Справа № 196/1059/17
№ провадження 2/196/480/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 13 листопада 2016 року померла її мати ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №720396 від 21.11.2016 р., видане ОСОБА_2 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала разом з чоловіком ОСОБА_4, який помер 12 січня 2016 року (свідоцтво про смерть серії І-КИ №662219 від 18.01.2016 р., видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції у Дніпропетровській області) за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_2.

Після смерті батька ОСОБА_4 її мати ОСОБА_4 спадщину прийняла, проте у встановленому законом порядку свої спадкові права не оформила.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала. Вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері.

У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, проте постановою від 15.05.2017 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з наявністю розбіжностей в правовстановлюючих документах на спадкове майно, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості отримати, а тому звернулася до суду.

В звязку з вищевикладеним та посилаючись на вимоги ст.ст.1216, 1261 ЦК України, прохає суд визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши думку представника відповідача та перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне.

13 листопада 2016 року померла мати позивача ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №720396 від 21.11.2016 р., видане ОСОБА_2 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала разом з чоловіком ОСОБА_4, який помер 12 січня 2016 року (свідоцтво про смерть серії І-КИ №662219 від 18.01.2016 р., видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції у Дніпропетровській області) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_2 (а.с.20, 21), яка належала померлому чоловікові останньої та батькові позивача на підставі Договору дарування квартири, посвідченого 29 грудня 2004 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7 за реєстром №1894 (а.с.20).

Після смерті батька ОСОБА_4 її мати ОСОБА_4 спадщину прийняла спільним проживанням зі спадкодавцем на день смерті, проте у встановленому законом порядку свої спадкові права не оформила (а.с.23).

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері.

У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, проте постановою від 15.05.2017 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з наявністю розбіжностей в правовстановлюючих документах на спадкове майно, а саме: в Договорі дарування квартири, посвідченого 29.12.2004 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7 за реєстром №1894, в описі квартири зазначено, що вона складається з: "12-1 коридор 5,3 м2; … В-1 гараж" (а.с.20) та у Витягу ОКП "ОСОБА_2 БТІ" про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.02.2005 року тип об'єкта зазначено "квартира" (а.с.21), тобто це два різні предмети договору, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7).

Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.

Оскільки спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_4 є ОСОБА_1, яка фактично спадщину прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини у встановленому законом порядку, інших спадкоємців за законом чи які б мали право на обов'язкову частку в спадщині не має, то за викладених обставин, на думку суду, маються всі законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на квартиру АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 13 листопада 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до районного суду протягом 10 днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні - в той же строк з дня отримання ними копії рішення.

Головуюча: О.М.ГУДИМ