Справа № 618/391/17
Провадження № 2/618/157/17
15 серпня 2017 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю.М., при секретарі - Козирєвій О.Ю., за участю позивача - ОСОБА_1, розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Дворічанського району Харківської області, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і стягнути аліменти на їх утримання. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є опікуном неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проживають разом з нею і повністю знаходяться на її утриманні, а мати - відповідач по справі ОСОБА_2 по відношенню до своїх дітей батьківської турботи тривалий час не проявляє, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не створює належних умов для їх розвитку і природних здібностей, на підставі чого, діючи в інтересах дітей, просить суд позбавити відповідача батьківських прав.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених вище, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 викликалася в судові засіданні за адресою місця реєстрації згідно вимог абз. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, однак в судові засідання повторно не з'явилася, не надавши до суду заяви про розгляд справи за її відсутності. Рекомендовані листи до судових повісток повернуті до суду з поштовими відмітками про те, що адресат відмовився від одержання.
Представник служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Дворічанського району Харківської області в відкрите судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням слухати справу за її відсутності та не заперечувала проти задоволення позову, також надала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до рішення Дворічанського районного суду Харківської області по справі №618/229/16-ц, від 17 червня 2016 року, малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 було відібрано від матері ОСОБА_2, без позбавлення батьківських прав.
Згідно з розпорядженнями Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області №309 та 310 від 12 липня 2016 року, малолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області №301 від 20 липня 2016 року, ОСОБА_1 було призначено опікуном над малолітніми дітьми: ОСОБА_3 і ОСОБА_4.
Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено в судовому засіданні малолітні ОСОБА_3 і ОСОБА_4, фактично мешкають за місцем проживання опікуна - позивача у справі, за адресою АДРЕСА_2 в належних умовах, що підтверджується актом обстеження умов проживання, наданим представником служби у справах дітей.
Згідно з характеристикою №01-35/214 від 25 травня 2017 року, виданої Куп'янським навчально - виховним комплексом №7, ОСОБА_3 навчається у Куп'янському НВК №4 з 2 класу. Опікун приділяє належну увагу вихованню дівчини.
Відповідно до характеристики №01-35/232 від 07 червня 2017 року, виданої Куп'янським навчально - виховним комплексом №7, ОСОБА_4 відвідує навчальний заклад з серпня 2016 року. Опікун приділяє достатню увагу вихованню дитини в сім'ї.
Згідно з актом обстеження житлово - побутових умов сім'ї від 19 червня 2017 року, виданого депутатами Новоєгорівської сільської ради Дворічанського району Харківської області та актом обстеження умов проживання від 06 липня 2017 року, умови для проживання дітей з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні.
Згідно з довідкою - характеристикою Новоєгорівської сільської ради Дворічанського району Харківської області №131/02-20 від 19 червня 2017 року, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується виключно негативно.
Відповідно до висновку № 01-30/387 від 14 серпня 2017 року органу опіки та піклування Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, огрунтовано доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно її малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно із ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. 7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні.
Відповідно до ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Згідно ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» N 2402-III від 26.04.2001р., сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з ст.12 вищевказаного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.
Відповідно до положення ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно роз'яснень, наданих у п.16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі.
На підставі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом.
З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дітей та платника аліментів, суд визначає цю частку у розмірі 1/3 частина від усіх видів заробітку щомісяця, присуджуючи аліменти, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред'явлення позову.
Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей: не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, не створює належних умов для розвитку їх природних здібностей, матеріально не забезпечує, у зв'язку з чим вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, застосування до неї такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав відносно малолітніх - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та стягнути з неї аліментів на їх утримання.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі ст. 51 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 164, 165, 166 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007, № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 81, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 26 травня 2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд Харківської області. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 18 серпня 2017 року

Суддя Ю.М. Гніздилов