., секретар судового засідання Шипиленко О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Сумської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що 21.10.2011 р. уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач зазначає, що на даний час подружні стосунки фактично між ними припинено, разом вони не проживають з листопада минулого року, сімя розпалася через відсутність взаємопорозуміння, різні погляди та життя та родину, тому вона вирішила розірвати шлюб. Після її звернення до суду суперечки між нею та відповідачем загострилися. Крім того, відповідач вважає, що дитина може жити почергово то з ним, то з нею, не звертаючи увагу на той факт, що для дитини постійні переїзди це - стрес. Більш того, батько не звертає увагу на рекомендації лікарів щодо здоров'я сина. У звязку з цим, позивач просить суд розірвати шлюб, стягувати аліменти з відповідача щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. до повноліття дитини та визначити місце проживання малолітнього сина разом з нею.

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та дала пояснення аналогічні вищевикладеному. Також зазначила, що до 04.05.2017 р. син ОСОБА_3 тимчасово проживав з батьком, оскільки вона перебувала за кордоном.

Відповідач ОСОБА_2, у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково. Просив розірвати шлюб, щодо стягнення аліментів на сина заперечував частково, просив стягувати аліменти в мінімальному розмірі, так як він є фізичною особою - підприємцем і на даний час у нього скрутні часи. Щодо визначення місця проживання сина ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 не заперечував.

Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Сумської міської ради ОСОБА_4, в судовому засіданні зазначила, що вважають за можливе визначити місце проживання дитини з матір'ю.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21.10.2011 року (а.с. 5). Від спільного проживання у сторін є син ОСОБА_3, 18.07.2012 р.н (а.с. 6). Спільне життя між сторонами не склалось, шлюбні відносини припинено.

Таким чином між сторонами склалися цивільно-правові правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України.

Згідно ст. ст. 105, 110 СК України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до Конвенції ООН "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

За частинами першою, другою статті 161 СК України,- якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Виходячи з роз'яснень п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно висновку Служби у справах дітей СМР від 23.10.2017 р. №1594/17.1-26 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5, 18.07.2012 р., вбачається, що під час бесіди з дитиною зясовано, що малолітній постійно проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та й надалі бажає проживати разом з нею. Батько дитини, ОСОБА_2, не заперечував проти проживання сина разом з матірю, але наполягав на тому, щоб під час відсутності матері у м.Суми дитина проживала разом з ним. Служба у справах дітей СМР вважає за можливе визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю, ОСОБА_1 (а.с.45-46).

На підставі вище викладеного, зважаючи на те, що малолітній ОСОБА_5, 18.07.2012 р., на даний час проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1, та враховуючи те, що відповідач не заперечував проти проживання сина з матірю, то суд вважає, що є підстави для визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_5 з матірю, оскільки це буде відповідати інтересам дитини.

Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки судом визначено місце проживання сина, ОСОБА_5, разом з матірю.

За змістом ст. 180 СК України,- батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України,- при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 184 СК України,- суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017 року - 1355 грн., з 1 травня - 1426 грн., з 1 грудня - 1492 грн.

Оскільки син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, досяг 5 річного віку, мінімальний розмір аліментів з 01.05.2017 р. становить 713 грн. (1426х50%), а з 01.12.2017 р. 746 грн. (1492х50%).

Так як позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі і відповідач не заперечує проти визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, з врахуванням зазначених змін до діючого законодавства, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини, з урахуванням законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

При визначенні розміру аліментів суд, беручи до уваги матеріальне становище сторін, відповідач є молодою здоровою працездатною людиною фізичною особою - підприємцем, стан здоров'я дитини, також, у справі відсутні докази про наявність у ОСОБА_2 захворювань, враховуючи вимоги Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», яким встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 травня у розмірі 1426 грн., а також обставини того, що обов'язком обох батьків є належне утримування своїх дітей, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки ця сума відповідає вимогам СК України і не є меншою 50-ти % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає за необхідне стягувати аліменти з ОСОБА_2 з 04.05.2017 р., а не з часу подання позовної заяви - 27.02.2017 р., оскільки позивач ОСОБА_1 до 04.05.2017 р. була відсутня в України і вихованням сина займався відповідач ОСОБА_2, про що і не заперечувала сама ОСОБА_1 в судовому засіданні.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, а також на користь позивача 1280 грн. судових витрат, понесених ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 160-161, 180-183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 62, 64, 88, 209, 212-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Сумської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 21 жовтня 2011 року Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1629.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1000 грн. щомісяця до повноліття дитини, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04.05.2017 р. та сплачувати їх на користь матері дитини ОСОБА_1.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1280 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Б. Князєв