АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами Київської обласної ради та Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної ради, Департаменту охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації, Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом», третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішень та наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась з позовом про визнання незаконними і скасування рішення та наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що працювала на посаді головного лікаря Київського обласного центру профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом, який перейменовано на КЗ КОР «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом», на підставі контракту, укладеного з Управлінням охорони здоров'я Київської обласної держадміністрації в 2004 році, строк дії якого закінчився в 2005році, проте вона продовжувала працювати на загальних підставах.

Наказом Департаменту охорони здоров'я №345 від 12.08.2014 року, виданим на виконання рішення Київської обласної ради від 26.04.2014 року № 790-42-VI її було звільнено з роботи з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Вважає звільнення незаконним, так як воно проведене з грубим порушенням трудового законодавства, оскільки прогулу вона не допускала, а була відсутня на роботі в зв'язку з виконанням обов'язків, пов'язаних із займаною посадою.

Просила визнати незаконним та скасувати п.1.4 рішення Київської Обласної ради шостого скликання від 26.06.2014 року №790-42-VI «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками підприємств та закладів спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Київської області», визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту охорони здоров'я київської обласної державної адміністрації від 12.08.2014 року №345 про звільнення її з посади, поновити її на роботі на посаді головного лікаря комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з BIJI/СНІДом», стягнувши з комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби ВІЛ/СНІДом» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 240839 грн. 10 коп.

Крім того, на офіційному сайті Київської обласної ради з'явилась публікація про звільнення її з посади головного лікаря у зв'язку із систематичним невиконанням нею покладених на неї обов'язків на підставі рішення Київської обласної ради шостого скликання від 03.03.2014 року. Просила визнати незаконним та скасувати п.1.4 вказаного рішення.

Незаконним звільненням їй завдано моральних страждань, в зв'язку з чим просила стягнути з Київської обласної ради та Департаменту охорони здоров'я на її користь моральну шкоду 10000 грн.

Також просила стягнути солідарно з Київської обласної ради та Департаменту охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації витрати на правову допомогу в сумі 9524 грн. 80 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.06.2017 року позов ОСОБА_1 до Київської обласної ради, Департаменту охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації, Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом», третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішень та наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу - задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано п. 1.4 рішення Київської обласної ради шостого скликання від 26 червня 2014 року №790-42- VI «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками підприємств та закладів спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Київської області».

Визнано незаконним та скасовано наказ Департаменту охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації від 12 серпня 2014 року №345 про звільнення з посади ОСОБА_1.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді головного лікаря комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом».

Стягнуто з комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» (м. Київ, вул. Багговутівська, 1, ідентифікаційний код 33195426), на користь ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 240839 (двісті сорок тисяч вісімсот тридцять дев'ять) грн. 10 коп.

Стягнуто солідарно з Київської обласної ради (м. Київ, пл. Лесі Українки, 1, ідентифікаційний код 24572267) та Департаменту охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації (м. Київ, вул. Артема,45, ) на користь ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Стягнуто солідарно з Київської обласної ради ( м. Київ, пл. Лесі Українки, 1, ідентифікаційний код 24572267) та Департаменту охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації (м. Київ, вул. Артема,45, ) на користь ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати на правову допомогу в сумі 9524 (дев'ять тисяч п'ятсот двадцять чотири) грн.. 80 коп.

Стягнуто з комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» (м. Київ, вул. Багговутівська, 1, ідентифікаційний код 33195426), на користь держави судовий збір в сумі 2408 (дві тисячі чотириста вісім) грн. 39 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду представники Київської обласної ради та Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» подали апеляційні скарги.

В поданій апеляційній скарзі представник Київської обласної ради просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Посилався на те, що суд при ухваленні рішення не врахував, що вказані позивачем підстави поважності причин відсутності на робочому місці, у зв'язку з представленням інтересів очолюваного позивачем закладу не можуть бути підставою для поновлення її на роботі, так як вчинення дій та укладення правочинів, що прямо суперечать бюджетному законодавству України не можна вважати здійсненням позивачкою своїх посадових обов'язків. Судом невірно обраховано тривалість відсутності позивача на робочому місці. Суд дійшов до помилкового висновку щодо порушення строку для накладення дисциплінарного стягнення.

