Справа №200/8155/17
Провадження №2-з/200/62/17
У Х В А Л А

02 червня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська пребуває вищезазначена цивільна справа.

Через канцелярію суду позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вселятись у квартиру за адресою АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що у звязку з тим, що у відповідності до положень ст. 58 Житлового кодексу УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, а ОСОБА_2 вже має не тільки виданий на його імя ордер, а і реєстрацію місця проживання в спірній квартирі, в позивача є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач разом з членами своєї сімї може в будь-який час вселитись в квартиру, у якій проживає позивач, що, в свою чергу, може значно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду по даній справі.

Суд, ознайомившись із заявою позивача про забезпечення позову приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проаналізувавши позовні вимоги позивача ОСОБА_1, її обґрунтування, документи, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про доцільність забезпечення позову зазначеним в заяві шляхом, оскільки все зазначене дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позову. При цьому судом враховано співрозмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Керуючись ст.151, п.1,2 ч.1 ст.152, ст.153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права користування жилим приміщенням- задовольнити.

Заборони ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вселятись у квартиру за адресою АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Е.В. Женеску