Справа № 743/371/17
Провадження №2/743/168/17
06 жовтня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої - судді Павленко О.В.,
при секретарі Воєдило О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки, без фіксування технічними засобами, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором б/н від 29.07.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Всупереч умовам договору відповідачка своєчасно не здійснювала платежів, тобто зобов'язання за вказаним договором не виконувала належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 117119,64 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
У судове засідання представник позивача не з'явився, але до позовної заяви було додано клопотання про розгляд справи у його відсутність, у якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1, будучи повідомленою належним чином про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у її відсутність не надіслала.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Анкети-Заяви від 29.07.2011 року, яка разом із пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які в сукупності складають договір про надання банківських послуг між відповідачкою ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк", вона отримала кредит в розмірі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки і погодилась з його умовами.
Як вбачається з копії анкети-заяви, яка складена представником банку та відповідачем, ОСОБА_1 ознайомлена з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які в сукупності складають договір між нею та банком і погодилась з його умовами.
В п. 2.1.1.2.3. Витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" вказано, що після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити ( зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.
Пунктом 2.1.1.2.4 " Умов та правил надання банківських послуг" передбачено, що підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.
Відповідно до умов надання кредиту ОСОБА_1 зобов'язана щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору позики.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Кредитним договором передбачено, що позичальник повинен належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та повернути кредит в сумі передбаченій договором, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені у ньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Ріпкинським районним судом за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд.

Головуюча О.В. Павленко