Справа № 471/492/17-ц
Провадження №2/471/299/17
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2017 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Скарницької І.Б.,

за участю секретаря - Романчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В своєму позові позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Надеждівка Братського району Миколаївської області помер її батько ОСОБА_3. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке крім іншого також, складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташовані по вулиці Жовтнева в с. Надеждівка Братського району Миколаївської області. Звернувшись до нотаріальної контори з питанням прийняття спадщини після смерті батька, виявилося, що за відсутності свідоцтва про право власності на житловий будинок позивач не має можливості оформити дане спадково майно. В нотаріальну контору для оформлення спадщини необхідно представити оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

До початку судового засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності.

В судове засідання відповідач не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Надеждівка Братського району Миколаївської області помер ОСОБА_3.

Після його смерті залишилось спадкове майно, яке крім іншого також, складається з житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно повідомлення Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 867/01-16 від 08.09.2017 року, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, була заведена спадкова справа за № 145/2012 за заявами дочок - ОСОБА_2, ОСОБА_1.

Позивач та відповідач, доньки померлого, є спадкоємцями 1-ї черги за законом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має.

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с. 14).

Згідно витягів з погосподарських книг Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області за 2005 р., 2006-2010 р.р. та 2011-2015 р.р., головою вищевказаного домогосподарства, побудованого в 1950 році, вказаний ОСОБА_3 (а.с. 6-9).

Первинна інвентаризація вказаного будинку виготовлена на ім'я ОСОБА_4, якому 21.10.2002 року був виданий технічний паспорт, що містить технічну характеристику даного будинку.

Рішеннями виконавчого комітету Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області від 12.01.2014 року № 2, 26.05.2017 року № 13 було присвоєно адресу житловому будинку, що належить ОСОБА_3 - АДРЕСА_1

Проте, незважаючи на вказане, померлий ОСОБА_3 за життя своє право власності в БТІ не зареєстрував.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міста і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З технічного паспорту на вищевказаний житловий будинок, вбачається, що останній придатний до експлуатації та не відноситься до категорії самовільного (самочинного) (Указ Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель").

Таким чином, вищезазначені докази у своїй сукупності та взаємозв'язку свідчать про те, що спадкодавець за свого життя мав всі законні підстави для отримання свідоцтва на право власності на житловий будинок, але цього не здійснив.

При цьому, виникнення у спадкодавця права власності на спірний житловий будинок не пов'язано з здійсненням державної реєстрації цього права, оскільки дані правовідносини виникли до набрання чинності діючого ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення Братського районного суду Миколаївської області може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Скарницька