Справа № 752/1463/17
Провадження № 2/752/2577/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30.08.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Марченко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про стягнення коштів,
позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування, пені за несвоєчасне виконання зобов»язання, 3% річних, інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.10.2016 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, який належить на праві власності позивачу та право керування яким має ОСОБА_2.
Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 14.11.2016 р. ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Seat" д.н. НОМЕР_2 була застрахована ПрАТ «СТ «Іллічівське» на підставі Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АЕ /8484038 від 14.06.2016 р.
Позивач посилається на те, що 28.10.2016 р. ОСОБА_2 за його дорученням звернулась до Страхової компанії з заявою про настання страхового випадку, після чого пошкоджений транспортний засіб був оглянутий представником Страховика, однак станом на день звернення до суду позивач не був повідомлений про визначений розмір страхового відшкодування.
Однак, відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування, розмір якого був визначений на підставі Звіту, складеного за результатами огляду пошкодженого транспортного засобу спеціалістом.
Станом на момент звернення до суду будь-яких виплат страховою компанією здійснено не було.
В зв»язку з порушенням відповідачем строків виплати страхового відшкодування позивач просить стягнути з відповідача не лише суму страхового відшкодування, але і пеню за період з 28.12.2016 р. по 15.01.2017 р. в розмірі 1221,66 гривень та на підставі положень ст.625 ЦК України стягнути з ПрАТ «СТ «Іллічівське» 3% річних від суми несвоєчасно сплаченого страхового відшкодування та інфляційні збитки за аналогічний період.
Крім того, позивач посилається на те, що неправомірними діями відповідача щодо не вчинення дій для врегулювання страхового випадку та здійснення страхової виплати, йому була завдана моральна шкода, що виразилась у душевних хвилюваннях, зміні способу життя, необхідності прикладати додаткові зусилля для врегулювання питання щодо відшкодування збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу.
Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 9588,03 гривні.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідачем були порушені вимоги Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» при здійсненні виплати страхового відшкодування, в зв»язку з чим відповідач зобов»язаний сплатити страхове відшкодування, пеню, а також згідно з ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційні збитки, оскільки виплата страхового відшкодування є грошовим зобов»язанням. Крім того, представник просив підтримав вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу неправомірними діями відповідача, який у визначений строк не сплатив суму страхового відшкодування.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином.
На підставі положень ст.ст.224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.10.2016 р. о 14.00 год. на вул..Сирецькій, 39 в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_3 та автомобіля НОМЕР_4, який під керуванням ОСОБА_3
Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 14.11.2016 р. ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.
В силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України наявність вини ОСОБА_3 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 28.10.2016 р. є доведеною і не підлягає доказуванню.
Як вбачається з матеріалів справи власником автомобіля НОМЕР_3 є ОСОБА_1
Право керування даним транспортним засобом належить також ОСОБА_2
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Seat» д.н. НОМЕР_2 була застрахована ПрАТ «СТ «Іллічівське» на підставі Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АЕ /8484038 від 14.06.2016 р.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.
Судом встановлено, що 22.11.2016 р. ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «СТ «Іллічівське» з заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена не була.
Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, що становить розмір матеріального збитку, визначеного відповідно до Звіту № 1296/3 від 06.11.2016 р., є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на
отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про
страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму
визначеного відповідно до законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми
податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального
підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з
відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата
страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у
розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).
За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Суду не надано доказів, що сума страхового відшкодування була узгоджена між сторонами.
Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за порушення зобов»язань щодо виплати страхового відшкодування, за період з 28.12.2016 р. по 15.01.2017 р.
Однак, зазначені вимоги як і вимоги про застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України і стягнення 3% річних та інфляційних втрат є передчасними, на думку суду, враховуючи, що станом на 28.12.2016 р. не минуло 90 днів з моменту звернення потерпілого з заявою про виплату страхового відшкодування.
З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню.
Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в зв»язку з не вчиненням дій щодо виплати страхового відшкодування та врегулювання страхового випадку, оскільки правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено відповідальність Страховика у разі невиплати страхового відшкодування у виді сплати пені на користь потерпілого.
Відшкодування моральної шкоди, як вид цивільно-правової відповідальності за невиконання зобов»язань не передбачений положеннями Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», який є спеціальним законом в даному випадку.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково лише в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування, що становить розмір завданих збитків.
На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справі, пропорційно до задоволених вимоги.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88,209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про стягнення коштів задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя