Справа № 521/8118/17
Провадження № 4с/521/78/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеси скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, за участю ОСОБА_4,-

в с т а н о в и в:

30.05.2017 року скаржник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із скаргою на дії старшого державного виконавеця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, за участю ОСОБА_4 посилаючись на обставини викладені в скарзі, просила суд визнати дії старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про не надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не пізніше наступного дня з дня її винесення неправомірними, визнати дії старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ЄДРВП №48609086 - неправомірними., скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.02.2017р. ЄДРВП №48609086, відновити виконавче провадження ЄДРВП №48609086 з примусового виконання виконавчого листа №2-2168/11 виданого 23.06.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення заборгованості з ОСОБА_4.

Заявник представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про слухання справи без її участі.

Старший державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, надав до суду письмові заперечення та заяву про слухання справи без його участі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином.

У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши думки сторін, прийнявши до уваги доводи скарги, суд вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції Українидо основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

ОСОБА_3 рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

У відповідності дост. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, відповідно до ст. 5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

ОСОБА_3 встановлено, що на примусовому виконанні у Малиновському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області з 02.09.2015 року по 28.02.2017 року перебувало виконавче провадження № 48609086 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-2168/11 виданого 23.06.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 35 730,02 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 295 229,25 грн.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем щодо виконання судового рішення виконані наступні дії:

Відповідно до вимог статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження») головним державним виконавцем Зуєвим Г.О., була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження до виконання та до відома, боржнику було надано строк для самостійного виконання рішення суду до 09.09.2015 року.

Також, державним виконавцем було спрямовано запити до реєструючих установ, щодо перевірки майнового стану боржника, а саме: до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській, Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України, Одеського міського КБ «БТІ»ОМ, ОСОБА_2 управління Держземагенства в Одеській області, Центру № 2 надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Одеси підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Одеській області.

Згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області - боржник, зареєстрований за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме м. Одеса, вул. Стекольна, буд. 21-Б.

Згідно акт державного виконавця Судак В.А від 12.11.2015 року, здійснено вихід за адресою: м. Одеса, вул. Стекольна, буд. 21-Б та встановлено, що ОСОБА_4 фактично не мешкає за адресою вказаною у виконавчому документі, майно та кошти на які згідно із законом можливо звернути стягнення, належні боржнику, не виявлені,.

Згідно довідки Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, за боржником відкритими не значаться.

Згідно довідки Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, не відомо останній перелік джерел доходів за останній звітній період.

Згідно довідки Пенсійного фонду України - боржник, як отримувач пенсії, на обліку не перебуває.

Згідно довідки Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи не відомо.

Згідно довідки Територіального сервісного центру 5142 МВС в Одеській області - за боржником зареєстрований автотранспортний засіб.

26.01.2016 року державним виконавцем оголошено в розшук автотранспортний засіб боржника ОСОБА_5 про розшук майна боржника, керуючись статтею 40 Закону та винесено ОСОБА_5 про зупинення виконавчого провадження, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 38, статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016 року).

Згідно ст. 18 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (в редакції від 05.10.2016 року).

Державним виконавцем накладено арешт на все рухоме майно боржника в межах суми боргу.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, нерухомого майна за боржником не виявлено.

28.02.2017 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з тим, що повністю перевірений майновий стан божника та транспортний засіб боржника, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається, з постанови про повернення виконавчого документу від 28.02.2017 року стягувачу було роз'яснено, що згідно п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 Закону.

Як зазначає державний виконавець,відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016 року) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право здійснювати повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами, а не зобов'язаний. Тому, всі дії, які були вказані стягувачем в Заяві про примусове виконання рішення (при відкритті виконавчого провадження) - державним виконавцем виконано. В процесі перебування виконавчого провадження на виконанні у Відділі - додатково заяв від стягувача про застосування заходів примусового виконання рішення суду не надходило.

Разом з тим, згідно положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконанні рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження.

