Справа № 638/8772/17
Провадження № 2/638/3701/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 жовтня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

при секретарі Романової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

09.06.2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь завдану матеріальну шкоду в сумі 59711,56 грн., в якості відшкодування моральної шкоди - 3000,00 грн., також витрати, повязані із наданням йому правової допомоги в розмірі 6000,00 грн., та судові витрати в розмірі 627,11 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.03.2017 ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки "ВАЗ-21063", державний номер НОМЕР_1, рухався в м. Харкові по вул. Клочківській, буд. 295 А, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки "NISSAN", державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача, який зупинився попереду, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2017 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Станом на день ДТП відповідач не мав чинного страхового полісу, чим позбавив сторону позивача законного права на відшкодування суми збитків шляхом отримання суми страхової виплати.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 5925 від 17.05.2017, розмір матеріальних збитків, що завдано володільцю автомобіля НОМЕР_3, пошкодженого під час ДТП становить: 57 691,96 грн.

Позивач вважає, до збитків потрібно віднести витрати, повязані із проведенням авто товарознавчого дослідження, що складають 2 019,60 грн.

Також позивачу була спричинена моральна шкода. Розмір моральної шкоди, позивач оцінює в 3 000,00 грн. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести Позивачеві зокрема: порушення звичайного способу життя, а також моральних страждань, повязаних з дорожньо-транспортною пригодою.

Крім того, позивач зазначає, що ним було укладено договір про надання правової допомоги від 31.03.2017. При розгляді справи адвокат ОСОБА_3 отримала гонорар в розмірі 6000,00 грн., тому ОСОБА_1 вважає, що зазначені витрати потрібно стягнути з відповідача.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив судовий розгляд справи провести без його присутності, зазначив що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, з підстав зазначених у позові та просила його задовольнити, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 03.03.2017 ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки "ВАЗ -21063", державний номер НОМЕР_1, рухався в м. Харкові по вул. Клочківській, буд. 295 А, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем марки "NISSAN Primera", державний номер НОМЕР_2, який зупинився попереду, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду внаслідок пошкодження транспортого засобу.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2017 ОСОБА_2 було визнано винним в скоєному правопорушенні, передбаченого ст. 124 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.3, ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_2 автомобіль марки "NISSAN Primera", державний номер НОМЕР_2, зазнав значних механічних пошкоджень.

Власником даного транспортного засобу є позивач ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 5925 від 17.05.2017 розмір матеріальних збитків, що завдано володільцю автомобіля НОМЕР_3, пошкодженого під час ДТП становить 57 691,96 грн.

Крім того, позивачем були понесені витрати, повязані із проведенням автотоварознавчого дослідження, що складають в розмірі 2019,60 грн. Даний факт підтверджується відповідною квитанцією копія якої міститься в матеріалах справи.

Зазначені витрати потрібно віднести до збитків, а тому матеріальна шкода завдана позивачу становить 59711,56 грн. (57 691,96+2019,60=59711,56)

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За положеннями ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Крім того, позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягала в стражданнях, які довелося перенести позивачу та його родині зокрема: порушення звичайного способу життя, а також моральних страждань, повязаних з дорожньо-транспортною пригодою.

ОСОБА_1 зазначає, що протягом тривалого часу у звязку з пошкодженням автомобіля йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що він тривалий час не міг вночі спокійно спати. Сімейний бюджет позивача довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого позивача і члени його родини. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачу довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми. Моральна шкода в розмірі 3000,00 грн. має компенсувати емоційні страждання, які довелося перенести позивачу і його родині.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Також, в постанові Пленуму Верховного ОСОБА_1 України від 31.03.95 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами від 27.02.2009, п. 5 зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно- правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи характер і обсяг фізичних та моральних страждань і переживань позивача, суд приходить до висновку, що позов в частині моральної шкоди підлягає задоволенню.

Судом також встановлено, що позивачем укладено Договір про надання правової допомоги від 31.03.2017 із адвокатом ОСОБА_3, яка діє на підставі Свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю №1964 виданого 23.12.2015.

З розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу вбачається, що позивачем було сплачено адвокату гонорар в розмірі 6000,00 грн. Даний факт також підтверджується квитанцією та актом про надання послуг, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно приписів ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони.

Відповідно до п.47 Постанови №10 від 17.10.2014 Пленуму Вищого Спеціалізованого ОСОБА_1 України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (даліПостанова №10) «При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом… або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу».

Відповідно до п. 48 Постанови №10 «Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом… стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів)».

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригода, а також про стягнення судових витрат є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 627,11 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61,79,84,88, 212-215, 224-229 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 59711 (пятдесят дев'ять тисяч сімсот одинадцять) гривень 56 копійок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, витрати, повязані із наданням Позивачу правової допомоги в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 627 гривень 11 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Семіряд І.В.