АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/136/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Федорової Н.О., Ярмолюка О.І.,

за участю секретаря: Лапка Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 3 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що між ним та ОСОБА_1 11 вересня 2007 року укладено договір про надання кредиту №0, за умовами якого останньому надано кредит у формі поновлювальної кредитної лінії у сумі 50 000 доларів США, з щомісячною сплатою процентів у розмірі 12% річних, на термін повернення кредиту та процентів у повному обсязі не пізніше 11 вересня 2018 року.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника по кредитному договору того ж дня укладено договір поруки №140411 з ОСОБА_2, за яким вона зобовязалась перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань в повному обсязі, що виникають з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій.

Водночас в забезпечення виконання кредитних зобовязань по кредитному договору між позивачем та ОСОБА_3 11 вересня 2007 року укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку банку передано квартиру №19 загальною площею 68,00 кв. м. по вул. Зарічанській, 26/1 у м. Хмельницькому, що належить їй на праві власності.

Всупереч умов кредитного договору ОСОБА_1 не здійснював належних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентах протягом тривалого часу, внаслідок чого станом на 4 серпня 2015 року утворилась заборгованість.

У звязку з цим позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №0 від 11 вересня 2007 року по кредиту та процентах у розмірі 22 647,17 доларів США та пені у розмірі 42 329,35 грн.; звернути стягнення на предмет іпотеки на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3; встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 жовтня 2016 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 11 вересня 2007 року по кредиту та процентах у розмірі 22 647,17 доларів США (що еквівалентно станом на 3 жовтня 2016 року до національної грошової одиниці України за курсом НБУ 25,936 грн. за 1 долар США) 587 377 грн., та пені в розмірі 42 329,35 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 22 647,17 доларів США та 42 329,35 грн. звернено стягнення на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 68,00 кв. м. та належить на праві власності ОСОБА_3 Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу вказаної квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 3 654 грн. судового збору по 1 218 грн. з кожного відповідача, а також судові витрати по справі в сумі 700 грн., тобто по 233,33 грн. з кожного відповідача.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 18 листопада 2016 року заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення місцевого суду від 3 жовтня 2016 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просять його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Посилаються на те, що за змістом п. 1.3.1. кредитного договору вбачається, що розмір річної відсоткової ставки дорівнює 12% річних, а відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права Банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору сторони погодили про те, що Банк може збільшити розмір процентної ставки в наступному порядку: банк, не пізніше ніж за 14 календарних днів до дати збільшення розміру процентної ставки повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою за адресою позичальника відповідного рекомендованого листа. Як стверджують апелянти, будь-яких повідомлень Банку про збільшення розміру процентної ставки ними не отримано.

Як зазначено в апеляційній скарзі поряд з встановленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів). Згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобовязання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Апелянти спрямовують увагу суду на те, що позивачем не підтверджено належними доказами факту заборгованості та несплати відповідачем коштів чергового платежу, а відтак неможливим є визначення останньої дати на звернення позивача до суду з вимогою про стягнення боргу за кожний несплачений відповідачем щомісячний черговий платіж.

П. п. 3.1.3 п. 3.1. кредитного договору передбачено право Банку вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення у разі порушення позичальником умов цього договору та/або настання будь-якої події, що може погіршити фінансовий стан позичальника та/або вплинути на його здатність або бажання виконувати власні зобовязання за цим договором. В такому разі Банк повинен був повідомити позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати коштів за користування кредитом за договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою позичальника. Однак, як підкреслюють апелянти, відповідачам були направлені досудові вимоги від 18 травня 2015 року про необхідність сплати простроченої (поточної) заборгованості, а не про дострокове повернення кредитних коштів. З огляду на зазначене позивачем порушено порядок дострокового повернення кредиту, який визначений умовами кредитного договору, а відтак позовні вимоги Банку є безпідставними.