В поданій апеляційній скарзі представник Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Посилався на те, що суд невірно розрахував фактичний час відсутності позивача на робочому місці, при цьому безпідставно взяв до уваги Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Київського обласного центру профілактики та боротьби з ВІЛ-СНІДом, що затверджені зборами трудового колективу 05.01.2005 рокута не врахувавши станом на дату розгляду справи в суді, що Правила викладено в новій редакції та затверджено Зборами трудового колективу 19.12.2008 року та, цим же числом, погоджено з Головним лікарем ОСОБА_1 Скарга містить також доводи про відсутність поважних причин відсутності позивача на роботі, зокрема щодо недоцільності відвідання податкової інспекції та ПП«Авангрард-груп». Також вказував на те, що посилання суду на те, що справа розглядалася більше року не з вини позивача є передчасними.

В судовому засіданні 24 жовтня 2017 року представники Київської обласної ради та центру боротьби зі СНІДОМ доводи поданих ними скарг підтримали.

В судовому засіданні 31.10.2017 року представник Департаменту охорони здоров'я також підтримала доводи апеляційних скарг.

Позивач та її представники проти задоволення скарг заперечували.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд вважав встановленими такі обставини.

Відповідно до наказу управління охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації №48 від 23.07.2004 року створено Київський обласний Центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» на базі Обласного Центру профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом шляхом виділу його із складу обласної клінічної лікарні. Призначено на посаду головного лікаря Центру на контрактній основі строком на один рік ОСОБА_1 з 01.10.2004 року по переводу з Київської обласної клінічної лікарні (т.1 а.с.59,60).

На підставі контракту від 01.10.2004 року, укладеного між позивачем та правлінням охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації позивач була прийнята на роботу на посаду головного лікаря Київського власного центру профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом на термін з 01.10.2004 року до 01.10.2005 року.

Відповідно до п.15 контракту керівник має право діяти від імені підприємства, представляти його на всіх підприємствах, в установах та організаціях; укладати господарські та інші угоди, видавати доручення тощо (т.1, а.с.7-10).

Згідно п.п.5.1, 5.2 Статуту КП «Київський обласний центр профілактики га боротьби з ВІЛ/СНІДом», затвердженого розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 29.06.2004 року №386, який діяв на момент прийняття позивача на роботу, керівництво діяльністю Центру здійснюється головним лікарем центру, який призначається на посаду та звільняється з посади начальником управління охорони здоров'я обласної державної адміністрації за погодженням з відповідним заступником голови Київської обласної державної адміністрації згідно з розподілом обов'язків шляхом укладення з ним контракту. Головний лікар Центру несе відповідальність за діяльність Центру; діє без довіреності від імені Центру, представляє його в усіх установах та організаціях; розпоряджається коштами та майном Центру відповідно до чинного законодавства; укладає угоди, видає довіреності, відкриває рахунки в установах банків; призначає на посади та звільняє з посад працівників Центру відповідно до чинного законодавства; в межах своєї компетенції видає накази, обов'язкові для всіх працівників Центру; укладає колективний договір згідно з чинним законодавством (т.1 а.с.27,28).

Відповідно до наказу головного управління охорони здоров'я №518н від 02.10.2012 року головному лікарю Комунального закладу Київської обласної ради «Центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» ОСОБА_1 оголошено догану у зв'язку із визнанням роботи Центру по виконанню заходів Загальнодержавної програми забезпечення профілактики ВІЛ-інфекції, лікування, догляду та підтримки ВІЛ-інфікованих і хворих на СНІД на 2009-2013 роки в Київській області незадовільною ( т.1 а.с.75).

Згідно наказу директора Департаменту охорони здоров'я №558-н від 01.11.2013 року головному лікарю Комунального закладу Київської обласної ради «Центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків, створення незадовільного стану виконавчої дисципліни, що призводить до зриву виконання доручення голови Держслужби України соцзахворювань ОСОБА_4 від 06.09.2013 року №22.2/2/3036/Ал на виконання доручення Президента України від 28.12.2012 року №1-1/3526 «Щодо деяких питань запобігання поширенню епідемії туберкульозу, ВІЛ-інфекції/СНІДу та вірусних гепатитів» та створення ситуації, яка негативно впливає на рівень надання медичної допомоги ВІЛ-інфікованим громадянам та на загальний стан здоров'я населення Київської області (т.1 а.с.84,85).

Рішенням Київської обласної ради шостого скликання від 17.09.2013 року №670-34-VI затверджено статут Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» в новій редакції, відповідно до п.6.3 якого управління діяльністю Центру здійснює директор, який призначається на контрактній основі та звільняється Київською обласною радою за поданням Київської обласної державної адміністрації. Контракт із директором укладається Органом управління згідно з чинним законодавством України (т.1 а.с.86-95).

Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 20.12.2013 року «Про питання управління Київською облдержадміністрацією об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» Департаменту охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації підпорядковано Комунальний заклад Київської обласної ради Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ /СНІДом (т.І а.с. 04-109).

Згідно п.9.21 Положення про Департамент охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 11.02.2013 року №55, директор Департаменту погоджує у встановленому порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників відділів та закладів охорони здоров'я, що підпорядковані або належать до сфери управління районних рад, районних держадміністрацій та міськвиконкомів міст обласного значення (т.4 а.с. 140- 48).

Відповідно до наказу директора Департаменту охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації №8 від 14.02.2014 року головному лікарю Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» ОСОБА_1 оголошено догану. Підстави: доповідна записка начальника управління лікувально-профілактичної допомоги Департаменту охорони здоров'я Київської ОДА ОСОБА_5 від 14.02.2014 року; письмове пояснення головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» ОСОБА_1 (т.1 а.с. 100).

14.02.2014 року комісією в складі начальника управління ЛПД ДОЗ КОДА ОСОБА_5, головного спеціаліста-юриста ДОЗ КОДА ОСОБА_6, юрисконсульта КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» складено акт про те, що головний лікар КЗ КОР «Київський обласний центр профілактики і боротьби з ВІЛ/СНІДом» ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці з 12-30 год. по 15-50 год. 14.02.2014 року без поважних причин, у зв'язку з чим ознайомити її з наказом ДОЗ КОДА від 14.02.2014 року №8 «Про оголошення догани ОСОБА_1.» виявилося неможливим (т.1 а.с.101).

П.п. 1.4 рішення Київської обласної ради шостого скликання від 26.06.2014 року №790-42-VI «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками підприємств та закладів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики і боротьби з ВІЛ/СНІДом» ОСОБА_1 звільнено з посади за ст.40 п.4 КЗпП України т.1 а.с.110).

На виконання рішення Київської обласної ради від 26.06.2014 року №790-2-VI «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками підприємств та закладів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» директором Департаменту охорони здоров'я Київської обласної Державної адміністрації видано наказ №345-Н від 12.08.2014 року про звільнення головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради Київський обласний центр профілактики і боротьби з ВІЛ/СНІДом» ОСОБА_1 з 12.08.2014 року за ст.40 п.4 КЗпП України (т.1 а.с.111).

Згідно акту комісії у складі заступника директора департаменту охорони здоров'я КОДА ОСОБА_7, начальника відділу медичного страхування, матеріального та кадрового забезпечення ОСОБА_8, головного спеціаліста-юрисконсульта ОСОБА_6 від 28.03.2014 року головний лікар КЗКОР Київський обласний центр профілактики і боротьби з ВІЛ/СНІДом» ОСОБА_1 не прибула до Департаменту охорони здоров'я для надання пояснення з приводу її відсутності на робочому місці 14.02.2014 року з 12-30 год. до 15-50 годин (а.с.122).

