Справа № 472/758/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2017 р. смт.Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Ставніченко А.П.,

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Веселинівська селищна рада Веселинівського району Миколаївської області про встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2017 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в смт. Веселинове Миколаївської області померла її мати ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області 11.07.2013 року.

Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на належний матері житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Мати за життя заповіту не складала.

У встановленому законом порядку вона звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви та рішення Веселинівського районного суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області 03.12.2014 року було зареєстровано спадкову справу після смерті матері. Інших дітей у матері не було, тому вона являюсь єдиною спадкоємицею першої черги після її смерті.

Коли в липні 2017 року заявниця звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини та надала при цьому необхідні документи, - нотаріус їй усно роз'яснила, що власником житлового будинку є її бабуся ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а підтверджуючих документів про прийняття її матір'ю спадщини від своєї матері ОСОБА_3 нею не подано. Тому в зв'язку з не доведенням факту прийняття матір'ю заявниці спадщини після смерті бабусі, їй було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення в судовому порядку даного факту.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 просила задовольнити заяву та встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3

Представник заінтересованої особи Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення даної заяви не заперечує.

Заслухавши пояснення заявниці ОСОБА_1, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 року в смт. Веселинове Миколаївської області померла матір заявниці, ОСОБА_2, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області було складено відповідний актовий запис за № 72, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області 11 липня 2013 року серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

Після смерті матері заявниці відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, на належний матері житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишила, тому заявниця ОСОБА_1, як донька, у відповідності зі ст. ст. 1223 та 1261 ЦК України у першу чергу набула право на спадкування за законом.

В липні 2017 року заявниця звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини та надала при цьому необхідні документи, - нотаріус роз'яснила заявниці, що власником житлового будинку є її бабуся ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а підтверджуючих документів про прийняття ОСОБА_2 спадщини від ОСОБА_3 заявницею не подано та їй рекомендовано звернутися до суду.

За даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та листа № 1157/01-21-2 від 22.09.2017 р. завідувача Державного нотаріального архіву Миколаївської області ОСОБА_7 спадкова справа після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 р. не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Також проводилися пошук по Алфавітним книгам обліку спадкових справ Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області за період з 1987 по 2003 рік включно спадкова справа не заводилася.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 1983 року, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 після смерті чоловіка ОСОБА_8 /а.с. 16/.

Відповідно до витягу № 4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер в смт. Веселинове Миколаївської області /а.с. 19/.

ІНФОРМАЦІЯ_8 року в смт. Веселинове померла ОСОБА_3, про що 04 жовтня 1985 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області складено відповідний актовий запис №5 та видано повторне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 /а.с. 17/.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_4, де в графі батьки зазначені: батько ОСОБА_10 та матір ОСОБА_11 /рос. мовою/. /а.с. 8/.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_13 уклала шлюб з ОСОБА_14 та після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_14, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області 19 серпня 1981 року складено актовий запис № 76 /а.с.10/.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_6 25 жовтня 1985 року шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_19 було розірвано. Після розірвання шлюбу жінці залишено призвіще «ОСОБА_15» /а.с. 11/.

Згідно витягу №4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1, 29.10.1985 року уклала шлюб та змінила призвіще на ОСОБА_2.

Виходячи з наведеного підтверджується родинний зв'язок між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (матір - донька).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії НОМЕР_5 від 12.12.1981 року, батьком є ОСОБА_14, мати - ОСОБА_15.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 28.04.2007 року, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2, 28.04.2007 року уклала шлюб з ОСОБА_12, та змінила призвіще на «ОСОБА_17».

Виходячи з наведеного підтверджується родинний зв'язок між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (матір - донька).

За даними довідки Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 09.08.2017 р. № 2219/02-12 бабуся заявниці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 25.05.1982 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 р. знята з реєстраційного обліку, як померла, на день смерті за цією адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав /а.с. 18/.

Водночас судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3 біля неї проживала донька ОСОБА_2, оскільки остання перед смертю важко хворіла і потребувала догляду, але зареєстрована ОСОБА_2 разом з матір'ю не була.

Після смерті ОСОБА_3 її донька ОСОБА_2 продовжила проживати у будинку своєї матері, тим самим фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, зберігала документи на будинок та особисті бабусині документи: пенсійне посвідчення, зберкнижку. ОСОБА_2 проживала в цьому будинку з 1982 року по день смерті. Весь цей час мати заявниці (ОСОБА_2І.) утримувала будинок, робила ремонти, сплачувала податок на землю, а 13.05.1986 року зареєструвалася за адресою: АДРЕСА_1 Миколаївської області /а.с. 13/

На підтвердження даного факту судом були оглянуті документи, які залишилися після смерті ОСОБА_3, а саме: пенсійне посвідчення ОСОБА_17 №111763/3409 /рос. мов./; державна трудова зберігальна книга ОСОБА_11 рахунок №5435 /рос. мов./; попередження власнику ОСОБА_17 /рос. мов./; будинкова книга для прописки громадян, що проживають в АДРЕСА_1 відповідно до якої в будинку приписані: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_9 /рос. мов./; квитанція на прийом податкових платежів серія ВЖ №914657 від 13.06.1989 р. та серія ВЖ №818579 від 06.02.1991 р.; страхове свідоцтво видане на ОСОБА_2 від 08.01.1991 р.; акт прийняття в експлуатацію димових та вентиляційних каналів в житлових будинках після капітального ремонту і нового будівництва від 10.12.1996 р., яке проводилося за адресою АДРЕСА_1 замовником якої була ОСОБА_2; абонентська книга в якій зазначено, що проведено усний інструктаж 08.01.1988 р. ОСОБА_2

Не дивлячись, що померла ОСОБА_2 не була зареєстрована на момент смерті своєї матері ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1, факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які показали, що протягом останніх років з ОСОБА_3 проживала її донька ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 оскільки вона хворіла та потребувала догляду. Також свідки вказали, що донька провела поховання, та після смерті матері доглядала за будинком та вела господарство по день своєї смерті. Згідно трудової книжки серії НОМЕР_8, ОСОБА_2, з 01.03.1983 року працювала в смт. Веселинове на посаді інструктора райкома Веселинівського ДОСААФ, з березня 1984 року по 08.01.1986 року працювала на Веселинівському заводі сухого обезжиреного молока, тобто на момент смерті ОСОБА_3 знаходилася і працювала в смт. Веселинове.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом».

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місце відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР «При спадкуванні за законом спадкодавцями першої черги є, в рівних частках діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого».

Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини».

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, з огляду на досліджені докази, суд прийшов до переконання, що в судовому засіданні підтвердився факт того, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після, що відкрилася після смерті ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі, протягом 10 днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області П. О. Чаричанський