Справа № 482/1157/16-ц
Провадження № 2/482/497/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Баранкевич В.О.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

за участю позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника позивачів ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7,

третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_8, представника третьої особи ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частку в майні колишнього колгоспного двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності, в якому вказали, що06.05.1989 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12. З цього часу ОСОБА_2 перейшла проживати до чоловіка за адресою: вулиця Жовтнева (на сьогоднішній день ОСОБА_13), 17 с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області в будинок та господарство ОСОБА_14, батька чоловіка, яке відносилося до колгоспного типу двору. Те що господарство відносилося до колгоспного типу двору вбачається з погосподарської книги Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області за 1986-1990 роки.

20.05.1990 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_12 народилася дитина донька ОСОБА_3, яка також стала членом колгоспного двору.

Станом на 15.04.1991 року в колгоспному дворі ОСОБА_14 членами колгоспного двору були ОСОБА_14 - голова двору, ОСОБА_6, дружина голови двору, ОСОБА_12 - син голови двору, ОСОБА_2, невістка голови двору, ОСОБА_3 - онука голови двору. Отже в склад двору входило 5 членів колгоспного двору. Отже кожен з 5 членів колгоспного двору став власником по 1/5 частині колгоспного двору, в тому числі домоволодіння.

Доказом, того що, домоволодіння належить всі членам колгоспного двору є копія свідоцтва про право особистої власності на житловий дім. Який виданий Новоодеською районною радою 20.08.1988 року на будинок по вул.Жовтневій, 17 (нині ОСОБА_13), що він є власністю колгоспного двору головою якого є ОСОБА_14.

06.02.2000 року член колгоспного двору ОСОБА_12 помер. На день його смерті спадкоємцями першої черги були відповідно до ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року) ОСОБА_14 (батько померлого), ОСОБА_6 (мати померлого), ОСОБА_2 (дружина померлого), ОСОБА_3 (донька померлого), та ОСОБА_4 (донька померлого).

Після смерті чоловіка дружина та батьки померлого відмовилися від спадщини на користь його дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4.

Так як померлий чоловік позивача був спадкодавцем по правилам Цивільного Кодексу України від 1963 року то відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 з наступними змінами передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Так як чоловік позивача мав право власності на 1/5 частину колгоспного двору, в склад якого входило домоволодіння за вищевказаною адресою, то кожен з дітей отримав по 1/10 частині домоволодіння, старша донька ОСОБА_3 стала мати (1/5+1/10) 3/10 частин домоволодіння, а молодша донька стала власницею 1/10 частини домоволодіння.

7 квітня 2005 року помер бувший член колгоспного двору, голова двору ОСОБА_14. Спадкоємцем першої черги після його смерті на 1/5 частину майна колгоспного двору відповідно до ст.1261 ЦК України була його дружина ОСОБА_6, як дружина, яка його пережила, а також відповідно до заповіту, на яку померлий його залишив.

Отже ОСОБА_6 стала власницею (1/5+ 1/5) = 2/5 частин будинку.

Отже після смерті ОСОБА_14 право власності на домоволодіння належало: позивачу ОСОБА_2 на 2/10 частин будинку, відповідачу ОСОБА_6 на 4/10 частин будинку, позивачам ОСОБА_3 3/10 частин і ОСОБА_4 1/10 частин будинку.

Позивачу ОСОБА_2 стало відомо, що ОСОБА_6 отримала в державній нотконторі свідоцтво на право власності в порядку спадкування за заповітом на весь будинок. Позивач ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори Новоодеського району Миколаївської області з проханням надати роз'яснення та копію свідоцтва на право власності на спадщину за заповітом, але їй було відмовлено та повідомлено, що ОСОБА_6 на підставі заповіту видали свідоцтво на право на спадщину на весь будинок. Так як нотаріус вважає, що померлому належав весь будинок на праві власності.

Відповідно до чинного законодавства нотаріус повинна була видати в порядку спадкування тільки на 1/5 частину домоволодіння, а ще 1/5 частину видати свідоцтво про право власності як бувшому члену колгоспного двору.

Все це змусило позивачів звернутися до суду про визнання свідоцтва про право на спадщину на ім'я ОСОБА_6, яке видано Новоодеською нотаріальною конторою від 19.04.2016 року частково недійсним та визнання права власності на будинок за позивачами, а саме за ОСОБА_2 на 2/10 частин будинку, ОСОБА_3 на 3/10 частин будинку та ОСОБА_4 на 1/10 частину будинку.

На підставі викладеного позивачі просили суд: визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_6, яке видане Новоодеською державною нотаріальною конторою 19.04.2016 року та визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/10 частин будинку, за ОСОБА_3 право власності на 3/10 частин будинку, за ОСОБА_4 на 1/10 частину будинку та стягнути з відповідача всі судові витрати.

Під час судового розгляду справи до суду надійшла заява від ОСОБА_8, який просив допустити його до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та ним була подана відповідна позовна заява до ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частку в майні колишнього колгоспного двору.

В своїй позовній заяві ОСОБА_8 вказав, що він є сином відповідача ОСОБА_6. З моменту народження 17.11.1957 року та до січня 2000 року він проживав в спірному житловому будинку № 17 по вул.Жовтневій (нині ОСОБА_13) в с.Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області.

Від своєї матері у зв'язку з розглядом справи за позовною заявою ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до неї, ОСОБА_6, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та про визнання права власності, та доданих до неї копій документів, йому стало відомо про належність спірного житлового будинку № 17 по вул.Жовтневій (ОСОБА_13) в с.Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області до групи - колгоспний двір. Тому тільки зараз ОСОБА_8 звертається за захистом свого права власності на частку в майні колишнього колгоспного двору.

ОСОБА_8 завжди вважав, що цей будинок належить його батькові, ОСОБА_14 на праві особистої власності. Однак даний будинок відносився до типу господарств - колгоспний двір.

Рішенням виконавчого комітету Новоодеської районної ради народних депутатів № 157 від 20.09.1988 року жилий будинок № 17 по вул. Жовтнева в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області передано у власність батькові позивача ОСОБА_14, як голові колгоспного двору.

На підставі даного рішення 20.06.1989 року виконавчий комітет Новопетрівської сільської ради народних депутатів видав на ім'я батька, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про право приватної власності на житловий будинок з належними йому будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Новопетровське по вулиці Жовтневій (нині ОСОБА_13) № 17, що належить колгоспному двору, голова якого ОСОБА_14. ОСОБА_15 20.06.1998 року зареєстроване Вознесенським бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 679.

Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 року з прийняттям ЗУ «Про власність».

На момент передачі спірного житлового будинку у власність колгоспного двору ОСОБА_14 (момент прийняття рішення виконавчим комітетом Новоодеської районної ради народних депутатів № 157 від 20.09.1988року) членами даного колгоспного двору були: ОСОБА_14 - голова двору, ОСОБА_6 - дружина голови двору, ОСОБА_12 - син голови двору, та позивач ОСОБА_8 - син голови двору. Отже кожен з 4 членів колгоспного двору стали власниками по 1/4 частині колгоспного двору в тому числі спірного домоволодіння.

Брат позивача, ОСОБА_12, 06.05.1989 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_11. Їх діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 стали проживати в спірному будинку від моменту свого народження.

Але ОСОБА_11, та ОСОБА_3 проживали в будинку менше трьох років підряд до встановленої законодавством дати 15.04.1991 року, а ОСОБА_4 до 15.04.1991 року ще не народилась. Тому вони не набули статусу члена колгоспного двору, та не набули прав на частку в майні колгоспного двору батька, так як недовгочасно перебували в складі двору та не брали участі своєю працею і коштами у створенні та веденні спільного господарства двору.

Одже співвласниками спірного житлового будинку станом на 15.04.1991 року являлися виключно лише позивач ОСОБА_8, його брат ОСОБА_12 та їх батьки з відповідною часткою кожного у майні колгоспного двору - 1/4.

Позивач ОСОБА_8 вважає, що він, як член колгоспного двору має право на частку майна колгоспного двору в тому числі на частину спірного житлового будинку, так як він безпосередньо своїми коштами та працею приймав участь в господарському дворі батька. Позивач працював в колгоспі ім.Чапаєва в с.Новопетровське Новоодеського району Миколаївської області. Разом з батьком та матір'ю відбудовував цей будинок, збудований у 1918 року (згідно технічного паспорту), та у впродовж багатьох років підтримували його в належному до житла стані. Тож позивач своїми коштами та працею брав участь у створенні та веденні спільного господарства двору, сприяв зростанню господарського двору батька. Виїхав він з двору у січні 2000 року.

06.02.2000 року брат позивача помер. Відповідно ст. 563 ЦК УРСР в редакції 1963 року (норми якого застосовуються до даних правовідносин) в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу.

Згідно даних норм права, спадщина на майно колгоспного двору після смерті брата, ОСОБА_12, не відкрилась, оскільки на момент його смерті 06.02.2000 року залишалися інші члени колгоспного двору, це позивач ОСОБА_8 та його батьки.

Після смерті батька, ОСОБА_14, який помер 07.04.2005 року, мати залишилась останнім членом колгоспного двору, а також спадкоємцем чоловіка за складеним ним заповітом. Батько заповідав своє майно матері позивача ОСОБА_6, яка після його смерті отримала в державній нотаріальній конторі ОСОБА_15 на право власності в порядку спадкування за заповітом на весь спірний будинок.

ОСОБА_12 помер раніше свого батька, до відкриття спадщини після смерті батька, тож його дружина ОСОБА_11 та доньки ОСОБА_3, ОСОБА_4 не набувають і у порядку спадкування права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору, у тому числі на частку спірного житлового будинку.

Позивач вибув з членів колгоспного двору, головою якого був його батько, у січні 2000 року, але вважає, що він не втратив права на частку в майні цього двору, так як станом на 15.04.1991 року проживав у будинку та був членом колгоспного двору батька. Частка позивача ОСОБА_8 відповідно до закону визначається виходячи з того майна двору, яке було на час його вибуття і яке збереглося на теперішній час - а саме 1/4 частина спірного житлового будинку, який входив до складу колгоспного двору батька.

Проте це право позивача відповідачами не визнається.

У звязку з наведеним позивач просить суд: визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 19.04.2016 року Новоодеською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_6 та визнати за ОСОБА_8 право власності на ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: вулиця Жовтнева (на сьогоднішній день ОСОБА_13) будинок 17 село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області.

В судовому засіданні позивачі за первісним позовом та їх представник позов підтримали в повному обсязі та, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві просили позов задовольнити. Щодо позову ОСОБА_8 до них то пояснили, що позовні вимоги не визнають та вважають, що позов не підлягає задоволенню, а ОСОБА_8 не має права на частку в колгоспному дворі.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_7 заперечила проти задоволення первісного позову та пояснили, що позивачі не мають права на отримання частки в майні колгоспного двору та просила в задоволенні позову відмовити. Щодо позову ОСОБА_8, то вважає, що він має право на отримання своєї частки в майні.

Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_9 в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечили, вважаючи що позивачі не мають права на отримання частки в майні колгоспного двору, просили в задоволенні позову відмовити. Щодо своїх позовних вимог, то суду пояснили, що позов

підтримують, всі обставини, на які вони посилаються викладені в позовній заяві, просять позов задовольнити.

Судом встановлено, що 20.06.1989 року на підставі рішення виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області від 20.09.1988 року ОСОБА_14 видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 17, розташований по вулиці Жовтневій (нині ОСОБА_13) в селі Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області. Згідно вказаного свідоцтва вказаний житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами належить колгоспному двору, голова якого ОСОБА_14. Належність вказаного будинку до колгоспного двору також підтверджується даними по господарських книг, а також не заперечується жодною стороною.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 року положення статей 17, 18 Закону "Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени

двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його

перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім'я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору;

г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати,

частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Згідно по господарських книг станом на 15.04.1991 року в будинку проживали та були членами колгоспного двору ОСОБА_14 голова колгоспного двору, ОСОБА_6 дружина голови колгоспного двору, ОСОБА_12 син голови колгоспного двору, ОСОБА_8 син голови колгоспного двору, ОСОБА_11 невістка голови колгоспного двору, ОСОБА_3 онука голови колгоспного двору.

Посилання позивачів за первісним позовом ОСОБА_11, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на те, що позивач за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_8 не був членом колгоспного двору судом не може бути прийнято до уваги, так як відповідно до довідки Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області № 274 від 23.01.2017 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до даних паспортного обліку виконкому Новопетрівської сільської ради дійсно був зареєстрований за адресою вул.Жовтнева (нині ОСОБА_13), 17 с.Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області з 1957 року. З 27.01.2000 року він був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Крім того в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_8 до 2000 року проживав в спірному будинку з дня народження, а в подальшому і з своєю дружиною.

Колгоспний двір це сімейно-трудове обєднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці.

Згідно пп. «б» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 року розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його

перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

В судовому засіданні було встановлено, що спірний будинок було побудовано в 1918 році батьками голови колгоспного двору ОСОБА_14. У вказаному будинку він народився та проживав до своєї смерті, а з 1978 року після смерті свого батька ОСОБА_16 став головою колгоспного двору. У 1957 році ОСОБА_14 уклав шлюб з ОСОБА_6, яка є відповідачем по справі. У вказаному будинку вони проживали весь час, а ОСОБА_6 проживає і на сьогоднішній день після смерті ОСОБА_14 07.04.2005 року. Також у вказаному будинку проживали їх діти ОСОБА_8 до 27.01.2000 року та ОСОБА_12 до дня своєї смерті 06.02.2000 року. У вказаному будинку на сьогоднішній день також проживають позивачі за первісним позовом ОСОБА_11, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Але судом також встановлено, що вказаний будинок був переобладнаний до 1988 року за рахунок голови колгоспного двору ОСОБА_14, його дружини ОСОБА_6 та їх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_12. ОСОБА_12 уклав шлюб з позивачем по справі за первісним позовом ОСОБА_11 06.05.1989 року, тобто після того, як будинок був переобладнаний, і рішенням виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області № 157 від 20.09.1988 року за колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_14 було оформлено право власності на вищевказаний будинок. Донька ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ОСОБА_3 народилася 20.05.1990 року.

З таких обставин суд вважає, що право на будинок № 17, який розташований по вулиці Жовтневій (на сьогоднішній день ОСОБА_13) село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, як на майно колгоспного двору отримали ОСОБА_14 голова колгоспного двору, ОСОБА_6, дружина голови колгоспного двору, їх діти ОСОБА_8 та ОСОБА_12.

06.02.2000 року помер член колгоспного двору ОСОБА_12. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняли його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4. 08.08.2000 року їм було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та грошові вклади, які належали їх батькові на праві власності.

Спадщина на спірний будинок не відкривалася. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.563 ЦК України (1963 року), норми якого повинні застосовуватися до спірних правовідносин, в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу.

Як встановлено в судовому засіданні член колгоспного двору ОСОБА_12 помер 06.02.2000 року. Після його смерті залишилися інші члени колгоспного двору ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11 та ОСОБА_3.

А тому в задоволенні первісного позову ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_8, то вказані позовні вимоги також не підлягають задоволенню. Позивачі за первісним позовом заявили клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог ОСОБА_8. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_8 з січня місяця 2000 року не проживає в спірному будинку. До вказаних правовідносин застосовується загальний строк позовної давності в три роки. А тому позов не підлягає задоволенню у звязку із спливом строков позовної давності.

За таких обставин, керуючись ст.ст.10, 11, 60,179, 212-215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності відмовити в повному обсязі.

В задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частку в майні колишнього колгоспного двору відмовити в повному обсязі

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :