Справа № 216/1319/17
Провадження 2/216/1377/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді - Сидорак В.В.

за участю секретаря - Манелюк А.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 з 22.03.2017 року звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з 17. 10. 1992 року по 12. 12. 2006 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей, один з яких на сьогоднішній час є неповнолітнім - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_4 від 21 серпня 2006 року, відповідач ОСОБА_2 сплачував на користь позивача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення старшим сином повноліття, відповідач сплачує аліменти тільки на утримання молодшого неповнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі від 200 до 400 грн. на місяць. Весь цей час відповідач сплачував і продовжує сплачувати аліменти не повністю та не постійно, не бере участі у додаткових витратах на утримання дитини. Останні місяці відповідач зовсім не сплачує аліменти на утримання молодшого сина, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, так як сама вона працює, але отримує невелику заробітну плату. Що до відповідача, то позивач вважає, що хоча відповідач і не має постійного місця працевлаштування, його щомісячний дохід складає приблизно 6000, 00 грн., а тому його матеріальне становище, його стан здоровя, відсутність інших утриманців дозволяють відповідачу надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у більшому розмірі, ніж це відбувалося останнім часом. Позивач вважає, що встановлення та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з відповідача є найбільш доцільним кроком на сьогоднішній час. Просить суд винести рішення, яким змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., починаючи стягнення з 01 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, та просить суд задовольнити її позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився однак, скерував на адресу суду свої пояснення щодо позовних вимог позивачки з долученням до них письмовими доказами, позовні вимоги позивачки не визнає, просить суд розглядати справу за його відсутністю.

Вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши матеріали цивільної справи, письмові пояснення відповідача та надані до нього докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З 17.10.1992 року по 12.12.2006 року сторони по справі перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі рішенням суду про, що видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 01 січня 2007 року (а. с. 5). Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей, один з яких на сьогоднішній час є неповнолітнім - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 08 липня 2003 року (а. с. 4).

Згідно рішення Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_4 від 21 серпня 2006 року відповідач ОСОБА_2 сплачував на користь позивача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а. с. 136). Після досягнення старшим сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття, відповідач сплачує аліменти на утримання молодшого неповнолітнього сина ОСОБА_5 поштовими та банківськими переводами коштів на картку позивача, що підтверджується квитанціями (а. с. 6, 48-128).

Згідно наданих відповідачем на адресу суду пояснень на позовну заяву, останній не працює приватним підприємцем та не має постійного місця роботи (а. с. 28-29, 30), на даний час перебуває в шлюбі з іншою особою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07 липня 2007 року(а. с. 40), від цього шлюбу у відповідача народився син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво про народження видане 06 (а.с.38), який знаходиться на утриманні відповідача, так як дружина відповідача перебуває у декретній відпустці. Крім того на сьогоднішній час на утриманні відповідача та його другої дружини знаходяться двоє літніх родичів: бабуся ІНФОРМАЦІЯ_4 та тітка, яка є інвалідом першої групи з дитинства (а. с. 32, 33, 34, 35, 36, 37, 39, 41, 42, 43, 46, 47).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно правової позиції Верховного суду України висловленої у справі за № 143 цс 13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Враховуючи вищенаведені факти та встановлені судом обставини, які мають істотне значення, враховуючи матеріальне та соціальне становище сторін, розмір встановленого державою соціального та матеріального забезпечення дітей відповідного віку та працездатних осіб, суд приходить до висновку про необхідність зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_2 в користь позивачки на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2006 року до твердої грошової суми в розмірі 800, 00 грн., з 22.03.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.00 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 3 ст. 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 180 182, 183, 192 СК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей, призначених до сплати згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2006 року, та стягувати з ОСОБА_2, 08. 10. ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, 28. 12. ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 22. 03. 2017 року та до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області , шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Сидорак