Аналогічного змісту акти було складено комісією 29.04.2014 року та 23.06.2014 року (а.с.123,124).

З акту перевірки щодо дотримання та виконання вимог техніки безпеки, протиепідемічного режиму, особистої гігієни в лабораторії Комунального закладу «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ-СНІДом» від 28.10.2013 року вбачається, що спецодяг персоналу лабораторії наявний в достатній кількості, зберігається в шафах. Відсутні шафи на 2 відділення для персоналу, що не відповідає вимогам ДСП 9.9.5.-080-02 «Правила влаштування і безпеки роботи в лабораторіях (відділах, відділеннях) мікробіологічного профілю» (т.1 а.с.151,152).

14.02.2014 року ПП «АВАНГАРД ГРУП» виписано рахунок-фактуру №СФ-0000078, одержувачем в якому значиться КЗ «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ-СНІДом», на придбання шаф LS-21 в кількості 2-х одиниць на загальну суму 2000 грн. (т.1 а.с.153).

З консультативного висновку Київської міської курортної лікарні профспілок України ЗАТ «УКРПРОФЗДРАВНИЦЯ» від 14.02.2014 року вбачається, що позивач 14.02.2014 року звернулась до лікаря вказаного медичного закладу ОСОБА_9 з приводу підвищення артеріального тиску і їй було діагностовано гіпертонічний криз ( т. а.с. 154).

Згідно п.п.6.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Київського обласного центру профілактики та боротьби з ВІЛ- СНІДом, затверджених зборами трудового колективу 05.01.2005 року відповідно до ст.61 КЗпП України в закладах охорони здоров'я на роботах, пов'язаних з наданням медичної допомоги населенню застосовується щомісячний облік робочого часу. Тривалість робочого дня для медичних працівників-7.12 год. (при 5-ти денному робочому тижні); середній медперсонал та заввідділеннями - з 8.30 год. до 15.42 год., перерва на обід з 13.00 год. до 14.00 год.; лікарі - з 9.00год до 16.12 год., перерва на обід з 13.00 год. до 14.00 год.; тривалість робочого дня для адміністративно-господарського персоналу - 8 годин (при 5-ти денному робочому тижні). Час початку і закінчення роботи працівників апарату адміністрації встановлюється з 9.00 год. до 17.00 год., перерва для відпочинку та харчування - 1 година - з 13.00 год. до 14.0 год. (т. 4а.с.45-47).

Як видно з табелю обліку використання робочого часу за лютий 2014 року, доданого до заперечень відповідача - Департаменту охорони здоров'я Київської обласної державної адміністрації (т.2 а.с.78, 79), 14.02.2017 року позивачу відмічено 7,2 години робочого часу.

Згідно довідки про отримані доходи позивача за травень 2014 року - серпень 2014 року ( т. 4 а.с.219) заробітна плата позивача за червень 2014 року складає 678 грн. 42 коп. при відпрацьованих 2-х робочих днях, а за липень 2014 року заробітна плата не нарахована.

Свідок ОСОБА_10 показала, що 14.02.2014 року близько 13-00 год. біля «Промінаду» зустріла свого знайомого ОСОБА_11 на розі вулиць Овруцької та Багговутівської. Вони стояли і розмовляли, коли вона добачила, як з приміщення податкової інспекції вийшла позивач з якоюсь дівчиною. З позивачем вона була знайома наглядно; знала, що це дружина ОСОБА_11

Свідок ОСОБА_9 показала, що працює лікарем-терапевтом в Київській міській курортній бальнеолікарні профспілок України ЗАТ УКРПРОФЗДРАВНИЦЯ». 14.02.2014 року вона працювала в II зміну. До неї звернулась позивач із скаргами на головний біль, запаморочення та слабкість. Вимірявши артеріальний тиск позивача, який становив 190/110, вона ввела їй магнезію. Поступово тиск знизився до 140/90, і близько 17-00 год. пацієнт залишила приміщення лікарні в задовільному стані. Що з нею відбувалося далі, невідомо. Лікарняні листи лікарнею не видаються - був складений консультативний висновок, в якому зазначено діагноз: гіпертонічний криз.

