13 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Євграфової Є.П., МостовоїГ.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - відділ Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки,
за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2012 року заступник прокурора Харківської області в інтересах держави, в особі Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2 га, яка розташована на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, серія НОМЕР_1 від 15 грудня 2009 та зобов'язати ОСОБА_5 звільнити та повернути земельну ділянку у володіння і користування Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.
Позовні вимог обґрунтовано тим, що рішенням ХХХІІІ сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 11 липня 2008 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності сільськогосподарського призначення (запас) для ведення особистого селянського господарства на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Рішенням ХХХІІІ сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 05 березня 2009 року, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Відповідно до розроблених проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок рішень ХХХІІІ сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 05 березня 2009 року ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 2 га, що розташована на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Харківською регіональною філією «Центр ДЗК» зареєстровано державний акт на право власності ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 15 грудня 2009 року на земельну ділянку, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства. Разом з тим, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 червня 2013 року, який набрав законної сили 20.06.2013 року, встановлено факт підроблення Черкасько-Лозівським сільським головою ОСОБА_7 вищевказаних рішень сільської ради (а саме неприйняття рішення на пленарному засіданні сільської ради).
Посилаючись на вказані обставини позивач просив задовольнити заявлені позовні вимоги.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2016 року позов заступника прокурора Харківської області задоволено. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку з моменту видачі державного акту на право власності громадянці ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 2 га, вартістю 239600,00 гривень, яка розташована на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, серії НОМЕР_1 від 15 грудня 2009 року (кадастровий номер НОМЕР_2). Зобов'язано ОСОБА_5 звільнити та повернути земельну ділянку (кадастровий номер кадастровий номер НОМЕР_2) у володіння та користування Черкасько-Лозівської сільської ради Дергаічвського району Харківської області.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2017 року рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК) від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із наявності факту незаконності набуття відповідачами права власності на спірну земельну ділянку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням ХХХІІІ сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 11 липня 2008 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності сільськогосподарського призначення (запас) для ведення особистого селянського господарства на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

Рішенням ХХХІІІ сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 05 березня 2009 року, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

Відповідно до розроблених проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок рішень ХХХІІІ сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 05 березня 2009 року ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 2 га, що розташована на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

Харківською регіональною філією «Центр ДЗК» зареєстровано державний акт на право власності ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 15 грудня 2009 року на земельну ділянку, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства.

Вказана земельна ділянка, згідно довідки начальника відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 23 листопада 2015 року, розташована в межах населеного пункту.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 червня 2013 року, який набрав законної сили 20 червня 2013 року, встановлено факт підроблення Черкасько-Лозівським сільським головою ОСОБА_7 вищевказаних рішень сільської ради (тобто неприйняття сільською радою вказаних рішень на пленарних засіданнях).

Відповідно до інформації управління Держкомзему у Дергачівському районі власником спірної земельної ділянки є ОСОБА_5, який набув право власності на вищевказану земельну ділянку на підставі договорів купівлі-продажу від 18 січня 2012 року.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Виходячи з положень статей 387, 388 ЦК України спірна земельна ділянка підлягає витребуванню та поверненню правомірному власнику.

У справі, яка переглядається, суди першої та апеляційної інстанцій, дійшли вірного висновку про те, що у з в'язку із тим, що рішення сільської ради, яке б встановлювало право власності на земельну ділянку за відповідачем відсутнє, видача державного акта на право власності на земельну ділянку без визначеної законом підстави є неправомірною, а державний акт, виданий з порушенням вимог ст. ст. 116, 118 ЗК України - недійсним, та, з огляду на те, що спірна земельна ділянка вибула без відповідної правової підстави з власності держави, вказана земельна ділянка повинна бути повернута за вимогою власника.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, врахувавши висновки вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 червня 2013 року, яке є преюдиційним, у відповідності до положень ст. 61 ЦПК України, вірно вказав про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Також слід вказати про те, що посилання у касаційній скарзі на те, що вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 червня 2013 року було частково скасовано ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 липня 2014 року, а тому передчасними є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність факту винуватості ОСОБА_7, є необґрунтованими, оскільки вказаною ухвалою апеляційного суду ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання за нереабілітуючих підстав.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2016 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2017 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2017 року у справі за позовом заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - відділ Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Г.І. Мостова