Справа № 681/381/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Горщар А.Г.

з участю секретаря Салюк Т.М.

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою площею 0,3638 га, кадастровий номер :02:006:1081, за цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, що розташована в м. Полонне по вул. Н.Говорун, шляхом зобовязання публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» (далі Товарство) за власний рахунок перенести опори повітряної лінії електромережі за межі вказаної земельної ділянки, а також стягнути на його користь судові витрати.

В обґрунтування вимог вказував, що він є власником згаданої земельної ділянки, яка зареєстрована у Державному земельному кадастрі, на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки (далі технічна документація) розробленої ФОП ОСОБА_4 № 225 від 14.07.2016 року, після оформлення якої виявлено, що на вказаній земельній ділянці знаходиться дві діючі опори повітряної лінії електромережі та з даного приводу він звертався до Полонського району електричних мереж, де йому було запропоновано оплатити необхідні проектувальні, будівельні та монтажні роботи по переносу лінії, з чим він не погоджується.

Вважає, що такі опори розташовані без належних правових підстав, так як згідно до даних технічної документації не встановлено жодних обмежень у користуванні земельною ділянкою на якій розміщенні спірні електроопори, та вони створюють для нього перешкоди у використанні земельної ділянки за її цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, пояснила, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки згідно паспортних даних повітряної лінії електропередачі ЛЕП-10 кВ по вул. Н.Говорун в м. Полонне дана лінія побудована та введена в експлуатацію у 1962 році, а електричні опори, про які зазначає ОСОБА_3, розташовані: одна в зоні прибережної захисної смуги, друга в рекреаційній зоні озеленених територій загального користування, що стверджується даними Плану зонування території міста. Також зазначила, що при передачі позивачу у приватну власність земельної ділянки у 2016 році технічна документація землевпорядною проектною організацією виготовлена з порушенням, а саме, без згоди енергопостачальника. Крім цього вказала, що позивачем не надано доказів, які би з достовірністю свідчили про розташування електроопор на належній для нього земельній ділянці.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що ОСОБА_3 22 вересня 2016 року набув право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:006:1081, площею 0,3638 га за цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, яка розташована в м. Полонне по вул. Н.Говорун, про що свідчать дані інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В той же час, як вбачається з паспорту № 1 повітряної лінії електропередачі напругою вище 1000 в фідер № 1 дана лінія побудована та введена в експлуатацію в 1962 році та має протяжність 8,7 км з кількістю 107 опор.

Згідно поопорної схеми-паспорту ВА-10, кВ Ф-1 вказана лінія електропедерач проходить також по вул. Н.Говорун (бувша Петровського) в м. Полонне.

Вирішуючи питання щодо законності вимог позивача, суд виходить із такого.

Відповідно до ст.ст.76, 112 ЗК України землями енергетичної системи визнаються землі, надані зокрема під об'єкти транспортування електроенергії до користувача.

Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони.

Аналогічні положення закріплені у Законі України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» (ст.ст.1, 22).

Також, стаття 18 названого Закону передбачає, що для забезпечення надійної експлуатації та охорони енергогенеруючих об'єктів і об'єктів передачі електричної та теплової енергії, а також безпеки населення і охорони навколишнього природного середовища встановлюються спеціальні зони об'єктів енергетики, зокрема охоронні зони об'єктів енергетики.

Згідно Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1997 р. N 209 (пункт 5) охоронні зони електричних мереж встановлюються: уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної

ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань, зокрема для повітряних ліній напругою до 20 кВ 10 метрів.

За положеннями статі 26 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» система заходів щодо дотримання правового режиму земель енергетики та спеціальних зон об'єктів енергетики включає, зокрема, встановлення обмежень та обтяжень для власників і користувачів земельних ділянок у межах спеціальних зон земель енергетичної системи.

Відповідно до ст.32 зазначеного Закону у межах охоронних зон об'єктів енергетики забороняється: будувати житлові будинки, будинки громадського призначення; розміщати споруди іншого призначення на меншій відстані від елементів електричних мереж, ніж встановлена нормами; складати будь-які матеріали, розпалювати вогнища, влаштовувати звалища; саджати дерева, крім кущів та саджанців з висотою перспективного росту не більше двох метрів; розташовувати автозаправні станції або сховища пально-мастильних матеріалів; влаштовувати спортивні майданчики для ігор, стадіони, ринки, зупинки громадського транспорту; проводити будь-які заходи, пов'язані з великим скупченням людей, не зайнятих виконанням дозволених у встановленому порядку робіт; запускати спортивні моделі літальних апаратів та повітряні змії; відсипати ґрунт, влаштовувати водосховища, ставки та інші водні споруди; влаштовувати зупинки та стоянки усіх видів транспорту (крім залізничного) в охоронних зонах повітряних ліній електропередачі напругою 330 кВ і вище.

Із наданих представником відповідача доказів вбачається, що частина спірної лінії електропередач проходить над крайньою межею земельної ділянки ОСОБА_3

Вказана лінія електропередач побудована в 1962 році і незаконність її спорудження позивачем належними та допустимими доказами не доведена, а отже, уздовж цієї лінії на підставі наведених норм, має існувати охоронна зона у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстані 10 метрів.

Згідно ст.56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок включає крім іншого також перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути.

Разом з тим, технічна документація на земельну ділянку ОСОБА_3 не містить даних про існування в її межах лінії електропередач, незважаючи на те що така лінія проходить по її межі, що сторонами не заперечується.

Отже, згадана технічна документація не відповідає нормам земельного законодавства, а тому не може слугувати належним та допустимим доказом, а також підставою для покладення на Товариство обовязку перенести частину лінії електропередач за межі земельної ділянки позивача, яка до того ж була збудована задовго до отримання ОСОБА_3 у власність земельної ділянки.

Крім цього суд зазначає, що відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку, охоронна зона в якій існують обмеження у використанні позивачем належної для нього земельної ділянки зазначені у ст.32 згаданого Закону та становить 10 м по обидві сторони лінії від крайніх проводів.

Разом з тим, ОСОБА_3 не навів конкретних обставин, які би вказували на реальне порушення його прав як власника земельної ділянки у звязку з проходженням по її межі лінії електропередач, та в чому саме проявляється таке порушення.

ухвалив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий