РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2017 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі : головуючого судді Шимчика Р.В.,

при секретареві Піддубняк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 16.08.2016 року помер її співмешканець ОСОБА_5.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, у тому числі, із двох земельних ділянок (паїв), житлового будинку, іменних акцій ПАТ «Жашківський елеватор». Заповіт за життя ОСОБА_5 не склав.

Приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_4 на підставі заяви повнолітньої доньки померлого ОСОБА_2 відкрито спадкову справу № 323/2016.

Окрім відповідача спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця є їхній син від спільного проживання ОСОБА_3, який в силу ч. 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України, вважається, що прийняв спадщину.

З 2001 року позивач проживала спільно із спадкодавцем однією сімєю в будинку матері позивача за адресою вул. Лісна, 59, м. Жашків Черкаської області.

Протягом усього періоду проживання із спадкоємцем вони були повязані з ним спільним побутом, разом вели домашнє господарство та мали взаємні права й обовязки.

Для підтримки матеріального стану вони утримували в домашньому господарстві свиней та птицю, вирощували городину.

В період сумісного проживання разом із ОСОБА_5 за спільні кошти та спільними зусиллями зробили в будинку ремонт, включаючи заміну вікон, здійснили добудову біля будинку, звели на прибудинковій території гаража, підключили до помешкання газ та провели інші необхідні ремонтні роботи у житлових приміщеннях та підтримували благоустрій на прибудинковій території.

За спільні кошти з спадкодавцем протягом 2001-2015 років для забезпечення належних побутових умов сімї були придбані меблі, холодильник, пральна машина, телевізор та інша побутова техніка.

Всі інші матеріальні блага, які є в будинку, також були спільно нажиті із спадкодавцем за спільні кошти.

На день смерті з спадкодавцем позивач проживала разом з ним, що з урахуванням наведених вище обставин, свідчить про наявність у позивача права на спадкування за законом у четвертій черзі.

Через деякий час після початку їхнього спільного проживання із спадкодавцем в останнього розпочались значні проблеми із здоровям, які згодом набули хронічного характеру та, починаючи з 2009 року, призвели до необхідності постійного лікування та до звільнення у 2010 році з посади електромонтера, яку до цього займав спадкодавець у ПАТ «Жашківський елеватор».

Спочатку у ОСОБА_5 зявилися болі у спині, а потім значно погіршився його загальний фізичний стан, у звязку з чим вони змушені були відвідувати різні медичні заклади й установи для встановлення діагнозу. Були проведені декілька процедур біопсії та інші діагностичні заходи, спадкодавцем часто здавалися різного роду аналізи, він знаходився на диспансерному обліку з діагнозами : гіпертонія та атеросклероз судин нижніх кінцівок, мав проблеми з нирками й простатою, неодноразово його було госпіталізовано у медичні заклади, де він проходив стаціонарне медичне лікування.

В 2011 році ОСОБА_5 було встановлено ІІ групу інвалідності.

Навесні 2016 року в Національному інституті хірургії та трансплантології ім.. ОСОБА_6 спадкодавцю ОСОБА_5 було проведено операцію із шунтування судин.

Останні два місяці перед смертю ОСОБА_5 був у безпорадному стані, тобто, не міг самостійно забезпечувати умови свого життя, потребував сторонньої допомоги та піклування, адже майне не рухався самостійно, тобто не міг пересуватись поза межами будинку для здійснення будь-яких покупок, не мав змоги через сукупність тяжких хвороб підтримувати домашнє господарство і побут, не готував для себе їжу, не мав фізичних і моральних сил для підтримання чистоти й порядку в будинку і на подвірї, не міг без допомоги інших осіб відвідувати ванну і туалет та інше.

Як у період до встановлення інвалідності спадкодавця, так і після цього, а тим більше в останні місяці його життя, позивач завжди підтримувала його морально, постійно спілкуючись з ним та супроводжуючи під час поїздок до лікарень, матеріально допомагала й забезпечувала його, так як власної його пенсії не вистачало для свого забезпечення й лікування, виконувала всі роботи по дому й господарству.

Відповідач ОСОБА_2 не цікавилася здоровям та умовами життя спадкодавця, не зустрічалася з ним, не допомагала матеріально і морально, не телефонувала та не брала участі у його похованні і навіть після його смерті не відвідала його могилу.

Позивач здійснювала догляд за спадкоємцем і піклувалася над ним, адже вона була найближчою особою для нього.

В звязку з вищевикладеним позивач звернулася до суду з даним позовом.

В ході судового розгляду справи було залучено в якості співвідповідача неповнолітнього ОСОБА_3, інтереси якого приставляла представник органу опіки та піклування Жашківської РДА.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримала повністю та просила його задовольнити, суду пояснила, що вона проживала з ОСОБА_5 спільною сімєю без реєстрації шлюбу з 2001 року до 16.08.2016 року. Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3. 16.08.2016 року ОСОБА_5 помер. За час спільного проживання вони підтримували своє матеріальне становище, утримували в домашньому господарстві свиней та птицю, вирощували городництво. Здійснювали поточні ремонти. З 2009 року у ОСОБА_5 почалися проблеми зі здоровям. В 2010 році він звільнився з роботи. Спочатку в нього були болі в спині, а потім значно погіршився його стан здоровя. Він постійно лікувався та відвідував різні медичні заклади м. Жашків, м. Біла Церква, м. Умань, м. Київ. Навесні 2016 року її співмешканцю було проведено операцію із шунтування судин в інституті ОСОБА_6. Останні два місяці перед смертю ОСОБА_5 був в безпорадному стані. Деякі дні він навіть не міг дійти до туалету та ванни, його водив син. Позивач постійно здійснювала за ним догляд, адже він не міг пересуватися поза межами будинку, не міг сам готувати їжу. Вона утримувала чоловіка з своєї зарплати, адже пенсії, яку він отримував, йому не вистачало на лікування. Дочка ОСОБА_2 з покійним батьком ОСОБА_5 не спілкувалася, матеріальної допомоги на утримання хворого батька не надавала. ОСОБА_5 не звертався до дочки за допомогою.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7, який діє згідно довіреності від 07.04.2017 року, заявлений позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявлений позов не визнала, просила в його задоволені відмовити повністю, суду пояснила, що вона являється дочкою померлого ОСОБА_5. Після розірвання шлюбу з її матірю батько перестав цікавитися її життям, а лише сплачував аліменти на її утримання. Вона є спадкоємицею першої черги. Відповідач завжди цікавилася життям батька та його здоровям через родичів та знайомих. ЇЇ батько не знаходився в безпорадному стані та ніколи не звертався до неї по допомогу ні матеріальну, ні моральну. ОСОБА_2 помер раптово від гострого геморагічного гастрита з розвитком шлункової кровотечі та знекровлення організму. Подала до суду письмове заперечення.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування ОСОБА_8, яка діє в інтересах неповнолітнього відповідача ОСОБА_3, заявлений позов не визнала та просила в його задоволені відмовити.

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу ОСОБА_4 - не зявилася по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть від 18 серпня 2016 року, ОСОБА_5 помер 16 серпня 2016 року, актовий запис про смерть № 161.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився 12.09.2001 року. В графі батько записано «Кравчук Петро Григорович».

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 народилася 20 червня 1989 року. В графі батько записано « Кравчук Петро Григорович».

Згідно довідки, виданої приватним нотаріусом ОСОБА_4 № 1105 від 01.03.2017 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є спадкоємцями на майно, яке залишилося після смерті їхнього батька ОСОБА_5, померлого 16 серпня 2016 року. Документи для оформлення спадщини знаходяться у нотаріуса. Спадкова справа № 323/2016.

Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 22.09.2010 року, ОСОБА_5 ОСОБА_5 встановлено ІІ групу інвалідності загального захворювання безтерміново.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 29.04.2016 року, ОСОБА_5 мав діагноз : хибна аневризма загальної сонної артерії,Окзюзія підключичної артерії ІІ і ІІІ порції і загальної сонної артерії ліворуч.

Згідно висновку експерта № 05-7-02/267 від 16.08.2016 року, смерть ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступила внаслідок гострого геморагічного гастрита з розвитком шлункової кровотечі та знекровлення організму.

В ході судового засідання було допитано свідка ОСОБА_9, яка суду пояснила, що востаннє бачила ОСОБА_5 в кінці липня місяця 2016 року. Він їхав в автобусі в центр міста, його ніхто не супроводжував. Покійного ОСОБА_5 знає з дитинства, так як виросли в одному мікрорайоні. Ще за тиждень - півтора до смерті вона бачила його, але не спілкувалася.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона доводиться ОСОБА_5 колишньою тещею. Вона його бачила не раз і в липні і на початку серпня. Ще бачила в банку і звернула увагу, що він схуд. Через тиждень після його поховання їй повідомили, що він помер. Вона зателефонувала до внучки ОСОБА_2 і повідомила, що помер її батько. Про поховання ні її ні внучку ніхто не повідомляв. Останнім часом ОСОБА_5 вів в дома свій бізнес : закупляв поросят, а потім продавав їх. Знала, що він хворів та що йому проводили операцію в м. Київ, виймали тромб. Три місяці пройшло після операції і він помер.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона являється матірю відповідача ОСОБА_2 Вона бачила покійного ОСОБА_5 влітку 2016 року. Коли зустрічалися, - він спілкувався з нею. Зустрівши його в червні 2016 році він їй детально розповів про операцію, про дочку не запитував як завжди. ОСОБА_5 не був у безпорадному стані. В липні 2016 року бачила його в центрі міста біля «Універмагу». Ще він розповідав, що після скорочення з елеватора, де він працював, він взяв велику суму грошей та зайнявся свинями.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона являється сусідкою покійного ОСОБА_5 та позивача з 2001 року по теперішній час. Знала, що ОСОБА_5 давно хворів, але останній місяць практично не виходив з будинку, вона його бачила лише тоді, коли проходила до них.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він являється сусідом покійного ОСОБА_5 та позивача. ОСОБА_5 давно проживав у будинку позивача та вони спільно тримали господарство. За рік до смерті він захворів та практично був непрацездатний. Машиною керувати не міг, лише легенько пересувався ногами, лежачим не був.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що сімя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 була показовою сімю, вони ніколи не сварилися. Коли захворів ОСОБА_5, то став дуже худим. У неї ОСОБА_5 позичав гроші на операцію, а позивач віддавала кошти. Вона з чоловіком ОСОБА_5 з ОСОБА_1 підвозили до таксі, тому що він практично не ходив. Колись він сказав, що має дочку, яка працює вчителькою.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що ОСОБА_5 постійно вважав позивача своєю дружиною та вони все купували спільно. Позивач «тягнула» сімю сама, годувала та піклувалася про ОСОБА_5, тому що він хворів та не міг рухатися. Він ніколи про дочку не говорив, дочка ніколи не цікавилася батьком; ні бабуся, ні дідусь про дочку ОСОБА_16 ніколи не згадували та не цікавилися нею. ОСОБА_16 помер від проблем з шлунком.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що коли було сину позивача 5 років, вони зустрілися і познайомилися з покійним. Коли захворів ОСОБА_5, забирали його з ОСОБА_1 на Київ, возили з чоловіком до лікарні. В Києві операцію робили на шиї і він лежав в онкології. Під час процедур і лікування постійно його супроводжувала Люба і сиділа з ним в лікарні.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він був однокласником ОСОБА_5 і він же брат його дружини. Кумами стали, як народився син ОСОБА_19. Знав лише ОСОБА_3 як сина і тільки. Люба продала будинок і вони придбали авто і свиней. Із здоровям в ОСОБА_5 були проблеми. Він казав, щоб той залишав роботу на елеваторі, а потім він отримав групу інвалідності. ОСОБА_20 в Києві, йому робили операцію на шиї. Він особисто не провідував його, але спілкувався з ним по телефону.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він бачив покійного ОСОБА_5 влітку 2016 року на зупинці автобуса. Він йому розповідав, що хворіє та його болить спина. Ще декілька раз бачив раніше, як той їхав на велосипеді.

У відповідності зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

У відповідності до ст. 1258 Цивільного Кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, четверту чергу спадкоємців за законом складають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю протягом не менше, ніж п'яти років до часу відкриття спадщини. Для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду,

допомоги та піклування.

Відповідно до п. 5.2 ОСОБА_22 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Згідно ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про визнання права власності на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги слід відмовити, виходячи з того, що позивач не довела факт перебування безпорадному стані спадкодавця, а також із заявою до суду про встановлення факту проживання однією сімєю не зверталася.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212,213,215 ЦПК України, ст. 1217,1258,159,1261,1264 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ОСОБА_22 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаській області через Жашківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик