Справа №204/5124/17
Провадження №2/204/1698/17
РІШЕННЯ

іменем України

28 вересня 2017 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод в розпорядженні житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив усунути перешкоди в розпорядженні житловим приміщенням та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування даного позову позивач зазначив, що він 07 жовтня 2015 року уклав з відповідачем договір дарування 20/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, відповідно до якого позивач прийняв у дар відповідну частку у домоволодінні від відповідача та згідно п.12. Договору відповідач зобов'язався знятися з реєстрації строком до 31 листопада 2015 року. Однак, після укладення зазначеного договору, позивач відповідача більше не бачив, останній ніколи не з'являвся в даному домоволодінні. Місце проживання відповідача позивачу не відоме. Позивач вважає, що так як відповідач після підписання договору дарування 20/100 частин домоволодіння не мешкає там протягом майже двох років, не несе витрат по утриманню житла, не є членом родини позивача, він є таким, що втратив право користування подарованої частки домоволодіння. На даний час позивачем прийнято рішення щодо продажу всього свого домоволодіння у зв'язку зі зміною місця проживання, проте наявність зареєстрованих осіб за адресою майна, яке належить позивачу на підставі права власності, перешкоджає йому реалізувати своє право розпорядження майном. Враховуючи вищевикладене, позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом.

Позивач, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. До початку судового засідання представник позивача ОСОБА_4 надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи у його та позивача відсутності.

Відповідач, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. До початку судового засідання надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутності.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

07 жовтня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір дарування 20/100 частин домоволодіння, відповідно до якого відповідач подарував та передав, а позивач прийняв в дар належні відповідачу на праві приватної власності 20/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Згідно п.12. вищезазначеного договору дарування, сторони домовилися, що відповідач зобов'язується знятися з реєстрації строком до 30 листопада 2015 року.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07 жовтня 2015 року, позивачу належить 20/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, на праві спільної часткової власності (а.с.10).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна встановлено, що 52/100 будинку АДРЕСА_1 належить позивачу та 28/100 частин - ОСОБА_3 (а.с.22-25).

Довідкою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 28 серпня 2017 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11 лютого 2011 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27).

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

На підставі досліджених судом письмових доказів, встановлено, що відповідач не є ні членом сім'ї, ні колишнім членом сім'ї позивача, договір найму квартири між сторонами не укладався. Право проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 було пов'язано з наявністю у нього права власності на частку квартири, однак з втратою права власності він втратив і право на використання квартири для проживання, як складову права власності.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що пред'явлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод в розпорядженні житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.

Усунути перешкоди в розпорядженні житловим приміщенням шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: