Справа № 456/1024/17
Провадження № 2/456/1078/2017
РІШЕННЯ

іменем України

09 жовтня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

з участю секретаря: Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №500994300 від 08.08.2016р. в розмірі 16916,41 грн., також просив стягнути судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

В обґрунтування позову покликався на те, що 08.08.2016р. сторони - ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №500994300, відповідно до умов якого, Позивач надав Відповідачеві кредит у розмірі 12 947,71 грн. В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1, ухиляється від виконання зобовязань за даним договором, у звязку з чим станом на 09.03.2017 р. виникла заборгованість за кредитом в розмірі в розмірі 16916,41 грн., що складається з: 12883,93 грн. - заборгованість за кредитом , заборгованість за відсотками 2838,95 грн., неустойка (штраф) 1193,53 грн.

Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не зявився, надав суду клопотання, згідно якого просив справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, однак, повторно в судове засідання не зявилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідачки та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 ЦК України не передбачає односторонньої відмови від виконання зобовязання.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов Договору, невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно із ст.550 ЦК, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно із ст.ст.525, 526 ЦК, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до умов Договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 12947,71 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача.

У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору станом на 09.03.2017 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі -12883,93 грн., за відсотками 2838,95 грн., розмір неустойки (штрафу) 1193,53 грн.

Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідачка порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Неналежне виконання Відповідачем будь-яких обов'язків встановлених Договором, в тому числі й затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, надає Позивачу право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення Кредиту за Договором.

На виконання умов Договору Відповідачу була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви така не виконана.

Отже, зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованості кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою.

Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини.

Однак, як безспірно вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальницею ОСОБА_1 кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості (а.с.6-8).

Всупереч вищенаведеному відповідачкою не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобовязань за договором, тому суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 09.03.2017р. становить 16916,41 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 1600,00 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 525, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 623, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 11, 60, 88, 169, 174, 179, 197, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (п/р 0004, МФО 300346, , м.Київ вул.Десятинна,4/6, 01001) заборгованість за кредитним договором №500994300 від 08.08.2016р. в розмірі 16916 (шістнадцять тисяч девятсот шістнадцять) грн. 41 коп., яка складається з: 12 883,93 грн. - заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками 2838,95 грн., неустойка (штраф) 1193,53 грн., а також 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня отримання його копії через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя ОСОБА_2