"04" серпня 2017 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н. О.
при секретарі Грінкевич А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю та зняття з реєстрації посилаючись на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Цей факт позивач підтверджує договором купівлі продажу квартири від 06.02.2015 посвідченим приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А., зареєстрованим в реєстрі за № 2087 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.07.2017 року. Після купівлі вищевказаної квартири позивач вселилась у помешкання та користується ним до даного часу. Однак з довідки КМ «Житло-Сервіс» від 23.06.2017 року стало відомо, що у вказаній квартирі у 2007 та 2008 роках прописані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. З часу укладення договору купівлі - продажу з 2015 року, а саме 2,5 роки, відповідачі фізично в зазначеній квартирі не проживали, комунальними послугами не користувалися, особистих речей відповідачів в квартирі ніколи не було, жодну поштову кореспонденцію за цією адресою відповідачі ніколи не виписували та не отримували. Тому просила суд усунути їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням, шляхом зняття відповідачів з реєстрації.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надійшла заяви про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі до суду не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу від 06.02.2015 року на АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу. (а.с.11-14)
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав та нерухоме майно та Реєстру права власності АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 (а.с.15)
Згідно копії довідки Форми 3 від 23 червня 2017 року, в спірній квартирі зареєстровані чотири особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. (а.с.17)
З довідки від 13.07.2017 року № 590 вбачається виданої КП «Житло-Сервіс» вбачається, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстровані в АДРЕСА_1 та зі слів сусідів фактично не проживають з 06.02.2015 року і по теперішній час. (а.с.18)
З акту по факту проживання/не проживання особи за адресою вбачається, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають в АДРЕСА_1 з дня придбання даної квартири позивачем ОСОБА_1, а саме з 06.02.2015 року. (а.с.19,19 зворот)
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.
Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норм, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».
Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильного витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Оскільки, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєю реєстрацією у спірній квартирі позбавляють позивача права розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1, в добровільному порядку позивач не має можливості усунути перешкоди в користуванні власністю, а саме зняти відповідачів з реєстраційного обліку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213, 215, 218, 226 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні правом власності квартирою АДРЕСА_1, шляхом зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О. Яровенко