Справа № 646/1620/17
№ провадження 2/646/1051/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.17 року місто Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

головуючого судді Теслікової І.І.,

за участі секретаря Біляєва М.О.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення права власності на самочинне збудоване нерухоме майно,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (літ. «Н-3») загальною площею 140,8 м2, гараж (літ. «М») загальною площею 23,6 м2, що розташований за адресою: 61109 м. Харків, вул. Рибасівська буд. 27.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно з даними Технічного паспорту від 22.09.2016 р. на Плані земельної ділянки є відмітка про самочинно побудовану будівлю Літери «Н- 3», а також гараж літера «М», належать ОСОБА_1. Перелічені будівлі, а саме житловий будинок позначена літ. «Н-3», гараж літ. «М» побудовані позивачем за власний кошт господарським способом, але без належним чином, оформленої проектної документації. Згідно з Технічним висновком від 2017 р. та відміткою в Технічному паспорті, технічний стан будівельних конструкцій відповідає встановленим будівельним нормам. З посиланням на ст 376 ЦК України просить визнати за ним право власності на житловий будинок (літ. «Н-3») загальною площею 140,8 м2, гараж (літ. «М») загальною площею 23,6 м2, що розташований за адресою: 61109 м. Харків, вул. Рибасівська буд. 27.

Представник позивача та позивач у призначене судове засідання не зявились, від позивача надійшло клопотання про відкладання розгляду справи з посиланням на неможливість прибуття, але доказів поважності причини суду не надав. Враховуючи те, що справа вже десь тривалий час перебуває на розгляді, та у позивача є представник ОСОБА_6 який діє на підставі довіреності теж не зявився, суд вважає за необхідним розглянути справу за відсутністю позивача на підставі наданих документів та з урахуванням думки відповідача та третіх осіб, які заперечували проти задоволення позову.

Представник відповідача в обґрунтування заперечення проти задоволення позову посилався на те, що позивачем збудований житловий будинок літ « Н-3» згальною площею 140,8 м2, гараж літ « М» загальною площею 23,6 м2, що розташований за адресою м. Харків вул. Рибасівська буд № 27 збудована без дозвільних документів та не введено в експлуатацію, визнання права власності на такий обєкт нерухомого майна суперечить вимогам чинного законодавства

Треті особи ОСОБА_2, та ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечували з посилання на те, що самочинно збудоване майно порушує їх права, як співвласників домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Рибасівська, б. 27.та збудована без дозвільних документів та не введено в експлуатацію.

Суд дослідивши матеріали справи, інвентаризаційної справи, вислухавши представника відповідача, третіх осіб приходить до наступного.

Правовідносини, що виникають з приводу самочинного будівництва, тобто, у випадках, коли вимоги закону при створенні нової речі (самочинному будівництві) були порушені, врегульовані спеціальною нормою, а саме статтею 376 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Окрім цього, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.

Встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації і видача свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил (на момент прийняття рішення судом першої інстанції) відносилися до виключної компетенції територіальної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль визначено як сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил.

Державний архітектурно будівельний контроль здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами.

Законом України від 09.04.2015 p. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно- будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства» передано на місцевий рівень повноваження, повязані з наданням дозвільних документів на початок будівельних робіт та прийняття обєктів в експлуатацію.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положенням про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, повноваження щодо реалізації державного архітектурно-будівельного контролю на території міста Харкова (в тому числі виконання дозвільних та реєстраційних функцій, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів) здійснює Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. ЇЇ метою є забезпечення додержання на території міста Харкова містобудівного законодавства України та запобігання його порушенням.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт дозволяється після реєстрації повідомлення або декларації про початок виконання будівельних робіт чи видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво обєкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За змістом статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво обєктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів; 6) реєстрація права власності на обєкт містобудування.

Таким чином, під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний проект.

Під проектом слід розуміти залежно від категорії обєкта будівництва відповідний склад документації визначений ст.ст. 29, 31 вищевказаного Закону, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до ст.ст. 24, 30 цього Закону.

Виконувати будівельні роботи, підключати обєкт будівництва (І-ІІІ) категорії до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (дозвільної документації) забороняється.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 30 червня 2012 року «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України» при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані обєкти суд має звертати, чи зазначено в позовній заяві, відповідно до вимог ст.119 ЦПК України, обставини, щодо звернення позивача до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про прийняття обєкту до експлуатації та посилання на докази, щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази, суд має відповідно до вимог ст.121 ЦПК України залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 121 ЦПК України. Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття обєкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону.

Судом встановлено,що ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Рибасівська, б. 27.

Права власності на 28/100 частину зазначеного домоволодіння ОСОБА_1 набув на підставі договору купівлі-продажу від 24 лютого 1999 року.

Підставою для набуття права власності на 14/100 частину вказаного домоволодіння співвласника ОСОБА_3, відповідно до витягу з державного реєстру права власників є рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 2- 985/06 від 16.03.2006 року.

Підставою для набуття права власності на 26/100 частину вказаного домоволодіння співвласника ОСОБА_5, відповідно до витягу з державного реєстру права власників є рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 5240 від 21.11.2005 року.

Підставою виникнення права власності на 32/100 частку домоволодіння, у відповідача ОСОБА_2, відповідно до витягу із реєстру права власників, є ухвала про затвердження мирової угоди, справа № 2/3-975, від 19.05.1998 р. винесена Червонозаводським районним судом м. Харкова та рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2005 р. по справі № 2-5240/05.

Відповідно до правовстановлюючих документах зазначене домоволодіння належить співвласникам на праві спільної часткової власності.

Згідно з даними Технічного паспорту від 22.09.2016 р. на Плані земельної ділянки є відмітка про самочинно побудовану будівлю Літери «Н- 3», а також гараж літера «М», належать ОСОБА_1.

Перелічені будівлі, а саме житловий будинок позначена літ. «Н-3», гараж літ. «М» побудовані без належним чином, оформленої проектної документації.

Згідно з Технічним висновком від 2017 р. та відміткою в Технічному паспорті, технічний стан будівельних конструкцій відповідає встановленим будівельним нормам.

Наявність технічного висновку про оцінку технічного стану будівлі житлового будинку літ. «Н-3», гаража літ. «М» за адресою: м. Харків, вул. Рибасівська, буд.№ 27, не є достатньою підставою для визнання права власності на самочинне будівництво судом.

Оскільки інформація про наявність у позивача дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва обєкту та вводу його в експлуатацію у встановленому законодавством порядку відсутня, то визнання права власності на такий обєкт нерухомого майна суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів № 461 від 13.04.2011 року прийняття в експлуатацію обєктів, що належать до І-ІІІ категорії складності та обєктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами, поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації. Прийняття в експлуатацію обєктів, що належать до 4-5 категорії складності здійснюється на підставі акта готовності обєкта до експлуатації шляхом видачі інспекцією сертифіката.

Таким чином, єдиним органом державної влади, уповноваженим на встановлення факту готовності обєкту до експлуатації та приймати в експлуатацію закінчені будівництвом обєкти є Інспекція державного архітектурно- будівельного контролю.

Матеріали справи не містять відомостей про звернення позивача до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю із заявою про прийняття в експлуатацію самочинно збудованого садибного житлового будинку.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову

Керуючись ст. ст.3, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на житловий будинок (літ. «Н-3») загальною площею 140,8 м2, гараж (літ. «М») загальною площею 23,6 м2, що розташований за адресою: 61109 м. Харків, вул. Рибасівська буд. 27 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.І. Теслікова