Свідок ОСОБА_12 показала, що з 21.02.2006 року по 14.10.2014 року працювала в Центрі профілактики та боротьби з ВІЛ-СНІДом сестрою-господинею та на півставки - секретарем.

14.02.2014 року до Центру прибула комісія, члени якої вимагали від позивача пояснення, чому вона не зареєструвала Статут. Близько 12-00 год. члени комісії пішли. Приблизно через півгодини позивач написала в Журналі обліку робочого часу, куди йде, і разом з Шашкун пішла з Центру. Через 15-20 хвилин після цього до Центру повернулись члени комісії ОСОБА_6 і ОСОБА_5 і спитали, де позивач. Вона запропонувала їм подивитись журнал, але вони не стали його дивитись і сіли біля її кабінету на лавці. Близько 15-50 год. вони вдвох пішли.

В цей час в приміщенні Центру щось фарбували і стояв різкий запах. Близько 16-00 год. зателефонувала позивач і поцікавилась, що відбувається в Центрі. Вона повідомила, що приходили члени комісії і що пахне фарбою, просила дозволу, щоб співробітники Центру могли піти раніше додому через запах фарби, проти чого позивач не заперечувала у випадку, якщо будуть написані доповідні.

Свідок ОСОБА_11 показав, що його дружина ОСОБА_1 14.02.2014 року зателефонувала йому близько 13-00 год. і попросила відвезти її до податкової інспекції. Біля податкової інспекції Шевченківського району він зустрів знайому ОСОБА_10, поспілкувався з нею хвилин 10. Коли дружина із Шашкун вийшли з податкової інспекції, вони сіли в машину і поїхали до відділення «Райффайзен банку «Аваль», що знаходиться по вул. Багговутівській. Виявилось, що в банку - обідня перерва, і тоді вони поїхали на вул. Новокостянтинівську, 9 замовити ящики. Пробули там хвилин сорок. Позивач спілкувалась з директором підприємства, а він роздивлявся ящики та міряв їх. Ящики були металеві розміром 1,80 м х 1,60 м, але вони їх не купили, так як на рахунку не вистачало коштів.

Після того, як вони відвідали склад, позивач поскаржилася на головний біль і вони поїхали до бальнеолікарні, де лікар виміряла дружині тиск, який становив 190/110. Він купив магнезію, яку лікар ввела дружині. Дружина полежала якийсь час, після чого переміряли тиск і поїхали з лікарні.

Свідок ОСОБА_12 показала, що 12.08.2014 року від членів комісії соцстраху дізналась про звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі ст.40 п.4 КЗпП України.

Свідок ОСОБА_13 показала, що працювала психологом в Центрі боротьби зі СНІДом. 14.02.2014 року вона писала доповідну на ім'я ОСОБА_1 про різкий запах фарби в приміщенні Центру, в зв'язку з чим просила піти з роботи раніше. Пішла вона з роботи близько 16-00 год.

Цього дня до Центру двічі навідувались перевіряючі: перший раз троє осіб, а другий раз - двоє. Доповідну вона писала після 13-00 год., а вручила її головному лікарю близько 15-00 год. Коли ОСОБА_1 пішла з роботи, вона не пам'ятає, пам'ятає, що зранку вона була на роботі.

Свідок ОСОБА_14 показала, що 14.02.2014 року в обласній лікарні щось фарбували в першій половині дня, в зв'язку з чим стояв різкий запах фарби. Проте вона знаходилась на роботі до кінця дня, так як було багато відвідувачів.

Цього дня вона поверталась на роботу близько 17-00 год., так як забула ключі від квартири, і на сходах центру зустріла головного лікаря, яка зайшла, розписалась в журналі виходу на роботі і позачиняла всі двері.

Судом встановлено, що позивач була звільнена з роботи на підставі ст.40 п.4 КЗпП України. Разом з тим Київською обласною радою при прийнятті рішення 26.06.2014 року №790-42-VІ не було враховано, що відсутність позивача на робочому місці 14.02.2014 року була викликана поважними причинами.

Так, в судовому засіданні з'ясовано, що позивач, будучи головним лікарем ввіреного їй закладу, 14.02.2014 року приблизно з 12-25 год. до 15-00 годин перебувала спочатку в податковій інспекції Шевченківського району м. Києва з метою вирішення робочих питань Центру, а потім - в магазині ПП «АВАНГАРД ГРУП» - з метою погодження умов та укладення договору на придбання спеціальних меблів для Центру .

Незважаючи на те, що коло посадових обов'язків позивача відповідною посадовою інструкцією визначене не було, представництво інтересів Центру та вирішення питань, пов'язаних з діяльністю Центру, в інших установах та організаціях відноситься до прямих посадових обов'язків головного лікаря, передбачених Статутом КЗ «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом.

Оскільки прогул передбачає винну поведінку працівника, звільнення позивача на підставі ст.40 п.4 КЗпП України за наведених вище обставин не можна вважати правомірним.

Крім того, актом комісії від 14.02.2014 року зафіксовано відсутність позивача на робочому місці з 12-30 год. до 15-50 год. з урахуванням обідньої перерви, яка відповідно до ст.66 КЗпП України не включається в робочий час і може використовуватись працівниками на власний розсуд.

Отже, за виключенням обідньої перерви, час відсутності позивача на робочому місці складає 2 год. 20 хвилин, що не може бути кваліфіковано як прогул.

При звільненні позивача також не дотримано строки притягнення до дисциплінарної відповідальності, передбачені ст. 148 КЗпП України, не відібрано пояснення про причини відсутності на робочому місці 14.02.2014 року.

Дослідивши, надані суду першої інстанції докази, колегія суддів встановила, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду відповідають цим обставинам та вимогам закону

Доводи скарги про помилковість висновків суду, щодо поважності причин відсутності на роботі через перебування в податковій інспекції та на підприємстві з метою придбання для лікарні металевих шаф, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Згідно пункту 5.2. Статуту центру (який неодноразово було представлено в судовому процесі) - головний лікар має право діяти від імені центру та представляти його інтереси в усіх установах та організаціях (т.1 .а.с. 142).

Це підтверджено також п. 5 статті 65 Господарського кодексу України від 16.01.2003року № 436 - ІУ цитуємо « Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і місцевого самоврядування, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання його діяльності в межах та порядку, визначених установчими документами».

З матеріалів справи вбачається та доведено позивачем, що остання через відсутність належного фінансування лікарні та на виконання Загально державної програми протидії ВІЛ/СНІДу в якій йдеться про створення та роботу на території України благодійних організацій для отримання коштів, медикаментів,тощо з Глобального фонду, МВФ та інших благодійних організацій, знаходилась в податкових органах з метою отримання консультацій з приводу створення та оподаткування благодійної організації при лікарні, через яку можна б було б вирішувати фінансові проблеми, пов'язані з недофінансуванням потреб, ввіреної їй установи. Згідно п.1.3. Статуту Центру, у своїй діяльності центр керується в тому числі і Законами України та згідно п.4.2. джерелами фінансування центру можуть бути - благодійні, добровільні внески (т4 а с 27 -28).

Що стосується отримання Позивачем рахунків від ПП «Авангард».

Судом встановлено, що 28 жовтня 2013 року СЕС видало розпорядчий документ про необхідність придбання спеціальних меблів. (т.1.а.с.151-152).

Так, як в кінці року через відсутність грошей на придбання меблів, виконати вимогу СЕС було неможливо, вказаним питанням, позивач як керівник стала займатись на початку року і оскільки лікарня не могла придбати майно на суму дорожчу ніж 700 грн., 14 лютого вона поїхала до ПП "Авангард" з метою домовитись про знижку, або оплату різниці з коштів спонсорів, чи особистих коштів. З огляду на вищенаведене, твердження апелянта, що перебування позивачки в податковій інспекції та ПП «Авангард» не пов'язане з її посадовими обов'язками є безпідставним, тому, що ніяких посадових обов'язків відповідачами розроблено для головного лікаря Центру не було не зважаючи на приписи прокуратури, які є в справі . ( т.З .а.с. 50-51, 47-49).

Крім того, суд вірно врахував, що позивач згідно журналу обліку часу, вказана як особа, яка була протягом дня на роботі в центрі 14.02.2014 року. В справі в наявності табель обліку робочого часу за лютий 2014року, що затверджений печаткою Департаменту охорони здоров'я. ( т.І.а.с. 78 - 79).

Доводи скарг з приводу помилковості висновків суду, щодо відсутності прогулу, через те, що обідня перерва - 1 година, була включена до часу прогулу, колегія суддів не приймає, так як до суду першої інстанції відповідачами по справі на спростування вказаного висновку жодні докази не подавались.

Надаючи до апеляційного суду нові докази відповідачі не навели жодної поважної причини не подання їх до районного суду.

Крім того , на наданих Відповідачами Правилах внутрішнього розпорядку в новій редакції, стоїть печатка центру, яку центр отримав через місяць після звільнення позивача. Через місяць після звільнення Позивача центр було перейменовано та він отримав нову назву та печатку (т.І.а.с. 87-95).

Правила, в редакції, що надали відповідачі, ніколи не затверджувались на загальних зборах. Відповідно до рішення трудового колективу № 67 від 19.12.2008 року правила були затверджені в іншій редакції . З перервою на обід у адміністрації центру з 13 до 14 годин.

Крім того, апелянт долучив до апеляційної скарги копію Колективної угоди від 2013р., яка до районного суду також не подавалась.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про колективні угоди» - колективні договори повинні бути зареєстровані місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Порядок повідомної реєстрації затверджується Кабінетом міністрів України.

Надана апеляційному суду колективна угода не затверджена в установленому законом порядку, а тому є не належним доказом.

Доводи скарги з приводу не пропущення строку, передбаченого ст. 148 КЗпП України, через перебування позивача на лікарняному також спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується протягом місяця з моменту виявлення проступку, але не пізніше, ніж одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення від роботи та перебування на лікарняних листках або відпустці.

з 17.02.2014року по 04.03.2014року з 05.03.2014року По 28.03.2014року з 10.04.2014року по 25.04.2014року з 24 06.2014ро по 25 .07.2014року з 26.07.2014року по 01.08.2014року

Вказані листки непрацездатності перевірені та підтверджуються листом виконавчої директорії Київського обласного відділення ФССзТВП від 06.10.2014року № 2969/09-13 ( т.1.а.с.51). Перебування Позивача на лікарняних було викликано стресовими ситуаціями, які вона отримувала на робочому місті.

Отже, з 14 лютого 2014 року до дати звільнення 12 серпня 2014 року, не враховуючи дату прогулу та часу тимчасової непрацездатності минуло 70 днів, що більш ніж в два рази перевищує строк на протязі якого Закон дозволяє притягнути працівника до дисциплінарної відповідальності.

Доводи скарг з приводу безпідставного стягнення середнього заробітку за строк, що перевищує один рік, колегія суддів не приймає, так як відповідно до ч.2 статті 235 КЗпП України, якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спор, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Посилання представника центру на те, що судові засіданні переносились через уточнення позивачем вимог, залучення судом до участі в справі третіх осіб , відповідача не свідчать про те, що існує винна поведінка позивача, так як остання реалізовувала, надані їй процесуальним законом права. З матеріалів справи вбачається, що мало місце одне відкладення через перебування представника у відрядженні, що також не свідчить про навмисне затягування позивачем розгляду справи. За три роки розгляду справи, відсутність представника в одному із засідань, через відрядження не є зловживанням правом. В цілому з матеріалів справи вбачається, що позивач була присутня на всіх судових засіданнях, діяла в межах наданих позивачу процесуальних прав, а тому висновок суду про відсутність вини останньої в розгляді справи протягом трьох років є вірним.

Апеляційні скарги не містять доводів, щодо вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу, а тому рішення суду в цій частині за відсутності доводів скарги не перевіряється.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Київської обласної ради та Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: