Справа № 307/2010/17
Провадження № 2/307/1218/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Фера В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа служба у справах дітей Тячівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, де третя особа служба у справах дітей Тячівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 4 лютого 2006 року, який в подальшому рішенням Тячівського районного суду від 10.10.2012 року було розірвано. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу залишилися проживати разом з нею. Рішенням Тячівського районного суду від 13.09.2012 року з відповідача вирішено стягувати на її користь аліменти на утримання дітей в сумі 900 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. З моменту винесення вказаного рішення по теперішній час відповідач належним чином не сплачує аліменти на утримання дітей, про що свідчить довідка Тячівського РВ ДВС від 14.07.2017 року за №2291 про наявний розмір заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01.07.2017 року становить 48335 гривень. Також зазначила, що відповідач не підтримує з дітьми жодних зв'язків, не займається їхнім вихованням і піклуванням, не проявляє батьківську турботу, не забезпечує дітей належним чином. З характеристики Буштинської селищної ради від 10.07.2017 року за №102 вбачається, що відповідач не бере участі у вихованні своїх дітей, не проявляє щодо них турботи. На час звернення до суду вона виховує дітей самостійно, працює музичним керівником, веде домашнє господарство, чим забезпечує належні матеріальні побутові умови для нормального і здорового розвитку дітей.

Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини та додатково пояснили, що також причиною звернення з даним позовом до суду є також те, що відповідач ОСОБА_2 не надає дозволу для виїзду неповнолітніх дітей за кордон. Вона мала можливість виїхати з дітьми за кордон на відпочинок, про те відповідач відмовився надати дозвіл на виїзд дітей за кордон Також позивачка зазначила, що одяг і продукти харчування дітям купляла і передавала мати відповідача, яка також, одного разу, надала їй кошти в сумі 7000 гривень на утримання дітей. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що кошти, які передавала мати відповідача позивачці, відповідач ОСОБА_2 заробив за кордоном і передавав матері для того, щоб вона допомагала його дітям. У відповідача з позивачкою був конфлікт і вона заборонила відповідачу приходити до них додому. До школи і в садок відповідач до дітей не приходив, бо вони з позивачкою посварилися. Відповідач має бажання приймати участь у вихованні дітей, але діти налаштовані проти батька. Відповідач має намір сплатити весь борг по аліментах, у зв'язку з чим виїхав за кордон на заробітки. Також представник зазначила, що вся сім'я ОСОБА_2 приймає участь у вихованні дітей. Борг по аліментах у відповідача виник тому, що його мати важко хворіла і потрібні були кошти на її лікування. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник служби у справах дітейТячівської районної державної адміністрації Монич К.П. в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що позивачка ОСОБА_1 звернулася в органи опіки та піклування Тячівської РДА з питанням про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 Дане питання було розглянуто комісією та винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, їх батьками значаться ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7, 8).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.10).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінила своє шлюбне прізвище ОСОБА_1 на дошлюбне ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 від 28.11.2012 року (а.с.56).

Відповідно до довідки виконкому Ганичівської сільської ради від 5 липня 2017 року за №1426 ОСОБА_1 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а саме: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2012 року з відповідача ОСОБА_2 вирішено стягувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, а саме: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 900 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття (а.с.11).

Згідно розрахунку відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 14 липня 2017 року за №2291 заборгованість ОСОБА_2 по аліментах перед позивачкою станом на 1 липня 2017 року становить 48335 гривень (а.с.22).

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації від 26.04.2016 року за №150 розглянуто заяву ОСОБА_1 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зі слів ОСОБА_1, батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків, участі у вихованні дітей не приймає, аліменти призначені рішенням суду на утримання дітей не сплачує, зовсім не цікавиться навчанням свого сина та жодного разу не відвідав батьківській збори. Згідно інформації Ганичівської сільської ради та письмових свідчень сусідів батько не навідувався до своїх дітей та не спілкується з ними (а.с.9).

Цим же висновком дано згоду на позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Довідками серії АВ №0358507 та №0575414 стверджується, що батьки відповідача ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, мають третю групу інвалідності (а.с.58, 61).

Фіскальними чеками №104 від 21.09.2017 року та №107 від 20.10.2017 року підтверджується, що відповідачем ОСОБА_2 сплачено позивачці аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 гривень (а.с.57).

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні ствердила, що вона являється матір'ю відповідача. Відповідач більше працював за кордоном, так як вдома роботу не знайшов, і передавав їй кошти на утримання дітей, які вона надавала позивачці. У 2015 році її син та позивачка помирилися і він всі квитанції про сплату аліментів віддав позивачці. Крім цього, вона на кошти, які їй передавав син, купляла одяг та взуття для дітей. Позивачка забороняла спілкуватися з дітьми і завжди питала, коли її син буде сплачувати аліменти. Її син надіслав позивачці 7000 гривень. Також зазначила, що позивачка та її батьки забороняли відповідачу приходити до них додому спілкуватися з дітьми. Вся їх сім»я приймає участь у вихованні та утриманні дітей і бажає надалі приймати таку участь.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що з відповідачем вони сусіди. Їй відомо, що минулого року позивачка не відпустила дітей відпочивати до батька. Перед цим діти відпочивали в сім'ї ОСОБА_9 і ОСОБА_3 казав, що він хотів би жити у бабусі ОСОБА_9. На утримання дітей ОСОБА_2 надсилає кошти матері, яка потім передає їх позивачці. Вона не бачила щоб спілкування батька з дітьми негативно впливало на дітей.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що з відповідачем вони є сусідами. Мати відповідача дуже любить дітей і постійно допомагає їм. Відповідач змушений їздити на заробітки, щоб утримувати дітей.

Відповідно до ст. 164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Пунктом 18 вказаної Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4

Суд вважає, що окреме проживання позивачки та відповідача після розірвання їх шлюбу та посилання позивачки як на доказ висновок органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, який не підтверджений об'єктивними даними щодо цього, та посилання позивачки ОСОБА_1 на те, що відповідач не бажає надавати їй дозвіл на виїзд дітей за кордон, ще не свідчить про ухилення відповідача ОСОБА_2 від утримання та виховання своїх неповнолітніх дітей.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей, а саме: сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4, передбачених ст. 164 СК України, не має, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивачку.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.150, 164 ч.1 п.2, 180 СК України, суд ,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа служба в справах дітей Тячівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.І.Бобрушко