Справа №539/2860/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2017 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Карпенко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, прохаючи визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №6 по вул. Індустріальній, 10 «в» в м. Лубни Полтавської області.

Згідно автоматизованої системи документообігу дана справа розподілена для розгляду суддею Іващенко Ю.А.

До суду з заявою про самовідвід звернувся суддя Іващенко Ю.А., мотивуючи тим, в його провадженні перебувала цивільна справа №539/463/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання майна спільною сумісною власністю. У даній справі позивач ОСОБА_2 прохав суд : встановити факт проживання однією родиною між ним та відповідачем в період з вересня 1997 року по 24 червня 2016 року, визнати квартиру АДРЕСА_1 «в» в м. Лубни Полтавської області загальною площею 55,8 м.кв., житловою площею 27,2 м.кв. спільною сумісною власністю його та ОСОБА_1 Рішенням суду від 15.09.2017 року під його головуванням в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання майна спільною сумісною власністю відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_1 у справі № 539/2860/17 грунтуються на тому, що вона є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 «в» в м. Лубни Полтавської області, оскільки рішенням суду від 15.09.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання майна спільною сумісною власністю відмовлено. Таким чином, ним в ході розгляду справи №539/463/17 висловлено думку щодо безпідставності позовних вимог про визнання права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру, тобто обставин, які мають вирішальне значення у справі № 539/2860/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, крім цього, в ході справи №539/463/17 встановлювалися обставини та досліджувалися докази, що також можуть мати значення у даній справі, що може викликати сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі у справі, якщо є обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Судом встановлено, що в провадженні судді Іващенка Ю.А. перебувала цивільна справа №539/463/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання майна спільною сумісною власністю. У даній справі позивач ОСОБА_2 прохав суд : встановити факт проживання однією родиною між ним та відповідачем в період з вересня 1997 року по 24 червня 2016 року, визнати квартиру АДРЕСА_1 «в» в м. Лубни Полтавської області загальною площею 55,8 м.кв., житловою площею 27,2 м.кв. спільною сумісною власністю його та ОСОБА_1

Рішенням суду від 15.09.2017 року під головуванням судді Іващенка Ю.А. в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання майна спільною сумісною власністю відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 у справі № 539/2860/17 грунтуються на тому, що вона є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 «в» в м. Лубни Полтавської області, оскільки рішенням суду від 15.09.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання майна спільною сумісною власністю відмовлено.

Таким чином, мною в ході розгляду справи №539/463/17 суддею Іващенко Ю.А. висловлено думку щодо безпідставності позовних вимог про визнання права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру, тобто обставин, які мають вирішальне значення у справі № 539/2860/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що може викликати сумнів в обєктивності та неупередженості судді в учасників процесу.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, позивачем до позову додано фактично ті ж самі докази, що надавалися і у справі №539/463/17 та досліджувалися суддею Іващенко Ю.А. та їм надавалася відповідна правова оцінка.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява судді Іващенка Ю.А. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 20, 23, 24, 209, 210 ЦПК України,

УХ В А Л И В:

Заяву судді Іващенка Юрія Анатолійовича про самовідвід задовольнити.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_3 Ю. А.