АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

26 жовтня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Казанник М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тікетс.ЮЕЙ», Авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» про стягнення грошових коштів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 22 червня 2017 року,

встановила:

у жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути солідарно з ТОВ «Тікетс.ЮЕЙ» та Авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» грошові кошти за невикористані квитки в розмірі 24 309 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 22 червня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що він через посередника - ТОВ «Тікетс.ЮЕЙ» придбав 05 вересня 2016 р. квитки на рейс PS-129 сполученням Київ-Париж на 30.09.2016 р. та рейс PS-9282 Париж-Київ на 02.10.2016 р. на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Рейси мали виконуватись перевізником ПрАТ «Міжнародні авіалінії України» спільно з кодшеринговим партнером - авіакомпанією Air France. Після здійснення оплати йому було надіслано електронні квитки №333 та №7334 загальною вартістю 24 309 грн.

13 вересня 2016 р. він повідомив ТОВ «Тікетс.ЮЕЙ» про анулювання квитків та повернення коштів. 16 вересня 2016 р. йому на електронну адресу надійшло повідомлення про поверненню підлягає сума 4 751 грн. та пізніше надіслано лист із зазначенням розрахунку. Однак позивач вважає, що така відмова у поверненні вартості квитків є безпідставною, а тому просить стягнути з відповідачів солідарно 24 309 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було придбано квитки на рейс PS-129 за тарифом M2ZUP1, за яким не передбачено повернення вартості в разі скасування подорожі через неявку або повернення квитка, та на рейс PS-9282 за тарифом E2A1U1, за яким передбачено повернення вартості з утриманням штрафу в сумі 50 доларів США. Однак в разі комбінації тарифів застосовуються правила тарифу з найбільш обмежувальними умовами.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 100 Повітряного кодексу України, стст. 908, 910 ЦК України.

Як видно з матеріалів справи та було правильно встановлено судом першої інстанції, позивач придбав 05 вересня 2016 р. електронні квитки №333 та №7334 загальною вартістю 24 309 грн. квитки на рейс PS-129 сполученням Київ-Париж на 30.09.2016 р. та рейс PS-9282 Париж-Київ на 02.10.2016 р. на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Рейси мали виконуватись перевізником ПрАТ «Міжнародні авіалінії України» спільно з код-шеринговим партнером - авіакомпанією Air France.

Оскільки подорож була скасована через відмову позивача, за умовами комбінації тарифів M2ZUP1 та E2A1U1 застосовуються правила тарифу з найбільш обмежувальними умовами - M2ZUP1, за яким повернення вартості квитків не передбачено.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачу не було надано всю інформацію про тарифи, за якими він придбавав квитки, є необґрунтованою, оскільки позивач при бронюванні та придбанні квитків мав можливість отримати всю належну інформацію щодо умов тарифів, за якими бронював квитки. Інформація про тариф зазначалась посередником, який здійснює бронювання та продаж авіаквитків на Інтернет-сайті. При заповненні електронної форми на бронювання квитків, в спеціальному полі передбачено проставлення відмітки пасажиром про те, що він ознайомлений з правилами обраного тарифу, що і було зроблено позивачем. Без заповнення такого поля перехід до оплати за придбання квитка є неможливим. На підтвердження вказаних обставин відповідачем - ТОВ «Тікетс. Юей» до суду першої інстанції було надано належні докази.

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було враховано положення Закону України «Про захист прав споживачів» також є безпідставним. В ч. 3 статті 101 Повітряного кодексу України закріплено, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на повітряні перевезення, крім питань, які врегульовані цим Кодексом, правилами повітряних перевезень пасажирів та вантажів, міжнародними договорами України.

Згідно п. і глави 3 розділу 11 Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №735 від 30.11.2012 р. (зареєстровані МЮ України 28.12.2012 р.№2219/22531) перевізник має право відмовити у поверненні коштів, якщо квиток придбано за спеціальним тарифом і правилами його використання не передбачено повернення сум (у разі придбання квитка за спеціальним тарифом пасажир повинен бути поінформований перевізником або його агентом з продажу про це під час бронювання і в квитку має бути зроблено відповідну відмітку).

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 22 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 464/7577/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9535/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.