АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 605/196/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Ігнатова Г.В.
Провадження № 22-ц/789/1093/17 Доповідач - Шевчук Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Ткач З. Є., Щавурська Н. Б.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

за участю апелянта ОСОБА_1,

представника апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Підгаєцького районного суду від 29 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог вказано, що 28.12.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 22,8% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку із невиконанням взятих на себе зобов'язань у відповідача виникла заборгованість 17587,51 грн., яку позивач просив стягнути із відповідача.

Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 червня 2016 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом від 28.12.2007 року у розмірі 17587,51 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 7758,27 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 7615,55 грн., пеня та комісія за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 900 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 813,69 грн.

Додатковим рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 27 липня 2016 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування вимог вказує на те, що суд неповно з'ясував обставини по справі, а саме, поза увагою суду залишився той факт, що банк усупереч вимог п.4.3. Умов та правил надання банківських плслуг, списав з карткового рахунку на його ім'я грошові кошти, які він як клієнт не доручав списувати, та не доручав списувати кошти іншим особам.

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги, зіславшись на викладені у ній доводи.

Представник позивача в судове засідання не зявився хоч належним чином був повідомлений по час і місце судового засідання. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» 19.10 .2017 року направив до суду заяву про відкладення розгляду справи, в якій зазначав, що не може бути присутнім у судовому засідання з виробничих обставин, однак будь-яких доказів на підтвердження поважності причин неявки до заяви не долучив.

Колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України оскільки причини його неявки не є поважними.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи n. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

Заслухавши сторони, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог з урахуванням положень ст. 525, 526 ЦК України виходив з того, що відповідач по справі не виконав своїх зобов'язань щодо повернення коштів, які були надані позивачем у відповідності до договору від 28.12.2007 року. Однак з даними висновками суду колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 28.12.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 22,8 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8-14).

В подальшому Банком було збільшено кредитний ліміт у відповідності до умов договору.

Станом на 29.02.2016 року року у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 17587,51 грн., яка складається з заборгованості за кредитом -7758,27 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом -7615,55 грн., пеня та комісія за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 900 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 813.69 грн.

Відповідно до виписки по картці/рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» було збільшено кредитний ліміт відповідно до умов договору.

Крім цього, Івано-Франківським МВ УМАС проводиться досудове розслідування за заявою відповідача про факту незаконного заволодіння його коштами, що знаходились на банківській картці.

З матеріалів справи вбачається, що Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов'язки сторін договору надання банківських послуг .Дані умови відповідачем не підписані.

Колегія суддів виходить з того, що Умови та Правила надання банківських послуг, які були надані представником позивача, не можна вважати договором, оскільки на наданих суду Умовах та Правилах не міститься жодної інформації, що саме з ними погодився відповідач, при підписанні заяви на отримання кредиту. Вказані Умови та Правила не містять дату, коли вони були складені, а також в них відсутні підписи про те, що відповідач ознайомлений саме з цими умовами.

Як установлено судом на підтвердження укладання кредитного договору банком надана копія анкети-заяви про долучення до Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Колегія суддів дійшла до висновку, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо укладання кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення. А тому відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України анкета-заява не є належним доказом, який підтверджував би факт надання відповідачу кредитного ліміту в сумі 250 грн.

Також, як вбачається з долученої самим позивачем до матеріалів справи виписки по особовому рахунку на момент укладення договору про надання банківських послуг, тобто станом на 28.12.2007 року кредитний ліміт становив 0,00 грн. Вказані факти, на думку колегії суддів, не можуть свідчити про підписання відповідачем заяви «позичальника», як помилково стверджує позивач, тобто, про наявність у відповідача волевиявлення на встановлення й у подальшому збільшення без його згоди будь-якого розміру кредитного ліміту на платіжну картку та передбаченого законом обов'язку повертати кредитні кошти.

В анкеті-заяві від 28.12.2007 року відповідач лише виявив бажання оформити на своє ім'я кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка та погодив, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка,.

Натомість зазначені Умови не містять підпису відповідача. При цьому колегія суддів не встановила наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16, від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16.

Частиною 3 ст.10 ЦПК Україно передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Наданий ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок заборгованості за спірним договором не можна вважати належним і допустимим доказом, так-як такий складено за наявності погоджених і підписаних умов договору про надання банківських послуг. Тоді-як, відповідач не підписував Умови і правила надання банківських послуг, а тому, наведені розрахунки не є безспірними, і такими, що відповідають реальним обставинам справи.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 28.12.2007, яка підписана відповідачем не доводить того факту, що останній письмово ознайомився і погодився з конкретним змістом Умов і Правил надання банківських послуг. А звідси, обставини справи не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду як таке, що постановлено з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню з постановленням нового за правилами ст. 309 ЦПК України про відмову в задоволенні вимог позивача з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Підгаєцького районного суду 29 червня 2016 року скасувати та постановити нове, яким в позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3