АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 642/7111/16-ц Головуючий суддя І інстанції Бондаренко В. В.
Провадження № 22-ц/790/5712/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Піддубного Р.М., Котелевець А.В.,

за участю секретаря: Плахотнікової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та постанови нову ухвалу, якою задовольнити заяву в повному обсязі.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявник участі у розгляді цієї справи не приймав, заходи забезпечення позову щодо нього не вживались.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення коштів, в рамках якої ухвалою суду від 15.11.2016р. за клопотанням позивача забезпечено позов та накладено арешт на 1/2 частину нежитлових приміщень 1-го поверху №5 в літ.7 площею 106, 4 кв. м., №6,7,23-:-36 в літ.А-7 площею 395,7 кв. м., №8 в літ.А-7 площею 99,4 кв. м., що розташовані за адресою м. Харків, вул. Рибалко, будинок 56, що належать ОСОБА_4

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 27 березня 2017 р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4О, про стягнення коштів - задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4О, на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 356 700 грн., стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000 грн. зобов'язань за договором поруки від 21 квітня 2014 року. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ст. ст. 151 ч. 1, ст. 154 ч. 3, 4 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. Заходи забезпечення позову скасовуються судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

За розясненням постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (п.9 аб. 4) заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).»

Системний аналіз вищенаведених норм процесуального закону дає підстави вважати, що заяву про скасування заходів забезпечення позову може бути подано лише особою, яка бере участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не є особою, яка приймала участь у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Посилання ОСОБА_1 на пріоритетність права іпотекодержателя, на існування перешкод для задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки - висновків суду не спростовують, оскільки іпотекодержатель не позбавлений можливості захистити своє право іпотекодержателя на заставне майно у встановленому законом порядку.

Відтак, суд першої інстанції, правильно дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_5, який не приймав участі у розгляді цієї справи, не є власником арештованого майна.

Відповідно до ст. ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді Р.М. Піддубний

ОСОБА_6