Як встановлено судом державний виконавець не в повному обсязі виконав роботу щодо виконання посадових прав та обовязків передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.20 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішення затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазнач підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконаю розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувану, а також наслідок закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документу передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» :(редакція, яка втратила чинність 05.10.2016) стаття 6 - Державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і допускати у своїй діяльності попущення прав та законних інтересів фізичної і юридичних осіб.(в редакції від 05.10.20Іброку) стаття 18 - Виконавець зобовязаний вжиті передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішення неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Тобто державним виконавцем в супереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» вжито не всіх виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа виданого 23.06.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором, а саме :

Відповідно до п.11 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016) винести постанову про примусовий привід ОСОБА_6 через органи Національної поліції для надання пояснень щодо не виконання рішення суду, (редакція від 05.10.2016 року) - п. З підпункт 14 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» викликати Боржника з приводу не виконання виконавчого документа, що перебуває у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

Відповідно до п.11 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016) звернутись до суду з поданням про примусове входження до житла ОСОБА_6 для виявлення та опису майна, що передбачено статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження», але яке не підпадає під перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчим документом, (редакція від 05.10.2016 року) - п. З підпункту 13 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника;

Відповідно до п.10 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016) в разі відсутності боржника за адресою вказаною у виконавчому документі, звернутись до суду з поданням про розшук ОСОБА_6, (редакція від 05.10.2016 року) - п.1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника;

Відповідно до п.18 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016) звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_6 - до виконання зобовязань, (редакція від 05.10.2016 року) - п. З підпункту 19 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

В постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №48609086 від 28.02.2017 року вказано неповні відомості щодо результатів проведеної роботи щодо перевірки майнового стану ОСОБА_6

Тобто, старшим державним виконавцем, в супереч вимогам п. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» вжито не всіх заходів для фактичного виконання рішення суду, а саме не направлено запити до: Бюро технічної інвентаризації про наявність зареєстрованого до 2013 року нерухомого майна;Державного комітету Земельного кадастру про наявність зареєстрованого до 2013 року земельних ділянок, паїв;Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку;Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті; Державної інспекції сільського господарства;Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України;Державної служби інтелектуальної власності України; Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»; виконавчого органу територіальних громад, так як з 4 квітня 2016 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, що встановлює нові правила реєстрації місця проживання громадян;не перевірено наявність розрахункових рахунків відкритих банківських установах не накладено арешт на рухоме та нерухоме майно; не направлено подання до суду щодо розшуку ОСОБА_6; не здійснено примусовий привід ОСОБА_6 через органи поліції;Не здійснено перевірки щодо виявлення дебіторської заборгованості;не сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав і нерухоме майно; не звернувся до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду з межі України ОСОБА_6 - до виконання зобовязань.

Окрім того, як встановлено судом 15.05 2017 року стягувач ПАТ «ВіЕйБі Банк» отримав постанову державного виконавця від 28.02.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з тим, що повністю перевірений майновий стан божника та транспортний засіб боржника, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яка була направлена державним виконавцем 11.05.2017 року (згідно поштового конверта та інформації щодо відстежені переселань поштових відправлень), що порушує вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Пре виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем де відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресата простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувач повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, суд вважає що вимоги заявника щодо визнання дій старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про не надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не пізніше наступного дня з дня її винесення неправомірними, законним та обґрунтованими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавеця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, з участю ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Згідно ч.І ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувану визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню з постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, , ст. ст. 1, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.26,43 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV , ст. ст. 10, 11, 60, 102, 103, 119, 208-210, 212, 383-387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавеця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, з участю ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про не надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не пізніше наступного дня з дня її винесення - неправомірними.

Визнати дії старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ЄДРВП №48609086 - неправомірними.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.02.2017р. ЄДРВП №48609086.

Відновити виконавче провадження ЄДРВП №48609086 з примусового виконання виконавчого листа №2-2168/11 виданого 23.06.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення заборгованості з ОСОБА_4.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.П.Целух

02.10.17