Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3644/17 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 81 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

судді: Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Коломієць О.С.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Корольовського відділу Державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції Житомирської області та скасування постанови від 02.03.2017 року

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2017 року

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій зазначив, що 24.07.2015 року Корольовським районним судом м. Житомира було прийнято постанову про накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 3400,00 грн., яка набрала законної сили 03.08.2015 року. За вказаною постановою 16.09.2015 року відкрито виконавче провадження № 48744887. В подальшому, під час примусового виконання згаданої постанови, 02.03.2017 року головним державним виконавцем Корольовського ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_2 винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, у звязку із чим з його пенсійного забезпечення з квітня 2017 року здійснюються відрахування. Вважає, що державним виконавцем в порушення вимог статтей 30, 39, 48, 49 Закону України «Про виконавче провадження», ст.303 КУпАП безпідставно не закрито виконавче провадження та винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оскільки невиконані на протязі 6 місяців постанови про накладення адміністративних стягнень підлягають поверненню органу, який їх видав, з закінченням виконавчого провадження.

У звязку із наведеним просить:

визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Корольовського ВДВС м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 з неповернення без виконання постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 24.07.2015 року по справі № 296/7358/15-п про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 3400,00 грн. Корольовському районному суду м. Житомира;

визнати неправомірними дії головного державного виконавця Корольовського ВДВС м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2, з винесення постанови за виконавчим провадженням № 48744887 від 02.03.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої Управління з координації та контролю за виплатою пенсії здійснює відрахування з пенсії ОСОБА_1;

скасувати постанову ОСОБА_2, головного державного виконавця Корольовського ВДВС м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 02.03.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням № 48744887;

зобовязати ОСОБА_2, головного державного виконавця Корольовського ВДВС м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області повернути без виконання постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 24.07.2015 року по справі № 296/7358/15-п про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 3400,00 грн., Корольовському районному суду м. Житомира.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував, державним виконавцем безпідставно не закінчено виконавче провадження у звязку із закінченням строку давності виконання постанови на підставі ст. 303 КУпАП, тому усі подальші дії виконавчого характеру виключаються, а відтак постанова про звернення стягнення на доходи боржника також є незаконною та підлягає скасуванню.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.07.2015 року Корольовським районним судом м. Житомира винесено постанову, якою визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано стягнення - в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, яка набрала законної сили 03.08.2015 року (а.с. 19).

15.09.2015 року на адресу Корольовського ВДВС надійшла заява від Житомирської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Житомирській області про стягнення з ОСОБА_1 3400грн. у звязку з несплатою боржником заборгованості перед бюджетом у добровільному порядку та додано виконавчий документ (а.с.34).

Постановою головного державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції від 16.09.2015 року відкрито виконавче провадження № 48744887 (а.с. 8), яку направлено Головному управлінню ДФС у Житомирській області та ОСОБА_1, що підтверджується листом № 5/3-31/4146 від 16.09.2017 року (а.с. 26,27).

З метою виконання судового рішення здійснювався виклик боржника ОСОБА_1 до державного виконавця (а.с. 28-29). Доказів, що останній зявлявся до державного виконавця матеріали справи не містять.

Постановою головного державного виконавця Корольовського ВДВС м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 03.02.2017 року звернуто стягнення на доходи (пенсію) боржника ОСОБА_1 (а.с. 10).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обгрунтовано зіслався на норми закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до положень п. 6 ч.1 ст. 49 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного

виду стягнення.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час розгляду скарги) виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Виходячи із системного аналізу норм КУпАП та положень Закону України «Про виконавче провадження», не вбачається норм із визначенням строку стягнення адміністративного штрафу. Таким чином, посилання ОСОБА_1 на п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» як на підставу закінчення виконавчого провадження є безпідставними.

Відповідно до положень ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Із матеріалів справи вбачається, що Корольовським районним судом м. Житомира постанову про притягнення до адміністративної відповідальності винесено 24.07.2015 року. Виконавчий документ до Корольовського ВДВС надійшов 15.09.2015 року, виконавче провадження за яким відкрито 16.09.2015 року (а.с. 7-8). Виходячи із наведеного, посилання ОСОБА_1 щодо закінчення строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі на практику Європейського суду з прав людини та рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року №3рп/2015, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 при вирішенні питання щодо оскарження дій державного виконавця не можуть бути враховані, оскільки ОСОБА_1 не оскаржував постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 24.07.2015 року в апеляційному порядку, не наводив підстав незаконності притягнення його до адміністративної відповідальності, натомість визнав свою вину, та вказане судове рішення набрало законної сили, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 19).

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: