Справа №201/1616/17
Провадження № 2/201/1134/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В :

31.01.2017р. КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просило солідарно стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість по оплаті послуг водопостачання і водовідведення за період з 2000р. по січень 2017р. у сумі 12076 грн. 21 коп. (а.с. № 3-4).

20.07.2017р. представник позивача - ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 24.03.2017р. а.с. № 59) подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій уточнив період стягнення заборгованості та її розмір з урахуванням строків позовної давності (а.с. № 55, 56-57).

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень від 20.07.2017р., позивач посилався на те, що надає відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1, але у останній за період з травня 2012р. по січень 2017р. утворилась заборгованість у розмірі 1974 грн. 20 коп., яку позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів разом із судовими витратами, понесеними при предявлені позову.

В заяві від 04.10.2017р. представник позивача ОСОБА_3 вимоги за уточненим позовом підтримав та просив розглянути справу за його відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав (а.с. № 66).

30.05.2017р. до суду надійшли письмові заперечення та заяви відповідачів, в яких останні просили застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності. Крім того, відповідач ОСОБА_2 надав до суду акти про його не проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з червня 2008р. (а.с. № 25 49).

Відповідачка ОСОБА_1 04.10.2017р. надала до суду заяву, в якій визнала вимоги за уточненим позовом в розмірі 1974 грн. 20 коп. та підтвердила той факт, що ОСОБА_2 дійсно з червня 2008р. не проживає у квартирі, заборгованість за водопостачання по якій стягується. Справу просила розглянути за її відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала (а.с. № 69).

Відповідач ОСОБА_2 04.10.2017р. також надав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав того, що з червня 2008р. не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, докази чого ним були надані до суду. Справу просив розглянути за його відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав (а.с. № 68).

З урахуванням поданих суду заяв сторін та відповідно до положень ст. 169 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін та без фіксуванням судового процесу технічними засобами з винесенням рішення на загальних засадах цивільного судочинства.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ОСОБА_4 п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з водовідведення ) у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Як вбачається з довідки про склад сімї, виданої Єдиним абонентський відділом Жовтневого району КП «Міські комунальні платежі» № 9165 від 29.03.2016р. за адресою: м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ), АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, 15.02.1969р.н., ОСОБА_2, 23.12.1967р.н., ОСОБА_5, 25.09.1999р.н., ОСОБА_6, 12.12.2005р.н. та ОСОБА_7, 22.10.2007р.н. (а.с. № 6).

29.07.2016р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/10829/16-ц КП «Дніпроводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та рекомендовано звернутися до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження (а.с. № 8).

Відповідно до ОСОБА_5 про не проживання від 23.05.2017р. ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 ані постійно, ані тимчасово не проживає з червня 2008р. по час видачі довідки, хоча і є зареєстрованим за вказаною адресою (а.с. № 28).

ОСОБА_4 № 953 про проживання від 24.05.2017р. ОСОБА_2 дійсно фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 з липня 2008р. (а.с. № 29).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ № 124002 від 24.07.2009р., виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. № 30).

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі свої зобовязання перед позивачем у частині сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення не виконували у повному обсязі, у звязку з чим за період з 2000р. по січень 2017р. за адресою: АДРЕСА_1 була нарахована заборгованість у розмірі 12076 грн. 21 коп. (а.с. 7, 56 57).

У судовому засіданні судом встановлено, що нарахування плати за надані послуги водопостачання та водовідведення позивачем проводилось відповідно до тарифів.

ОСОБА_4 зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

30.05.2017р. до суду надійшли заяви відповідачів про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

Враховуючи той факт, що позивач звертався у липні 2016р. до суду з заявою про видачу судового наказу, у видачі якого йому було відмовлено через наявність спору про право, наслідки пропуску строку позовної давності застосовуються судом до вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за період з 2000р. по червень 2013р. (включно).

Таким чином, виходячи з розрахунку наданому позивачем заборгованість відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення, з урахуванням строків позовної давності, за період з липня 2013р. по січень 2017р. складає 1386 грн. 12 коп. (а.с. № 57 - 58).

Оскільки, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з червня 2008р., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачка ОСОБА_1 визнає свою одноособову відповідальність по оплаті заборгованості перед позивачем з урахуванням строків позовної давності, вказана заборгованість підлягає стягненню лише з відповідачки ОСОБА_1 (а.с. № 69).

Приймаючі до уваги вищезазначене, та враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 у встановлений законом строк не виконала перед позивачем своїх зобовязань за надані послуги водопостачання та водовідведення, позовні вимоги в межах строків позовних вимог та наявну заборгованість визнала, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за надані послуги в розмірі 1386 грн. 12 коп. за період з липня 2013р. по січень 2017р., з урахування строків позовної давності.

Обставини, які визнані стороною у справі за правилами ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути тільки з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1123 грн. 39коп. (1386грн. 12коп. х 1600 грн. : 1970грн. 20коп.). В іншій частині стягнення судових витрат відмовити у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 267, 526, 530 ЦК України, п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання», ст.ст. 8, 10, 11, 57-60, ч. 1 ст. 61, ст. ст. 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з липня 2013 року по січень 2017 року у розмірі 1386 грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1123 грн. 39коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В. Ткаченко