УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., ЗавгородньоїІ.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Броварське АТП-13209», треті особи: Броварська міська рада Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, про передачу приміщення гуртожитку в комунальну власність територіальної громади за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони на законних підставах постійно проживають у гуртожитку по АДРЕСА_1 власником якого є публічне акціонерне товариство «Броварське АТП-13209» (далі - ПАТ «Броварське АТП-13209»). На виконання Закону України від 4 вересня 2008 року «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» та розпорядження Кабінету Міністрів України № 83 від 13 січня 2010 року Броварської міською радою було затверджено програму передачі гуртожитків у власність громади м. Бровари. Дану програму було затверджено рішенням Київської обласної ради від 16 травня 2013 року, відповідно до якої передача гуртожитку по АДРЕСА_1була запланована на 2014 рік. Проте 4 квітня 2014 року ПАТ «Броварське АТП-13209» надіслало лист до міської ради з повідомленням про згоду на безоплатну передачу у комунальну власність гуртожитку за умови залишення за ним 22 ліжко-місць. 9 жовтня 2014 року Броварською міською радою Київської області було прийнято рішення про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари гуртожитку по АДРЕСА_1. Дане рішення відповідач не виконав і не вчиняє ніяких дій щодо передачі гуртожитку, а тому позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на безоплатну приватизацію займаних житлових приміщень.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили ухвалити рішення, яким передати приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади м. Бровари з підстав, передбачених ч. 4 ст. 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 травня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що ПАТ «Броварське АТП-13209» є власником гуртожитку по АДРЕСА_1 у якому зареєстровані та проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_5

22 травня 2014 року Броварською міською радою Київської області прийнято рішення про надання згоди на безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари гуртожитку по АДРЕСА_1 що перебуває на балансі та у власності ПАТ «Броварське АТП-13209».

9 жовтня 2014 року Броварською міською радою Київської області прийнято рішення про прийняття безоплатно у комунальну власність територіальної громади м. Бровари вказаного гуртожитку.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року у справі № 22-ц/780/5352/15 скасовано рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інших про зобов'язання ПАТ «Броварське АТП-13209» передати будівлю даного гуртожитку у комунальну власність територіальної громади м. Бровари відмовлено з тих підстав, що згода власника гуртожитку - ПАТ «Броварське АТП 13209» на безоплатну передачу гуртожитку у власність територіальної громади відсутня (а. с. 17 - 18).

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України від 4 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» (далі - Закон № 500-VI) громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що були включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 500-VI всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад; передача гуртожитків у власність територіальних громад відповідно до цього Закону має бути здійснена в строки, передбачені державною програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад.

Частиною ч. 3 ст. 14 Закону № 500-VI передбачено, що гуртожитки, що були включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальної громади за умови попередньої повної компенсації вартості гуртожитку або безоплатно, за умови згоди на це власника гуртожитку.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), встановивши, що власник спірного гуртожитку - ПАТ «Броварське АТП-13209» не надає згоди на його безоплатну передачу у власність територіальної громади м. Бровари, а Броварська міська рада Київської області в свою чергу заперечує проти передачі у власність територіальної громади гуртожитку за умови попередньої повної компенсації нею його вартості, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Такі висновки судів ґрунтуються на законі та узгоджуються з матеріалами справи, оскільки для безоплатної передачі гуртожитку в комунальну власність відсутня згода власника, а для передачі з компенсацією його вартості відсутня згода особи, на яку покладатиметься обов'язок такої компенсації.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

І.М. Завгородня

Л.М. Мазур