УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Фермерського господарства «Пчеландія» до ОСОБА_4 про визнання права власності, за касаційною скаргою Фермерського господарства «Пчеландія» на рішення апеляційного суду Житомирської області від 06 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року Фермерське господарство «Пчеландія» (далі - ФГ «Пчеландія») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо купівлі в останнього земельної ділянки та гідроспоруди за адресою: АДРЕСА_1. З відповідачем проведено повний розрахунок та отримано майно за актом прийому-передачі. Однак ОСОБА_4 відмовляється належним чином оформити право власності на майно за позивачем. Враховуючи викладене позивач просив визнати за ним право власності на гідроспоруду, що розташована за адресою АДРЕСА_1. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25 березня 2016 року позов задоволено. Визнано за ФГ «Пчеландія» право власності на нерухоме майно - гідротехнічну споруду по АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 06 квітня 2017 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ФГ «Пчеландія», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із копії підписаного сторонами договору купівлі-продажу гідроспоруди від 06 березня 2015 року вбачається, що ОСОБА_4 (продавець) зобов'язався передати у власність ФГ «Пчеландія»(покупця) гідроспоруду, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 а покупець зобов'язався прийняти зазначений об'єкт і сплатити за нього 36 266 грн (а. с. 14−18).

Відповідно до висновку оцінювача про вартість майна, гідроспоруда має бутобетонний фундамент і залізобетонні стіни (а. с. 13) та розташована на земельній ділянці площею 27,6461 га з кадастровим номером НОМЕР_1 (а. с. 153). Цільове призначення даної земельної ділянки - для рибогосподарських потреб, а форма власності державна (а. с. 152, зворот, інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку).

Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля, водні ресурси є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 1 Закону України «Про аквакультуру» визначено, що гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми (гідротехнічні споруди) є об'єктами нерухомого майна.

Оскільки за договором купівлі-продажу продавець зобов'язаний передати покупцеві не лише саме майно, а й право власності на нього, то право продажу майна, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові. Тільки за такої умови у покупця може виникнути право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України, яка діяла у такій редакції на момент придбання ФГ «Пчеландія»гідроспоруди, договір купівлі-продажу нерухомого майна мав укладатися у письмовій формі і підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України, у редакціях, що діяли на момент придбання ФГ «Пчеландія»гідроспоруди, право власності на майно за договором, який підлягав нотаріальному посвідченню, виникало у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягав державній реєстрації, право власності у набувача виникало з моменту такої реєстрації.

У п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК України).

У підтвердження набуття ОСОБА_4 права власності на гідроспоруду надано копію накладної № 1, із якої вбачається, що 07 квітня 2005 року ОСОБА_5 відпущено ОСОБА_4 за 20 000 грн гідроспоруду по АДРЕСА_1 (а. с. 33).

Апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що при придбанні ОСОБА_4 у 2005 році гідроспоруди порядок, встановлений на той час чинним законодавством, дотриманий не був, тобто правочин не був посвідчений нотаріально та не пройшов державної реєстрації, у судовому порядку дійсним не визнавався, а тому зробив правильний висновок, що ОСОБА_4 не набув права власності у встановленому законом порядку на спірну гідроспоруду, а тому він не набув й права розпоряджатися відповідним нерухомим майном, тобто продати його у 2015 році ФГ «Пчеландія».

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Пчеландія» відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Леванчук А.О. МаляренкоА.В.