АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/3/17 Номер провадження 22-ц/786/1371/17Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

при секретарі: Гнатюк О.С.

за участі представника позивача - Мельникова Д.О.

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справі за апеляційною скаргою приватного підприємства "Агроекологія" на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 березня 2017 року по справі за позовом приватного підприємства "Агроекологія" до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутого майна та грошей.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :-

У січні 2017 року приватне підприємство "Агроекологія" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутого майна та грошей згідно ст. 1212 ЦК України.

В обгрунтування своїх позовних вимог, зазначало, що відповідач без належних правових підстав та належної перевірки документального обгрунтування виплат отримала від позивача грошові кошти та товарно-матеріальні цінності.

У березні 2017 року представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_4 24 637 грн. 34 коп., 31,9 ц ячменю, 27,99 ц кукурудзи, 8 ц соняшнику, 171,42 ц пшениці.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 березня 2017 року, урахуванням ухвали цього ж суду від 05 квітня 2017 року про виправлення описки, в задоволенні позовних вимог ПП «Агроекологія» - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, приватне підприємство "Агроекологія" оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 березня 2017 року - скасувати, позов задовольнити повністю.

На апеляційну скаргу ПП «Агроекологія» своє заперечення надала відповідач ОСОБА_5, в якому, спростовуючи доводи апелянта, просила, апеляційну скаргу відхилити, а рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 березня 2017 року - залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки (паю) на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 4,5900 га кадастровий номер НОМЕР_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2 від 18 грудня 2001 року. 15 січня 2008 року між нею та ПП «Агроекологія» був укладений договір оренди належної їй земельної ділянки площею 4,5900 га кадастровий номер НОМЕР_1 строком на 25 років. Вказаний договір був зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської філії ДП "Центру ДЗК при Держкомземі України" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 лютого 2009 року, договір чинний і на даний час, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_3 від 24 січня 2017 року.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, яким був складений заповіт на ім'я ОСОБА_4 За життя ОСОБА_6 уклав з ПП "Агроекологія" договір оренди землі щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,8599 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району, Полтавської області, яка належала ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, виданого Ставківською сільською радою Зіньківського району Полтавської області 18 грудня 2001 року. Дія даного договору закінчувалася 15 січня 2008 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦПК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. За нормами ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після покійного ОСОБА_7 та успадкувала належну йому земельну ділянку площею 4,8599 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

Окрім того встановлено, що на даний час ОСОБА_5 є власником вказаної земельної ділянки площею 4,8599 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1658, виданого 24 ли-стопада 2011 року Державним нотаріусом Опішнянської державної нотаріальної контори - Піскун А.Ю. Копію даного свідоцтва надано до контори ПП «Агроекологія».

Як вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2013 року відповідач замовила технічну документацію із землеустрою, яку виготовили в період до 23 червня 2014 року, а 26 липня 2016 року вона зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 4,8599 га, кадастровий номер НОМЕР_4 в органі реєстрації, підтвердженням чого є Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна НОМЕР_6 від 01 серпня 2016 року.

Судом також встановлено, що до 2012 року відповідач працювала обліковцем тракторної бригади та МТФ ПП «Агроекологія». ОСОБА_5 надала завірену копію заповіту, а потім і копію свідоцтва про право на спадщину до контори ПП «Агроекологія». Так як земельна ділянка площею 4,8599 га, кадастровий номер НОМЕР_4 після смерті ОСОБА_7 залишилися у користуванні ПП «Агроекологія», керівництвом підприємства було запропоновано їй отримувати орендну плату за оренду земельної ділянки площею 4,8599 га, кадастровий номер НОМЕР_4 разом з орендою платою земельної ділянки площею 4,5900 га кадастровий номер НОМЕР_1.

Увесь час з дня смерті ОСОБА_7, а саме: з ІНФОРМАЦІЯ_1 року до 26 липня 2016 року, доки вона не оформила належним чином право власності, приватне підприємство "Агроекологія" користувалося земельною ділянкою площею 4,8599 га, кадастровий номер НОМЕР_4, тобто вирощувало сільськогосподарську продукцію, якою в подальшому розпоряджалося, за що і виплачувало ОСОБА_4 орендну плату з власної ініціативи.

Окрім того, факт того, що ПП «Агроекологія» користувалося вказаною земельною ділянкою підтверджується також його заявою до Шишацького відділення Миргородського ВП ГУ Національної поліції України в Полтавській області №1686 від 10 листопада 2016 року у якій прямо вказується, що до набуття ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 4,8599 га, кадастровий номер НОМЕР_4 дане підприємство користувалося вказаною земельною ділянкою у власній господарській діяльності з вирощування сільськогосподарських рослин.

З наявної в матеріалах справи копії заяви про вчинення кримінального правопору-шення, адресованого генеральним директором приватного підприємства "Агроекологія" Лукяненком Г.В. начальнику Шишацького відділення Миргородського ВП, зареєстрованої в журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за №1686 від 10 листопада 2016 року слідує, що за період 2011-2016 років ОСОБА_5 отримала від ПП «Агроекологія» без належних підстав, а фактично шляхом вчинення шахрайських дій з корисливих мотивів 24 637 грн. 34 коп., 13,65 ц ячменю, 27,29 ц ку-курудзи, 6 ц соняшнику, 65,97 ц пшениці, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами. Зі змісту заяви вбачається, що ПП «Агроекологія» передало майнові блага ОСОБА_4 внаслідок помилки підприємства.

При цьому, посилання ПП «Агроекологія» у вказаній заяві про вчинення ОСОБА_10 шахрайський дій не мають правового значення, оскільки вина відповідача не встановлена обвинувальним вироком суду.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 липня 2016 року ОСОБА_5 зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 4,8599 га, кадастровий номер НОМЕР_4 в органі реєстрації, та нею до офісу ПП «Агроекологія» в с. Михайлики Шишацького району був направлений лист з підтверджуючими копіями документів про те, що вона в установленому законом порядку, оформила право власності на спадкову земельну ділянку, та не бажає підтримувати орендних відносин з даним підприємством. Дублікат даного листа з додатками був наданий до офісу ПП «Агроекологія» та вручений особисто секретарю. Сума збитків, нарахована приватним підприємством "Агроекологія" згідно наданих відомостей, складається з виплат по оренді за належні ОСОБА_4 дві ділянки, при цьому в розрахунках, зазначених у позовній заяві, та відомостях маються розбіжності та невідповідності.

За нормами ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій.

Системний аналіз ст. 1212 ЦК України дозволяє зробити висновок, що поверненню підлягає майно (грошові кошти), яке особа набула за рахунок іншої особи (потерпілого). Тобто, це майно (грошові кошти) повинне належати іншій особі (потерпілому) на підставі закону чи договору чи інша особа (потерпілий) мала отримати це майно (грошові кошти) на підставі закону чи договору.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Отже, виходячи зі змісту даної норми закону, безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

За встановлених обставин, з урахуванням наведених вище норм закону, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що приватне підприємство "Агроекологія" з власної ініціативи виплачувало кошти ОСОБА_4 та надавало товарно-матеріальні цінності за реальне використання належних відповідачці земельних ділянок на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 4,5900 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 4,8599 га, кадастровий номер НОМЕР_4 у власній господарській діяльності з вирощування сільськогосподарських рослин, та з цих підстав обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ПП "Агроекологія".

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування - відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Агроекологія" - відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Бондаревська С.М.

Судді: /підписи/ Пилипчук Л.І.

Чумак О.В.

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.