Крім того, враховуючи приписи цивільного законодавства та постанови пленуму ВСУ, у звязку із збільшенням відповідальності поручителя ОСОБА_2, без належного його про це повідомлення, договір поруки є припиненим, оскільки за ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

В судове засідання 23 жовтня 2017 року сторони не зявились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

За ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 11 вересня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого Банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 50 000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 252500 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі (п.1.1 договору) (а.с. 18-24). Згідно вказаного кредитного договору та виписки за особовим рахунком ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 50000 доларів США.

Згідно п.1.2.2 вищевказаного договору, позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 11 вересня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.1.3.1 договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 11 вересня 2007 року укладено договір поруки №140411, згідно п.1.1 якого Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №0 від 11 вересня 2007 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 29-30).

Пунктом 1.4 договору поруки передбачено, що відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною.

Того ж дня в забезпечення виконання кредитних зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3, укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру №19, загальною площею 68,00 кв. м., що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 26/1 та належить на праві власності останній (а.с. 31-34).

Ринкова вартість квартири становила 392 061 грн.

Згідно п. п. 2.1.1, 2.1.2 вказаного договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, а у разі невиконання боржником цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки.

18 травня 2015 року Банком відповідачам направлено вимогу про погашення простроченого зобовязання протягом 31 календарного дня з дня одержання цього повідомлення, а ОСОБА_3 направлялась вимога в порядку ст. 35 ЗУ „Про іпотеку (а.с. 35-40). Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення вказану вимогу ОСОБА_1, ОСОБА_2 отримали 22 травня 2015 року, ОСОБА_3 вимоги не отримала.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконали, у звязку з чим виникла заборгованість, тому з них слід її стягнути.

З таким висновком погоджується колегія суддів Апеляційного суду Хмельницької області.

Між тим, суд приймаючи рішення, не визначився з початковою ціною позову.

В судовому засіданні було задоволено клопотання представника позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи для зясування вартості квартири.

Відповідачі ухились від проведення експертизи.

Представник позивача визначив початкову ціну продажу квартири в сумі 392061 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність зміни рішення в частині визначення початкової ціни предмету іпотеки.

Посилання апелянтів на те, що умова договору щодо права Банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, колегією суддів не береться до уваги, оскільки відсутнє рішення, яким в судовому порядку таку умову визнано нікчемною.

Позивач збільшив відсоткову ставку у відповідності до умов договору, яку погодив відповідач, у звязку з порушенням ОСОБА_1 графіку погашення кредиту. В матеріалах справи наявні лист та додатки до нього ПАТ «УкрСиббанк» від 16 лютого 2008 року до ОСОБА_1 про збільшення розміру відсоткової ставки в звязку з порушенням відповідачем кредитної дисципліни (а. с. 227 т.1). Тому посилання апелянтів про припинення поруки у звязку зі збільшенням відповідальності поручителя є необґрунтованим.

Посилання апелянтів про те, що позовні вимоги Банку є безпідставними з підстав неналежного направлення відповідачам досудових вимог від 18 травня 2015 року про необхідність сплати простроченої (поточної) заборгованості, є формальними та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції. В матеріалах справи наявні вимоги про погашення кредитної заборгованості (а. с. 35-43).

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта, що позивачем не підтверджено належними доказами факту заборгованості та несплати відповідачем коштів чергового платежу, а відтак неможливим є визначення останньої дати на звернення позивача до суду з вимогою про стягнення боргу за кожний несплачений відповідачем щомісячний черговий платіж.

В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором (т.1 а. с. 53 64). Доказів на спростування зазначеного розрахунку відповідачі не надали.

ОСОБА_3 є громадянкою ОСОБА_4, проживає у Тюменській обл. Ямало-Ненецького автономного округу, АДРЕСА_2. Тому суд правомірно не застосував Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України,

колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 3 жовтня 2016 року задовольнити частково.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 3 жовтня 2016 року змінити у частині ціни продажу предмету іпотеки.

Абзац четвертий резолютивної частини рішення викласти у новій редакції:

Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки, квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68,00 кв. м., що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаної квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, 392061 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_5

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Суддя /підпис/ ОСОБА_7

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_5

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8 Категорія: 19, 27

Доповідач: Купельський А.В.