Справа № 206/3549/17
Провадження № 2/206/981/17
11 серпня 2017 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська
головуючий суддя Маштак К.С.
секретаря Говтви Л.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
07.07.2017 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.03.2008 між сторонами був зареєстрований шлюб. За час шлюбу у них 13.08.2008 народився син ОСОБА_3. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2014 шлюб було розірвано. Позивач зазначила, що аліменти відповідач нікому не сплачує, у іншому шлюбі не перебуває, будь-яких стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків відповідач не має. В звязку із чим, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, та уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.07.2014 заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська, шлюб, зареєстрований 01.03.2008 Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 54 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 3).
В той же час, під час шлюбу, а саме 13.08.2008 у сторін народився син ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 193562, виданого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 09.09.2008 (а.с.4).
Зазначені вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Отже, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.0.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».
Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком дитини, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів є повністю обґрунтованими.
Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повнолітнього віку, оскільки він будучи батьком дитини зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.
Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, ч. 4 ст. 169, 209, 213, 215, 224, 225, 367 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення здійснювати з 07.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: К.С. Маштак