Справа № 355/86/17 Головуючий у І інстанції Коваленко К. В.
Провадження № 22-ц/780/3017/17 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 26 02.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

02 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Мельника Я.С.., Матвієнко Ю.О.,

за участю секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 04 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановила:

У січні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось з зазначеним позовом, в якому свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.11.2013 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 2 000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В наслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, станом на 31.10.2016 року має заборгованість - 26 633,65 грн., яка складається з наступного:

1 995,24 грн. - заборгованість за кредитом;

19 693,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

3 200 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500 грн. - штраф (фіксована частина);

1 244,46 грн. - штраф (процентна складова).

У зв'язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість у розмірі - 26 633,65 грн. за кредитним договором № б/н від 05.11.2013 року та судові витрати у розмірі 1 544,00 грн.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 04 квітня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на порушення норма матеріального та процесуального права, просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи апеляційним судом, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які було досліджено в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їхню належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того що суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач отримував у позивача будь-яку кредитну карту та проводив по ній розрахунки.

Таким чином, як зазначено рішенні, суд вважав, що заявлений позов є не мотивованим.

Проте, колегія суддів з такими висновками не може погодитися і ухвалене судом рішення не відповідає зазначеним вимогам ст.213 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № б/н від 05.11.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Дані обставини сторонами не заперечувались. Крім того, у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції відповідач підтвердив, що отримав від позивача картку та користувався кредитними коштами, тобто ОСОБА_3 визнав позовні вимоги позивача.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

Відповідач станом на момент подачі позову мав заборгованість у розмірі 26 633,65 грн., яка складається з наступного: 1 995,24 грн. - заборгованість за кредитом; 19 693,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 244,46 грн. - штраф (процентна складова).

ОСОБА_3 порушив вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, що підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Відповідно до вимог п. 1 та 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку що при ухваленні рішення судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до невірних висновків суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У матеріалах справи наявні докази понесених позивачем судових витрат за сплату судового збору в суді першої та апеляційної інстанції, а тому колегія суддів вважає, що дані витрати слід стягнути з відповідача, оскільки позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 04 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 26 633 (двадцять шість тисяч шістсот тридцять три) грн. 65 (шістдесят п'ять) коп. за кредитним договором № б/н від 05.11.2013 року, яка складається з: 1 995,24 грн. - заборгованість за кредитом, 19 693,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 200 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1244,46 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 3 242,40 грн.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Мельник Я.С.

Матвієнко Ю.О.