Справа №150/613/17
Провадження по справі №2/150/251/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Цимбалюк Л.П.,

за участі:

секретаря Горбей О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лозове помер ОСОБА_2 Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 1,7809 га, розташованої на території Лозівської сільської ради, право померлого на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку. Згідно довідки, виданої виконкомом Лозівської сільської ради після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за законом залишилась ОСОБА_3, яка постійно проживала з спадкодавцем в цивільному шлюбі на час відкриття спадщини, але не оформивши своїх спадкових прав, померла ІНФОРМАЦІЯ_3. За життя померлій належала земельна ділянка, площею 1,7880 га, розташована на території Лозівської сільської ради, яке стверджувалось державним актом на право власності на земельну ділянку. Згідно заповіту, посвідченого секретарем сільської ради 20.12.2008, зареєстрованого в реєстрі за №138, ОСОБА_3 заповіла земельні частки (паї), які розташовані на території Лозівської сільської ради позивачу ОСОБА_1 Про існування даного заповіту позивачу стало відомо лише в вересні 2017 року від працівників сільської ради. Звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, ОСОБА_1 стало відомо про те, що зазначені вище земельні ділянки рішеннями Чернівецького районного суду Вінницької області від 05.03.2013 та від 09.04.2014 визнано відумерлою спадщиною з підстав відсутності у померлих спадкоємців 1-5 черги. За таких обставин позивач позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права.

Позивач подала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу у її відсутність, зазначивши, шо позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

Сільський голова Лозівської сільської ради Продан В.А. теж подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, зазначивши, що вирішення позовних вимог відносить на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, наявні в ній докази в їх сукупності та співставленні, дійшов висновку про наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лозове Чернівецького району Вінницької області помер ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про його смерть НОМЕР_1.

Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1,7809 га, розташованої на території Лозівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, право померлого на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3.

Довідкою, виданою виконкомом Лозівської сільської ради від 10.10.2017 №711 стверджується, що після смерті ОСОБА_2, спадкоємцем за законом залишилась ОСОБА_3, яка постійно проживала з спадкодавцем в цивільному шлюбі на час відкриття спадщини, але не оформила своїх спадкових прав, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що стверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_4

За життя померлій належала земельна ділянка площею 1,7880 га, розташована на території Лозівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_5, право померлої на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем сільської ради 20 грудня 2008 року , зареєстрованого в реєстрі за №138, який станом на день звернення до суду не змінено та не відмінено, що засвідчено секретарем сільської ради, ОСОБА_3 заповіла земельні частки (паї), які розташовані на території Лозівської сільської ради ОСОБА_1

Про існування даного заповіту позивачу стало відомо лише в вересні 2017 року від працівників сільської ради. Разом із тим, звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, ОСОБА_1 стало відомо про те, що зазначені вище земельні ділянки рішеннями Чернівецького районного суду Вінницької області від 05 березня 2013 року та від 09 квітня 2014 року визнано відумерлою спадщиною з підстав відсутності у померлих спадкоємців 1-5 черги.

Втім, дані обставини, окрім відомостей, зазначених в заповіті спадкодавця, спростовуються довідкою, виданою виконкомом Лозівської сільської ради 10.10.2017 №711, відповідно до якої після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє місце проживання якого було с. Лозове, спадкоємцем по закону залишилась ОСОБА_3, яка постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформила своїх спадкових прав, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

За таких обставин позивач позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права.

Відповідно до ст.ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Стаття 26 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР N 2148-VIII від 19.10.73 року ; статті 7, 17 Загальної декларації прав людини прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року визначають, що всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Кожна людина має право володіти майном як особисто, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання внатурі. Такої ж позиції дотримується Пленум Верховного Суду України у Постанові від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Згідно вказаної норми закону має передаватися саме те спадкове майно, яке визнане відумерлою спадщиною.

Таким чином, в судовому засіданні беззастережно доведено, що спадкоємці майна померлої ОСОБА_3, яка в свою чергу успадкувала за законом майно померлого чоловіка ОСОБА_2 наявні, що стверджується заповітом, посвідченим секретарем сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за №138, позивач ОСОБА_1 як спадкоємець майна померлої ОСОБА_3 за заповітом не відмовлялася від прийняття спадщини, а тому позовні вимоги про припинення права власності сільської ради на спадкові земельні ділянки та визнання права власності на ці земельні ділянки за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 321, 328, 1218, 1225, 1268, 1280 ЦК України, ст. ст.10, 11, 60, 174 ч.4, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задоволити.

Припинити право власності територіальної громади Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області на відумерлу спадщину - земельну ділянку площею 1,7880 га, розташовану на території Лозівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_5 та належала на праві приватної власності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,7880 га, розташовану на території Лозівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_5 та належала на праві приватної власності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Припинити право власності територіальної громади Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області на відумерлу спадщину - земельну ділянку площею 1,7809 га, розташовану на території Лозівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, та належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 року народженняправо власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,7809 га, розташовану на території Лозівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2 та належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя Л.П. Цимбалюк