РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Андрущенко О.Ю., присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретаря судового засідання - Гончарук В.О.,

за участі прокурора - Дяченко М.М.,

представника комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» - ОСОБА_3,

хворого ОСОБА_4,

адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за заявою заступника головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

встановив:

Заступник головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР звернувся до суду з заявою про госпіталізацію в психіатричну лікарню КУ «Молочанська психіатрична лікарня» у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 є інвалідом 1 групи дитинства по психічному захворюванню безстроково. Визнаний недієздатним згідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2006 року, опікуном призначена його мати ОСОБА_6.

ОСОБА_4 з 16 років став замкнутим, почав гірше вчитись у школі, чув «внутрішній голос», наплив думок. Вперше лікувався в ЗОКПЛ в 1994 року з галюцинаційно-маячними розладами, був встановленій діагноз «шизофренія». В 1995 році під впливом імперативних «голосів», с ціллю самогубства, кинувся з шостого поверху, отримав ЧМТ з втратою свідомості, перелом правого стегна і кісток тазу. Знаходився на лікуванні в нейрохірургічному відділенні 5-ї міської лікарні м. Запоріжжя в травматологічному відділенні 9-ї міської лікарні м. Запоріжжя протягом дев'яти місяців. В подальшому виникли тоніко-клонічні епілептичні напади. У ЗОКПЛ лікувався 26 разів. З 2004 року інвалід І групи безстроково. За наполяганням матері оформлений до Преславького ПНІ, де знаходиться з 14.08.2013 року. Чотири рази з 2013 року знаходився на лікуванні в МПЛ, у зв'язку з агресивними тенденціями та діями по відношенню до оточуючих на тлі імперативного галюцинозу. Стан хворого погіршився на протязі останнього тижня: понизився настрій, відмовляється від прийому ліків та їжі, порушився сон. У зв'язку з чим, був оглянутий психіатром Приморської ЦРЛ та спрямований в Молочанську психіатричну лікарню, куди прибув 19.10.17 року о 15-10 год.. У приймальному відділенні МПЛ ОСОБА_4В був оглянутий черговим лікарем ОСОБА_3, який діагностував «Органічний шизофреноподібний розлад внаслідок епілепсії», з великою вірогідністю скоєння ауто агресивних дій.

20.10.2017 року о 10-00 год. ОСОБА_4 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР, яка підтвердила вищевказаний діагноз та зазначила, що ОСОБА_4 доступний формальному контакту, в бесіді не зацікавлений, уникає очного контакту, сидить в зігнутій поставі, до госпіталізації байдужий. На запитання відповідає стисло, після повтору запитань, або мовчить. Мова тиха, повідомив, що чує «голоси», які йому погрожують, забороняють приймати їжу та ліки, настрій знижений, критики до своїх переживань немає та дійшла висновку, що стан хворого можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад в формі «Органічний шизофреноподібний розлад внаслідок епілепсії», з великою вірогідністю скоєння аутогресивних дій, прямою загрозою своєму здоров'ю, неможливістю продовжити лікування в умовах психоневрологічного інтернату, в звязку з чим лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару

В судовому засіданні представник Комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР підтримав заяву та пояснив суду, що психічне захворювання, яке наявне у ОСОБА_4, передбачає його лікування лише в умовах стаціонару. На даний час психічний стан значно погіршився.

Опікун хворого ОСОБА_6в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд заяви за її відсутності, так як не має можливості зявитися в судове засідання.

Прокурор та захисник підтримали заяву. Захисник вважала доцільним госпіталізувати хворого на строк 3 місяці.

Хворий ОСОБА_4 в судовому засіданні з приводу клопотання про госпіталізацію не висловився, на запитання відповідав неохоче, іноді мовчав.

Вислухавши доводи учасників судового засідання, суд вважає, що заява заступника головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про госпіталізацію в психіатричну лікарню у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом 1 групи дитинства по психічному захворюванню безстроково. Визнаний недієздатним згідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2006 року, опікуном призначена його мати ОСОБА_6.

20.10.2017 року о 10-00 год. ОСОБА_4 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР, яка підтвердила вищевказаний діагноз та зазначила, що ОСОБА_4 доступний формальному контакту, в бесіді не зацікавлений, уникає очного контакту, сидить в зігнутій поставі, до госпіталізації байдужий. На запитання відповідає стисло, після повтору запитань, або мовчить. Мова тиха, повідомив, що чує «голоси», які йому погрожують, забороняють приймати їжу та ліки, настрій знижений, критики до своїх переживань немає.

На основі вищевикладеного комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що стан хворого можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад в формі «Органічний шизофреноподібний розлад внаслідок епілепсії», з великою вірогідністю скоєння аутогресивних дій, прямою загрозою своєму здоров'ю, неможливістю продовжити лікування в умовах психоневрологічного інтернату. Таким чином лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями представника комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_3, висновком комісії лікарів-психіатрів та іншими матеріалами справи.

З приводу думки захисника щодо необхідності госпіталізації ОСОБА_4 на три місяці суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації.

Таким чином, суд не вправі визначати строк госпіталізації особи до психіатричного закладу.

За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є всі підстави для госпіталізації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у психіатричний заклад в примусовому порядку.

Керуючись ст. 234, 279-282 ЦПК України, ст.ст. 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

вирішив:

Заяву заступника головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у комунальну установу «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради у примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

Присяжні: