Справа № 442/7118/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року місто Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі

головуючої судді Курус Р.І.,

з участю секретаря Махняк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної реєстрації Дрогобицької міської ради, третьої особи ОСОБА_3, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати недійсними правочини щодо відчуження нерухомого майна третьою особою ОСОБА_5 на користь відповідачки ОСОБА_2 та скасувати державну реєстрацію речових прав останньої на це майно. В позові посилається на те, що оспорювані правочини укладені з порушенням вимог закону, оскільки ОСОБА_3 не мав права його укладати у зв'язку з наявністю ухвали суду про накладення арешту на спірне майно. Зазначає, що той факт, що встановлені ухвалою суду обмеження (накладення арешту на майно боржника) не було зареєстровано у відповідному державному реєстрі згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», сам по собі не може слугувати підставою для висновку про відсутність такого обмеження та про існування у відповідача права вільно розпоряджатись нерухомим майном, оскільки про встановлену судом заборону відчужувати майно відповідачу було відомо.

З метою забезпечення позовних вимог позивачем подано заяву про забезпечення позову до вирішення спору по суті шляхом заборони відповідачці вчиняти будь-які дії щодо відчуження набутої у власність нерухомості, яку мотивує тим, що невжиття заходів забезпечення позову надасть відповідачці, яка є дружиною ОСОБА_5, можливість вже вдруге відчужити нерухомість на користь третіх осіб в будь-який час, що зможе призвести до неможливості поновлення його порушених прав та інтересів чи утруднить їх поновлення.

Заява розглядається у відсутності та без виклику сторін, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява позивача підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Перелік видів забезпечення позову передбачений у ст. 152 ЦПК України, яка передбачає можливість забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Як роз'яснено в п.п. 1 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із роз'ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи встановлено, що 09.10.2017 року позивачем до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області подано позовну заяву до ОСОБА_2, Відділу державної реєстрації Дрогобицької міської ради, третьої особи ОСОБА_3, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації, по якій 10.10.2017 року відкрито провадження.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову позивач зазначав, що ОСОБА_5, будучи обізнаним про необхідність повернення боргу позивачу, судовий спір щодо такого повернення та наявність ухвали суду про арешт належного йому нерухомого майна, з метою уникнення повернення боргу та утруднення реального виконання рішення суду, здійснив розпорядження таким майном на користь своєї дружини відповідачки ОСОБА_2 Відтак вважає, що невжиття заходів по забезпеченню позову у даній справі зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач, яка є дружиною ОСОБА_5, з метою уникнення сплати боргу останнім на користь позивача, вдруге зможе відчужити набуте у власність від відповідача нерухоме майно.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що мотиви вжиття заходів забезпечення позову, зазначені у матеріалах справи, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки може бути заподіяна шкода правам, свободам та інтересам позивача і призвести до ускладнення виконання рішення суду.

З огляду на зазначене, суд вважає, що слід заборонити відповідачці ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та 3/8 ід. частин квартири №2 в будинку №6 на вул. Лесі українки в м. Дрогобичі.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву задоволити.

Заборонити ОСОБА_2, зареєстрованій в ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. код НОМЕР_1 вчиняти будь-які дії щодо майна, яке знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 та 3/8 ід. частин квартири №2 в будинку №6 на вул. Лесі українки в м. Дрогобичі Львівської області, в тому числі щодо відчуження, передання в оренду, управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в тому числі попередніх, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами чи організаціями, установами, - до вирішення спору по суті.

Ухвала набуває чинності з дати її винесення та підлягає негайному виконанню Дрогобицьким міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, якому таку надіслати.

Копію ухвали негайно після її виконання направити відповідачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя