ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6073/17
провадження № 2/753/4181/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Даниленка В.В.,

при секретарі Пасько І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 у березні 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики у сумі 260 000 грн., що є еквівалентом 10 000 доларів США станом на день пред'явлення позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 28.03.2013 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір позики, у відповідності до якого він надав відповідачу грошову позику у сумі 10000 доларів США 00 центів, що в еквіваленті станом на день надання позики становило 80000 грн. 00 коп., із терміном повернення до 30.03.2014 року. Станом на день пред'явлення позову до суду грошові кошти відповідач не повернула та від повернення боргу ухиляється.

У судове засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 з'явились, позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання також з'явились, однак позовних вимог не визнали, проти задоволення позову заперечували.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 28.03.2013 року позивач ОСОБА_2 надав у позику відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США.

Факт передачі грошей підтверджується наданою відповідачем позивачу розпискою від 28 березня 2013 року та договором позики від 28 березня 2013 року. Згідно згаданого договору та розписки відповідач зобов'язувалась повернути позивачу зазначену суму позики у строк до 30 березня 2014 року.

Проте, відповідач своїх зобов'язань за договором не виконала.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також, відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та якості.

Таким чином, між сторонами було укладено договір позики грошових коштів.

Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладеного між сторонами договору позики відповідач власноручно написала позивачеві розписку від 28 березня 2013 року та підписала договір позики від 28 березня 2013 року. Тобто, договір позики був укладений з дотриманням вимог ст. 1047 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Також стосовно суми позики законодавством встановлено наступне, відповідно до розділу 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень оплати будь-яких вимог та зобов'язань.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншими нормативно-правовими актами.

Офіційний курс НБУ станом на 06.10.2017 року становить: 2679,9684 грн за 100 доларів США.

Приписами статті 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, вимоги позивача про повернення боргу є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 260 000 гривень, що є в межах офіційного курсу НБУ за 06.10.2017 року, оскільки на час розгляду справи відповідач зобов'язання за розпискою в повному обсязі не виконала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в розмірі 2600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 131, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1. іпн.НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень 00 коп. боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1. іпн.НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 2 600 (дві тисячі шістсот) гривень 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Даниленко В.В.