Провадження № 2/537/1008/2017
Справа № 537/3266/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2017 р. м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Сьоря С.І, при секретарі Грицьковій Я.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення нарахованої та не виплаченої пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд винести рішення, яким стягнути з Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на його користь 37 550 грн. 91 коп., що становить суму заборгованості з нарахованої та не виплаченої йому пенсії за період з 05.02.2014 року по 02.08.2014 року.

Свої вимоги мотивував тим, що у 1986 році він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії серії А №105516с від 13.07.2007 року та вкладку до нього від 13.07.2007 року за №613214е із зазначенням учасника ЛНА на ЧАЕС.

Полтавською обласною МСЕК № 1 йому встановлена вперше з 01.07.2007 року безстроково друга група інвалідності, захворювання пов'язані з виконанням обов'язків військової служби з ЛНА на ЧАЄС, що підтверджується довідкою МСЕК від 09.07.2007 року №0343322.

Перебуває на обліку в Кременчуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, як пенсіонер і одержувач державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Після набрання законної сили постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року по справі №524/7103/14-а, розпорядженням, яке відповідач прийняв 19.02.2015 року, йому проведено перерахунок пенсії за період з 05.02.2014 року по 02.08.2014 року та нараховані грошові кошти в сумі 37 550,91 грн., але виплати не здійснюються.

13.06.2017 року він звернувся до відповідача із письмовою заявою та просив негайно виплатити йому донараховану пенсію, а у випадку не проведення таких дій, підтвердити суму боргу за вказаний період та повідомити причину не виплати, з додаванням до їхньої відповіді, на цю його заяву, належним чином завіреної копії розпорядження на перерахунок моєї пенсії, яке відповідач прийняв 19.02.2015 року.

Рішенням відповідача, оформленого у вигляді листа за №109Д-14 від 27.06.2017 року, до компетенції якого належить нарахування та виплата пенсії, йому було підтверджено зафіксовану у виплатних документах по рішенню суду, з урахуванням виплаченого, вказану вище суму заборгованості по виплаті його пенсії, але, посилаючись на те, що фінансування для погашення заборгованості по рішеннях суду з Державного бюджету на даний час не здійснюється, в зв'язку з відсутністю достатніх ресурсів в Державному бюджеті, який є джерелом покриття зазначених втрат, у виплаті зазначеної суми йому було відмовлено і запропоновано звернутися до Управління Державної казначейської служби в Полтавській області. Вважає, така заборгованість Кременчуцького ОУ ПФУ Полтавської області в розумінні ст. 22 ЦК України є збитками. Таким чином, неправомірними діями відповідача йому завдано збитків у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 37 550,91 грн., які підлягають відшкодуванню. Вважає, що посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування на виплату недоплаченої йому пенсії незаконне, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Враховуючи вищевикладеного, він змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, просив справу розглядати у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча завчасно направив до суду заперечення відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та просить в задоволенні позову відмовити у зв»язку з його безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А №105516 С від 13.07.2007 року та вкладкою №613214 С до вказаного посвідчення.

Внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на Чорнобильській АЕС, ОСОБА_1 з 01.07.2007 року безстроково встановлено II групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК № 0343322 від 09.07.2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кременчуцькому обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 05.02.2014 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням вимог ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та провести відповідні виплати, за період з 05.02.2014 року.

Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються добровільно органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов'язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством та у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

На виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року, Кременчуцьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за період з 05.02.2014 року по 02.08.2014 року та нарахована доплата пенсії в сумі 37 550 грн. 91 коп., що підтверджується розпорядженням №802577 від 13.11.2016 року та сторонами не заперечується, однак вказану доплату позивачу відповідачем не виплачено.

13 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою, відповідно до якої просив негайно виплатити йому донараховану пенсію, а у випадку не проведення таких дій, підтвердити суму боргу за вказаний період та повідомити причину не виплати.

Листом віл 27.06.2017 року за вих..№109/І-14 Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області повідомило ОСОБА_1 про те, що доплата за період з 05.02.2014 року по 02.08.2014 року в сумі 37 550 грн. 91 коп. нарахована у грудні 2014 року, але через відсутність відповідного фінансування не виплачена.

Відповідно до ст..ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу її вимог та заперечень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст.107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Як вбачається з позовної заяви, підставою для звернення до суду позивач зазначає ст..ст. 22, 1166 ЦК України та посилається на заподіяні відповідачем матеріальні збитки, які полягають у невиплаті перерахунку пенсії на підставі постанови суду.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року, зокрема, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням вимог ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та провести відповідні виплати, за період з 05.02.2014 року.

Вказана постанова суду частково виконана відповідачем, зокрема відповідачем проведено перерахунок пенсії.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, в ній відсутні дані про те, що позивач у встановленому законом порядку звертався до органів Державної виконавчої служби про примусове виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року.

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з неповним виконанням судового рішення, тому несплачена позивачу сума пенсії, яка підлягає виплаті на його користь за рішенням суду, не може вважатися майновою шкодою, або збитками в розумінні ст..ст. 22, 1166 ЦК України, а є сумою нарахованої пенсії, яка підлягає виплаті позивачу в порядку виконання постанови адміністративного суду, відтак положення ст.ст. 22, 1166 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Порушені права позивача відновлено постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року про зобов»язання здійснити перерахунок та виплатити позивачу пенсію, яка частково виконана, оскільки відповідачем проведений перерахунок пенсії, визначений розмір та нарахована доплата до пенсії, а тому стягнення заявленої позивачкою суми у зазначеному спорі буде подвійною відповідальністю за одне і те ж зобов»язання, що в розрізі положень Конституції України є недопустимим.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, що викладена в постанові від 13.09.2017 року (справа №6 1388цс17).

Також, як вбачається з позовної заяви, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на ч.2 статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Посилання позивача на ст.. 46 вищезазначеного Закону є безпідставним, оскільки предметом розгляду цієї справи не є сума недоотриманого підвищення до пенсії, і вищевказані норми Закону до цих правовідносин застосовуватись не можуть, оскільки судом вже був вирішений спір щодо перерахунку пенсії позивачу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що, що нарахована, але не виплачена на користь ОСОБА_1 пенсія у розмірі 37 550 грн. 91 коп. за своєю правовою природою не може вважатися збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, а є сумою, яка підлягає виплаті позивачу в порядку виконання постанови адміністративного суду, і позивач не позбавлений можливості вчинити дії щодо звернення вказаної постанови до примусового виконання, то у задоволенні позову необхідно відмовити у зв»язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.46, 107 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», суд ,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кременчуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення нарахованої та не виплаченої пенсії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: