Справа№592/6160/17
Провадження №2/592/1694/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Павлович Ю.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Третя Сумська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.02.2016 р. померла їх з відповідачем мати - ОСОБА_5 та після її смерті відкрилася спадщина на належну їй квартиру АДРЕСА_1. Він та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері. Вказує, що в установлений строк звернувся з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, який знаходиться у відповідача. Просить суд визнати за ним право власності на ? квартири АДРЕСА_2 (в минулому вулиця 40 років Жовтня) в місті Суми, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 (померлої 17 лютого 2016 року).

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги з наведених підстав підтримали і просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 у задоволенні позову просила відмовити, оскільки позивач не надав доказів, що правовстановлюючий документ на квартиру втрачено і він знаходиться у відповідача. Після смерті чоловіка ОСОБА_5 у порядку спадкування право власності на квартиру не встигла оформити.

Третя Сумська державна нотаріальна контора надала листа про розгляд справи у відсутності її представника, зазначила про те, що суду не надано довідку з Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, яка б містила відомості про те кому і на підставі якого документа належить спірна квартира (а.с. 27).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

17 лютого 2016 року померла ОСОБА_5, яка є матірю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_1 (а.с. 10, 11).

З 11.06.2001 р. і на момент смерті 17.02.2016 р. ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з донькою ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_6, що підтверджується довідкою КП «Сумижилкомсервіс» від 22.03.2017 р. (а.с. 14, 50).

05.05.2016 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Третьої Сумської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, у звязку з чим була відкрита спадкова справа № 150/2016 (а.с. 30).

За життя ОСОБА_5 заповіт не вчиняла.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.06.2017 р. державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 17 лютого 2016 року ОСОБА_5 у звязку з не наданням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 34).

Відповідно до Довідки Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради від 26.07.2017 р. № 424411 квартира за адресою: м. Суми, вул. Романа Атаманюка, б. 5 кв. 13 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 48).

За життя ОСОБА_8, який помер 05.06.2001 р. та ОСОБА_9, яка померла 26.09.1997 р. були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 5 кв. 13. У вказаній квартирі з 11.06.2001 р. була зареєстрована і ОСОБА_5, яка перебувала у шлюбі з ОСОБА_8, а з 2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Вказані обставини підтверджуються довідкою КП «Сумижилкомсервіс» від 30.08.2017 р. та поквартирною карткою (а.с. 57, 58).

Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) наданих Сумським обласним державним нотаріальним архівом та Другою Сумською державною нотаріальною конторою спадкові справи після смерті ОСОБА_8, який помер 05.06.2001 р. та ОСОБА_9, яка померла 26.09.1997 р. не заводились, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 59 - 61, 63 - 66).

За змістом ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування, почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

За приписами ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

Звертаючись до суду позивач просить визнати право власності на ? квартири АДРЕСА_2 (в минулому вулиця 40 років Жовтня) в місті Суми, посилаючись на положення ст. 392 ЦК України, якою передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

З досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що право власності на спірну квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за померлими ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України).

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Належних доказів на підтвердження реєстрації права власності на вказану квартиру за ОСОБА_5, яка померла 17.02.2016 року, зокрема після смерті чоловіка ОСОБА_8 суду не надано.

Відсутність правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкоємця ОСОБА_5 на нерухоме майно не спростовується представником відповідача.

Проаналізувавши встановлені факти, надані та досліджені докази, суд дійшов висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його мати ОСОБА_5, яка померла 17.02.2016 р. за життя набула права власності на квартиру АДРЕСА_4, зокрема, що за нею зареєстровано право власності на зазначене нерухоме майно та вказана квартира входить до складу спадщини.

Таким чином позовні вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, і 214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на ? квартири АДРЕСА_2 (в минулому вулиця 40 років Жовтня) в місті Суми, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 (померлої 17 лютого 2016 року) залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М. Косолап