Справа № 569/4861/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017 м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника державного підприємства МВС України

«Інформ-Ресурси» Мельника О.І.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне

справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про повернення майна шляхом його витребування з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав та, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport» 2001 року випуску, визнати протиправними дії директора Рівненської філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» ОСОБА_4 щодо неповернення вказаного автомобіля та зобов'язати його або іншу уповноважену відповідальну особу відповідача негайно та безоплатно повернути позивачу цей автомобіль.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport» 2001 року випуску (далі - автомобіль) був придбаний позивачем ОСОБА_1 у червні 2015 року. Автомобіль був придбаний позивачу у Польщі чоловіком на ім'я ОСОБА_13 та має іноземну реєстрацію. 04 липня 2015 року позивач, знявши з автомобіля польські реєстраційні номери та поставивши на автомобіль реєстраційні номери НОМЕР_1 з належного йому автомобіля «УАЗ», поїхав у місто Рівне, де був затриманий співробітниками ДАІ. Оскільки номерні знаки автомобіля не відповідали реєстраційним документам, автомобіль у позивача був вилучений, а на позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП та винесена відповідна постанова про накладення на нього штрафу. Позивач винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення визнав і відразу ж сплатив штраф. Вважає, що автомобіль у позивача був вилучений та з 04 липня 2015 року перебуває на штрафмайданчику безпідставно.

Представник Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» Мельник О.І. в судовому засіданні позов не визнав і у задоволенні позову просить суд відмовити.

На заперечення позовних вимог посилається на те, що автомобіль на штрафмайданичик був поставлений правомірно, оскільки позивач, керуючи автомобілем, не мав при собі реєстраційних документів на цей транспортний засіб. Не заперечив щодо можливості повернення позивачу автомобіля, але за умови сплати ним витрат, пов'язаних із зберіганням автомобіля.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги є недоведеними та безпідставними.

Судом встановлено, що 04 липня 2015 року інспектором ДАІ міста Рівне ОСОБА_6 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1 та була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 425 грн. При цьому, автомобіль у позивача був вилучений та поміщений на зберігання на спеціальний майданчик.

Зі згаданих протоколу та постанови слідує, що 04 липня 2015 року об 11 годині 45 хвилин в місті Рівне на перехресті вулиць Драгоманова - Чорновола ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero» номерний знак НОМЕР_1, не мав при собі реєстраційних документів на даний транспортний засіб, чим порушив п.2.1.б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Штраф у сумі 425 грн сплачено позивачем 28 серпня 2015 року, що підтверджується відповідною квитанцією № 13226660 від 28 серпня 2015 року.

Вказані обставини сторонами визнаються.

Відповідно до статті 265-2 КУпАП (в редакції, чинній на час затримання автомобіля) у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтями 121-1, 122-5, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов'язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата.

Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках визначається Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено пунктом 12 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 (далі - Порядок), повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення.

Аналіз положень статті 265-2 КУпАП та пункту 12 Порядку дає підстави для висновку про те, що повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику більше трьох днів, крім наявності письмового звернення водія або власника чи співвласника, здійснюється за обов'язкової умови оплати ним витрат, пов'язаних із зберіганням такого транспортного засобу.

Як слідує з наданих сторонами та досліджених судом письмових доказів, із зверненням за поверненням автомобіля позивач письмово звернувся до відповідача лише 05 жовтня 2015 року, а тому повинен був оплатити витрати за зберігання автомобіля за період з 07 липня по 05 жовтня 2015 року, тобто за період, що перевищує три дні з дня затримання автомобіля.

Оскільки позивач витрати за зберігання автомобіля у вказаний період не оплатив, відповідач автомобіль йому не повернув, що узгоджується з вимогами пункту 12 Порядку, а тому такі дії відповідача суд визнає правомірними.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо неповернення автомобіля та зобов'язання відповідача негайно та безоплатно повернути автомобіль позивачу суд визнає безпідставними та недоведеними, а тому вони задоволенню не підлягають.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport» 2001 року випуску.

В обґрунтування позовних вимог у цій частині представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 купив автомобіль у Польщі через чоловіка на ім'я ОСОБА_13. Також зазначив, що письмовий договір купівлі-продажу не зберігся.

З показань допитаних в судовому засіданні за клопотанням представника позивача свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слідує те, що вони були очевидцями домовленості позивача з чоловіком на ім'я ОСОБА_13 про те, що останній з Польщі прижене позивачу автомобіль, а також були присутні при тому, як згаданий ОСОБА_13, пригнавши автомобіль, передавав позивачу документи на нього, а позивач передавав Василю грошові кошти, а саме долари США, однак у якому розмірі, свідкам невідомо.

Як слідує з наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію автомобіля НОМЕР_3, виданого у Республіці Польща 03 березня 2009 року, власником автомобіля є ОСОБА_11. При першій реєстрації автомобіля у Республіці Польща співвласником автомобіля вказаний і ОСОБА_12. 25 травня 2015 року до свідоцтва про реєстрацію автомобіля внесено запис, яким вказано співвласником і асника ОСОБА_1. При цьому суд звертає увагу на неточність наданого перекладу свідоцтва про реєстрацію, де «wspolwlasciciel» (українською мовою - співвласник) визначено як власник (польською мовою - «wlasciciel»).

Разом з тим, як слідує з довіреності від 25 травня 2015 року (що відповідає даті внесення до свідоцтва про реєстрацію автомобіля відомостей про ОСОБА_1), ОСОБА_11 уповноважив ОСОБА_1 користуватися його автомобілем «Mitsubishi Pajero Sport 2,5 TDI», 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, а не передав йому цей автомобіль у власність.

Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд визнає, що позивачем належними, допустимими та достатніми доказами не доведено тих обставин, що ним на підставі договору купівлі-продажу чи іншої цивільно-правової угоди було набуто право власності на автомобіль.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про повернення майна шляхом його витребування з чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 19 серпня 2017 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь