Справа № 333/5751/17
Пр.№4-с/333/56/17
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Піх Ю.Р., при секретарі Бобко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 щодо визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 щодо визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги заявник вказав наступне, що провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ЗОО Товариства сприяння обороні України про стягнення грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, компенсацію за затримку розрахунку і відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2016 року позов задоволено частково, стягнуто з ЗОО Товариства сприяння обороні України на користь ОСОБА_1В суму 16047 грн. 01 коп. заборгованості за невикористані щорічні відпустки, 74802 грн. компенсації за затримку розрахунку. В іншій частині позову відмовлено. Також, стягнуто з ЗОО Товариства сприяння обороні України в дохід Державного бюджету України суму 1378 грн. судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09.03.2017 вищевказане рішення суду залишено без змін.

Згідно з матеріалами цивільної справи 27.03.2017 року за заявою ОСОБА_1 Комунарським районним судом м. Запоріжжя останньому було видане рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2016 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09.03.2017 року та виконавчий лист.

Вознесенівським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя 31.03.2017р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53670829.

ОСОБА_1 14.06.2017р. була подана заява до виконавчого відділку про перевірку відомостей, де він повідомив про кошти Запорізької обласної організації Товариства сприяння обороні України які були внесенні до статутного фонду підприємства «Сприяння» ЗОО ТСОУ в розмірі 2 718 934,15гр код 36878376 і просив у разі підтвердження, накласти арешт,за для сплати боргу ОСОБА_1

Бездіяльність держаної служби проявляється у не проведенні опису, арешту та примусової реалізації майна боржника, не проведенні пошуку майна боржника, яке знаходиться в інших осіб та арешту такого майна, порушує як право стягувача на своєчасне виконання рішення суду так і взагалі право на справедливий суд, закріплене Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав свою скаргу в повному обсязі, просив суд обовязати начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції вжити заходів щодо проведення опису рухомого майна боржника, арешту такого майна, примусової реалізації рухомого майна боржника, як заходу примусового виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2016р по справі №333/201/16-ц в межах виконавчого провадження ВП№53670829, а також зобовязати його вжити заходів щодо пошуку майна боржника, яке знаходиться в інших осіб та арештувати таке майно, в межах виконавчого провадження.

Зацікавлена особа - державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у запорізькій області ОСОБА_3, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, пояснила суду, що від початку відкриття виконавчого провадження нею здійснювалися всі необхідні виконавчі дії щодо розшуку рухомого та нерухомого майна, а також наявності у боржника відкритих банківських рахунків. Крім цього, з боржника примусово стягнуто 10.07.2017 року та 17.10.2017 року грошові кошти у розмірі 4596,04 грн. та 11460,35 грн. відповідно. Тому просила вимоги скарги заявника залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши поясненні сторін, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішення, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2016 року позов задоволено частково, стягнуто з Запорізької обласної організації Товариства сприяння обороні України на користь ОСОБА_1В суму 16047 грн. 01 коп. заборгованості за невикористані щорічні відпустки, 74802 грн. компенсації за затримку розрахунку. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09.03.2017 року вищевказане рішення суду залишено без змін.

31.03.2017 року старшим державним виконавцем Петренко О.С., керуючись статтями 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53670829.

10.07.2017 року державним виконавцем винесено розпорядження, згідно якого стягнуті з боржника грошові кошти у розмірі 4596,04 грн. на корить ОСОБА_1

17.10.2017 року державним виконавцем винесено розпорядження, згідно якого стягнуті з боржника грошові кошти у розмірі 11460,35 грн. на користь ОСОБА_1

Відповідно до ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 п. 7 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Відповідно ч. 1 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

На теперішній час державним виконавцем не стягнуто на користь ОСОБА_4 74802 грн. компенсації за затримку розрахунку. Хоча судом встановлено, що згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство «Сприяння» Запорізької обласної організації товариства сприяння оборони засноване Запорізькою обласною організацією Товариства сприяння оборони України з внеском до статутного фонду коштів у розмірі 2718934.15 грн. Начальником відділу не проконтрольовано дій державного виконавця ПетренкоО.С. по відшуканню коштів та майна боржника.

Таким чином, суд вважає, що скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, в частині визнання бездіяльності начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5 щодо здійснення контролю у виконавчому проваджені №53670829 у цивільній справі №333/201/16-ц.

На підставі вищевикладеного, керуючись нормами ст. 383, 384, 385 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати бездіяльність начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5 незаконною щодо невжиття заходів по виконанню рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2016 року.

Зобов'язати начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5 вжити заходів щодо пошуку рухомого та нерухомого майна боржника, та накласти на арешт на це майно, в межах виконавчого провадження №53670829 по цивільній справі №333/201/16-ц.

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Ю.Р.Піх