Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/1489/17
Провадження 2/382/744/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 жовтня 2017 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С.О.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що 25 січня 2017 року померла ОСОБА_4. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,76 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Капустинської сільської ради Київської області, земельної ділянки, площею 0,2162 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та розташована по вул. Шевченка, 29-а в с. Капустинці Яготинського району Київської області. Відповідно до ст. 1223 ЦК України ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом померлої матері. В передбачений ст. 1270 ЦК України вона звернулася до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідачка по справі в свою чергу написала заяву про відмову від прийняття спадщини. ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини не зверталась та вважається такою, що не прийняла спадщину. Однак, під час її звернення до нотаріуса по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно зясувалося, що правовстановлюючі документи на дане спадкове майно є частково пошкодженими, в звязку з чим нотаріус не може прийняти їх в якості правовстановлюючих документів та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дане майно. Пунктом п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до пункту 1 глави 8 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження…» Окрім цього, під час її звернення до Капустинської сільської ради, останніми було надано довідку з якої вбачається, що житловий будинок, що розташований по вул. Шевченка, 29-а в с. Капустинці Яготинського району Київської області рахується за ОСОБА_4, згідно запису в погосподарській книзі. За змістом Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 31 грудня 1995 року № 56, передбено обовязкову реєстрацію (інвентарізацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року за № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Згідно п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Крім того, під час перегляду нотаріусом документів зясувалося, що під час виготовлення дублікату свідоцтва про народження відповідними посадовими особами в свідоцтві про народження ОСОБА_2 було невірно вказано імя батька, а саме замість «Єгора» було зазначено «Ігор», відповідно до якого імя по батькові заявника було зазначено як «Ігорівна». В той же час, при зміні паспорту СРСР на паспорт громадянина України імя по батькові було зазначено як «Єгорівна».Таким чином, дані обставини не дають їй можливості підтвердити родинні відносини зі спадкодавцем та скористатися своїм правом передбаченим ст.174.2.1 Податкового Кодексу України тобто не сплачувати податки від вартості успадкованого майна. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає факти про встановлення родинних відносин. В силу п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п.1 ст.256 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не вправі відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадського стану. Просила встановити, що вона є донькою ОСОБА_4, померлої 25 січня 2017 року та визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності та про визнання позову.

Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка позов визнала та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

З довідки Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області вбачається, що згідно запису погосподарської книги виконкому сільської ради № 5, номер об"єкта по господарського обліку 0451-1 числиться жилий будинок, що знаходиться за адресою: с. Капустинці Яготинського району Київської області, вул. Шевченка, 29 та рахується за ОСОБА_4.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 174 ЦПК України, ст.ст. 321,1218,1223, 1225, 1270 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_4, померлої 25 січня 2017 року. Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,76 га, кадастровий номер :07:008:0077, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Капустинської сільської ради Київської області. Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,2162 га, кадастровий номер :06:011:0018, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та розташована по вул. Шевченка, 29а в с. Капустинці Яготинського району Київської області. Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка, 29а в с. Капустинці Яготинського району Київської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Литвин Л.І.