Справа № 307/2604/15-ц
Провадження № 2/307/28/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Клим В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про припинення права власності на нерухоме майно з виплатою грошової компенсації та визнання права власності на частину нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про припинення права власності на нерухоме майно з виплатою грошової компенсації та визнання права власності на частину нерухомого майна. В позовній заяві зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 31 серпня 2008 року вона являється власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Згідно даного свідоцтва разом з нею співвласниками даної квартири були її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ЇЇ мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після її смерті спадщину прийняли вона, її батько ОСОБА_3 та її сестра ОСОБА_2, яка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Після смерті матері свідоцтво про право на спадщину до цього часу ніхто не отримував. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько ОСОБА_3. Єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті була вона і згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 липня 2016 року вона успадкувала 1/3 частину квартири, яка належала батькові. Тобто на даний час нею оформлено право власності на 2/3 частини квартири. Зараз її сестра ОСОБА_2, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житло від 31 серпня 2008 року було втрачено, звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на 1/9 частину квартири як спадкового майна після смерті їхньої матері ОСОБА_5 На даний час вона фактично є власником 8/9 частин спірної квартири, а її сестра ОСОБА_2 після прийняття спадщини після смерті матері є власником 1/9 частини вказаної квартири. Враховуючи, що належна їм на праві спільної сумісної часткової власності квартира має житлову площу 28 кв.м., то 1/9 частина квартири, яка належить ОСОБА_2 складає трохи більше 3-х кв.м. Вона вважає, що в даному випадку навіть без проведення судово-будівельної експертизи, виділити в натурі цю частку не є можливим. А тому вона звертається до суду з вимогою про припинення права власності на 1/9 частку, яка належить ОСОБА_2 у спільній частковій власності, а саме в квартирі АДРЕСА_2 з виплатою грошової компенсації вартості цієї частки. В даному випадку ОСОБА_2 таке припинення права власності не завдасть істотної шкоди, так як вона має інше власне житло. Крім того, в спірній квартирі вона ніколи не проживала. Згідно висновку про вартість об'єкта оцінки вартість 1/9 частини спірної квартири складає 4338 гривень, і вказана сума нею була внесена на депозитний рахунок Тячівського районного суду.

Просить суд припинити право власності ОСОБА_2 на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 з виплатою грошової компенсації, визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Представники позивачки ОСОБА_2. та ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 31 серпня 1994 року власниками квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Згідно свідоцтва про народження позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року і її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилася спадщина на його майно, в тому числі на 1/3 частини квартири АДРЕСА_4, яку, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 2 липня 2016 року, зареєстрованого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори в реєстрі за №2-1374, прийняла його донька - позивачка ОСОБА_1 та стала власником ще 1/3 частини квартири АДРЕСА_4.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 квітня 2017 року за №85519918 за ОСОБА_1 19 квітня 2017 року зареєстровано право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_4.

Згідно довідки Тячівського РПТІ від 24 квітня 2017 року за №07/133 ОСОБА_9 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_5, по ? частині кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про її смерть, і після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини квартири АДРЕСА_4.

Відповідно до заяви відповідачки ОСОБА_2 від 1 березня 2012 року, яка прийнята та зареєстрована приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. 10 червня 2013 року, ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Тячівського районного суду від 4 жовтня 2017 року первісний позов ОСОБА_2, в інтересах якої звернулася представник ОСОБА_11, до ОСОБА_1, Тячівської державної нотаріальної контори, де третя особа приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. про визнання права власності на частину нерухомого майна - 1/9 частину квартири АДРЕСА_4, після смерті матері ОСОБА_5, залишено без розгляду.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може також бути визнання правочину недійсним.

Відповіжно до вимог 1216-1218 ЦК Украхни спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 та ч. 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В ст.3 цього ж Закону зазначено, що державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п'ятим цієї частини.

Пунктом 1 частини 1 ст.4 вказаного Закону визначено, що державній реєстрації підлягає також право власності.

В ст.5 цього ж Закону зазначено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону. Право власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані. Право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини, в яких вони розташовані.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 подала 10 червня 2013 року до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. заяву про прийняття спадщину після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, однак свідоцтво про право на спадщину, в тому числі і на не нерухоме майно - частину квартири АДРЕСА_4, яка належала померлій ОСОБА_5, після її смерті за собою не оформила, дії щодо проведення реєстрації зазначеної частини квартири за собою у Державному реєстрі прав не вчинила, тобто ОСОБА_2 не набула право власності на частину квартири АДРЕСА_4, яка належала її померлій матері ОСОБА_5

Згідно до ст.60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А згідно до ст. ст. 58, 59 цього Кодексу докази повинні бути належними і допустимими.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що відповідачка ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_4, ще не оформила, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 з виплатою грошової компенсації є передчасними і в їх задоволенні слід відмовити.

За таких обставин, а також того, що позивачка та її представники в судовому засіданні не довели неможливість оформлення в нотаріальному порядку права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 - 1/3 частини квартири АДРЕСА_4, не підлягають до задоволення і позовні вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Грошові кошти в розмірі 4338 гривень, сплачені представником позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_12 в АТ «Державний експортно-імпортний банк України» згідно квитанції від 6 червня 2017 року за №ПН636954, що знаходяться на депозитному рахунку НОМЕР_1 Тячівського районного суду Закарпатської області, внесені в рахунок компенсації частки майна в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про припинення права власності на нерухоме майно з виплатою грошової компенсації та визнання права власності на частину нерухомого майна (справа №307/2604/15-ц), слід повернути представнику позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_12

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивачку.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169. 209-215 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.2-5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про припинення права власності на нерухоме майно з виплатою грошової компенсації та визнання права власності на частину нерухомого майна, відмовити.

Повернути представнику позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_12 грошові кошти в розмірі 4338 (чотири тисячі триста тридцять вісім) гривень, сплачені в АТ «Державний експортно-імпортний банк України» згідно квитанції від 6 червня 2017 року за №ПН636954, що знаходяться на депозитному рахунку НОМЕР_1 Тячівського районного суду Закарпатської області, внесені в рахунок компенсації частки майна в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про припинення права власності на нерухоме майно з виплатою грошової компенсації та визнання права власності на частину нерухомого майна (справа №307/2604/15-ц).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.І.Бобрушко