АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/9659/2017 Головуючий у 1 інстанції - Арапіна Н.Є.
Унікальний номер справи №755/837/17 Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - Смілик Тетяни Миколаївни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні2017року позивач ПАТ«Родовід Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 21 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків є ПАТ«Родовід Банк») та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 77.1/АА-560.07.2, згідно з яким відповідач ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 30 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,50 %на рік, на строк до 21 серпня 2014 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ «Родовід Банк» та відповідачем ОСОБА_4 був укладений Договір поруки від 21 серпня 2007 року. Позивач ПАТ «Родовід Банк» свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте відповідач своєчасно не сплачувавгрошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 08 травня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто солідарно зі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ«Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 927,76 доларів США та 152 469,62 грн., що складається з заборгованості по простроченому кредиту у розмірі 16 434,00 доларів США, заборгованості з прострочених процентів у розмірі 10 493,76 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 80 529,81 грн., пені за прострочення сплати процентів у розмірі 50 783,84 грн., трьох відсотків річних за прострочення сплати кредиту у розмірі 12976,62 грн., трьох відсотків річних за прострочення сплати процентів у розмірі 8179,35 грн. Проте відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначене рішення не виконали, у зв'язку з чим ПАТ «Родовід Банк» з урахування збільшення позовних вимог остаточно просивстягнути з відповідачів відсотки за користування кредитним коштами за період з 05 липня 2013 року по 14 грудня 2016 року у розмірі 3 052,07 доларів США та 315 815,84 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту за період з 14 грудня 2015 року по 14 грудня 2016 року у розмірі 141 251,17 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 14 грудня 2015 року по 14 грудня 2016 року у розмірі 84 887,67 грн., трьох відсотків річних від суми простроченого кредиту за період з 05 липня 2013 року по 14 грудня 2016 року у розмірі 56 132,14 грн., трьох відсотків річних від суми прострочених процентів по кредиту за період з 05 липня 2013 року по 14 грудня 2016 року у розмірі 33 554,87 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнутосолідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість по відсоткам за кредитним договором № 77.1/АА-560.07.2 від 21 серпня 2007 року за період з 05 липня 2013 року по 14 грудня 2016 року у розмірі 3 052 доларів США 07 центів та 315 815 грн. 84 коп., що складається із пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту за період з 10 січня 2016 року по 10 січня 2017 року у розмірі 134 305,23 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 10 січня 2016 року по 10 січня 2017 року у розмірі 80 713,27 грн., трьох відсотків річних від суми простроченого кредиту за період з 11 січня 2014року по 14 грудня 2016 року у розмірі 48 886,64 грн., трьох відсотків річних від суми прострочених процентів по кредиту за період з 11 січня 2014 року по 14 грудня 2016 року у розмірі 29 294,33 грн.Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ«Родовід Банк» витрати по оплаті судового збору у розмірі по 2 788 грн. 29 коп. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПАТ «Родовід Банк» - Смілик Тетяна Миколаївна подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи. Зазначила, що при ухвалені рішення суд першої інстанції не звернув увагу на умови кредитного договору, у п. 3.9. якого зазначено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів передбачено сплачувати банку за кожний день прострочення пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п. 1.5. цього договору, від суми простроченого платежу. Вказує, що суд, відмовляючи в задоволенні стягнення повної суми відсотків від суми простроченого кредиту та суми трьох відсотків річних по кредиту за період з 05.07.2013 по 14.12.2016 року не має жодного посилання на норми матеріального права.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав свої вимоги і просив їх задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 серпня 2007 року між ПАТ «Родовід банк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 77.1/АА-560.07.2, відповідно до якого відповідач отримала кредит у суму 30 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,50 відсотків на рік, на строк до 21 серпня 2014 року.

21 серпня 2007 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений Договір поруки, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором № 77.1/АА-560.07.2 від 21 серпня 2007 року.

08 травня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто солідарно зіОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 927,76 доларів США та 152 469,62 грн., що складається з заборгованості по простроченому кредиту у розмірі 16 434,00 доларів США, заборгованості з прострочених процентів у розмірі 10493,76 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 80529,81 грн., пені за прострочення сплати процентів у розмірі 50783,84 грн., трьох відсотків річних за прострочення сплати кредиту у розмірі 12976,62 грн., трьох відсотків річних за прострочення сплати процентів у розмірі 8179,35 грн.

Оскільки відповідачами не виконано зобов'язання за кредитним договором, позивач просив стягнути за період, починаючи з 05 липня 2013 року по 14 грудня 2016 року заборгованість по процентах за користування кредитом, що становить 3 052,07 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту за період з 05 липня 2013 року по 14 грудня 2016 року у розмірі 141 251,17 грн., пенюза несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 05 липня 2013 року по 14 грудня 2016 року у розмірі 84 887,67 грн., трьох відсотків річних від суми простроченого кредиту за період з 05 липня 2013 року по 14 грудня 2016 року у розмірі 56 132,14 грн., трьох відсотків річних від суми прострочених процентів по кредиту за період з 05 липня 2013 року по 14 грудня 2016 року у розмірі 33 554,87 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що до вимог про стягнення пені повинен бути застосований скорочений строк позовної давності, починаючи з моменту звернення позивача до суду.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 266 ЦК України, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня/місяця з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-160цс14 від листопада 2014 року, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 10 січня 2017 року.

З урахуванням дати звернення до суду, суми простроченого платежу по тілу кредиту становлять 21 578,51грн. та по відсоткам - 12 968,03 грн., а тому пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту за період з 10 січня 2016 року по 10 січня 2017 року становить 134 305,23 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 10 січня 2016 року по 10 січня 2017 року становить 80 713,27 грн.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі, заперечуючи проти зменшення розміру пені, розрахованої судом, не зазначив в чому полягає неправильність її нарахування.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про застосування скорочених строків позовної давності до розрахунку пені за один рік, що передує зверненню позивача до суду за стягненням неустойки.

Відповідно до ст.. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3% річних від простроченої суми.

Судом першої інстанції стягнуто на користь позивача 3% річних по тілу кредиту та по процентах, не сплачених відповідачами, за період з 11 січня 2014 року по 14 грудня 2016 року в розмірі 48 886, 64 грн та 29 294,33 грн відповідно.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - СміликТетяни Миколаївни відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :