Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/1625/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

за участю адвоката Черних В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересована особа: приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявниці звернулися до Яготинського районного суду Київської області, заінтересована особа: приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, в котрій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_2 народилася в с. Супоївка Яготинського району Київської області, дошлюбне прізвище «ОСОБА_9». Свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1, виданим 03 березня 1959 року Супоївської сільської ради підтверджується, що її матір'ю є ОСОБА_5, а відомості про батька взагалі відсутні (в зв'язку з тим, що батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі), але по батькові вона записана як «ОСОБА_11». ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася ОСОБА_3 в м. Яготин Київської області, дошлюбне прізвище «ОСОБА_9». Свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2, виданим 20 листопада 1961 року Яготинським районним ЗАГС підтверджується, що її матір'ю є ОСОБА_5, а відомості про батька відсутні. Проте, по-батькові вона зареєстрована «ОСОБА_11» зі слів матері, яка на час її народження (як і на час народження старшої дитини) не перебувала у шлюбі з ОСОБА_6, але спільно з ним проживала. Разом з тим, заявниці від дня свого народження проживали разом з матір'ю - ОСОБА_5 та їх батьком - ОСОБА_6, вели спільно господарство, а після смерті матері всі турботи про дітей взяв на себе ОСОБА_6 ОСОБА_6 все своє життя визнавав себе батьком заявниць, зароблені кошти витрачав на сім'ю та дітей, відносився до них з любов'ю та повагою, турбувався, займався їх вихованням, допомагав в дорослому житті. Коли заявниці одружувалися, весілля готував їх батько - ОСОБА_6, на весіллі вітав їх як своїх доньок. Після народження у них дітей батько з турботою відносився до них, називав онуками та полюбляв їх. Крім того, 14 лютого 1996 року державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт в якому ОСОБА_6 заповідав майно своїм дітям (заявницям по справі), тобто, при житті ОСОБА_6 визнавав себе батьком заявниць. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті заявниці звернулися до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини за заповітом. Однак, під час їх звернення до нотаріуса з'ясувалося, що вчинений матір'ю з її слів запису в свідоцтві про народження заявниць про їх батька, не дає їм можливості підтвердити їх родинні відносини зі спадкодавцем та скористатися своїм правом передбаченим ст. 174.2.1 Податкового Кодексу України - тобто не сплачувати податки від вартості успадкованого майна.Просили встановити факт визнання батьківства, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6, визнавав факт батьківства щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дошлюбне прізвище «ОСОБА_9», та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дошлюбне прізвище «ОСОБА_9».

В судовому засіданні заявниці та їх представник підтримали заяву.

Зацікавлена особа в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, проти вимог заявниць не заперечувала.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниць, покази свідків, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

В силу ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

З показів свідка ОСОБА_7 даних в судовому засіданні вбачається, що він є чоловіком ОСОБА_2 та був знайомий з її батьком ОСОБА_6 ще до шлюбу. ОСОБА_6 проживав із матір"ю його дружини та з ними проживала також ОСОБА_2 та її сестра ОСОБА_3. ОСОБА_6 вважав заявниць своїми доньками, був присутній на їх весіллях як батько, називав їх дітей своїми внуками. Коли матір дружини померла, то остання разом із сестрою проживали з батьком ОСОБА_6

З показів свідка ОСОБА_8 даних в судовому засіданні вбачається, що померлий ОСОБА_6 доводиться йому рідним братом. ОСОБА_6 проживав разом з дружиною ОСОБА_5 та їх дітьми- ОСОБА_2. та ОСОБА_3, разом побудували будинок, а коли ОСОБА_5 померла, то ОСОБА_6 залишився проживати разом з дочками, залишив їм спадщину.

З копії свідоцтва про народження (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року та в свідоцтві про її народження в графі "батько" записане ім"я -ОСОБА_6.

З копії свідоцтва про народження (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_2 (прізвище до шлюбу -ОСОБА_10) народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Супоївка Яготинського району Київської області, її матір"ю є ОСОБА_5, а по батькові вона записана як "ОСОБА_11".

З копії свідоцтва про смерть (а.с.13) вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Яготин Київської області.

З копії заповіту від 14 лютого 1996 року (матеріали спадкової справи) вбачається, що ОСОБА_6 все своє майно заповідав своїм дітям: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частинах кожній.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що при житті ОСОБА_6 визнавав себе батьком заявниць, в зв"язку з чим, суд вважає, що заява грунтується на законі та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,60, 209, 212, 213-215, 256, 257 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересована особа: приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6, визнавав себе батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дошлюбне прізвище «ОСОБА_9», та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дошлюбне прізвище «ОСОБА_9».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Литвин Л.І.