РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8738/15-ц

пр. № 2/759/108/17

15 серпня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва у складі суду: суддя Величко Т.О. при секретарі: Забела А.А .розглянувши у відкритому судовму засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виселення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_2 про примусове виселення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у ОСОБА_2 (далі відповідач) відсутнє право власності на приватний будинок чи його частину за адресою: АДРЕСА_1, він не користувач земельної ділянки за цією ж адресою. Позивач співвласник приватного будинку за адресою: АДРЕСА_2, де і зареєстрований, та співкористувач земельної ділянки за цією ж адресою. Позивач зазначила, що вона є власником частини приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1, законний користувач ? частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1. Співвласником будинку є ОСОБА_3, котра, померла. Отже, позивач є власником ? частини будинку, користувачем усього будинку та усієї земельної ділянки, за яку в повному обсязі сплачує податок за землю, про що свідчить довідка ДПІ у Святошинському районі м. Києва.

Позивач зазначила, що Відповідач порушив її права, недоторканність житла, самоправно захопив та вселився в будинок, захопив земельну ділянку, переставив замки на вхідних дверях будинку та воротах до садиби, позбавив її користування, володіння будинком та садибою, залишив позивача з дитиною на вулиці, без будь-яких правових підстав проживає в будинку, користується майном позивача, вдався до хуліганських дій і не бажає добровільно залишити будинок. Мотивом таких дій відповідача є моє фізичне знищення, аби шахрайським шляхом заволодіти будинком.

Позивач зазначила, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 07 листопада 2012 року відповідача зобов'язано не чинити будь-яких перешкод позивачу у користуванні ? частиною будинку. Керуючись наданим правом, відповідач оскаржив рішення до Апеляційного суду м. Києва. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2013 року апеляційну скаргу відповідача відхилено, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 листопада 2012 року залишено без змін. 22 лютого 2013 року суд видав виконавчий лист № 2/26С8/6192/12 на підставі рішення від 07 листопада 2012 року, а 27 лютого 2013 року ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві відкрив виконавче провадження за виконавчим листом № 2/2608/6192/12. ВДВС протягом 2013-2015 pp. призначав виконавчі дії, однак відповідач не виконав рішення суду, через що ВДВС звернувся до Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила суд відмовити у задоволенні позову. Вказувала, що позивач є співвласником лише 1/2 частини житлового будинку адресою: АДРЕСА_1, інша 1/2 частина вказаного будинку позивачу не належиь та право користування також не оформлено, про що в даний час є спір у Святошинському районому суді м. Києва. Вказувала, що у позивача та представника позивача відсутні докази, що відповдіач вчиняє протипавні дії щодо майна позивача, доказів суду позивач не подав. Також вказує, що позивач не надала суду докзів, що відповідач проживає у будинку адресою: АДРЕСА_1, та потребує виселенню у зв"язку із неправомірним вселенням.

Відповідач згідно поданої заява ( а.с.24) просив суд розглядати справу за його відсутністю.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи із наступного.

Судом встановлено, що за ОСОБА_2 відсутнє право власності на приватний будинок чи його частину за адресою: АДРЕСА_1, та він не є користувачем земельної ділянки за цією ж адресою.

Судом встановлено, позивач є власником ? частини будинку за адресою: АДРЕСА_1, право користування або право власності на земельну ділянку (обліковиий код 75:143:008) площею 1009,17 га обліковується за позивачем в описі вкзанно власник (1/2 частини будинку) інший власник 1/2 частини будинку не визначений ( а.с.17) сплачує податок за землю, про що свідчить довідка ДПІ у Святошинському районі м. Києва, станом на 18.07.2014 року заборгованості по земельному податку відсутня ( а.с.18).

У відповідності до положень ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями ст. ст. 316, 317, 321 Цивільного кодексу України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нормами статті 109 Житлового кодексу Української РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач не є власником усього будинку адресою: АДРЕСА_1, а лише 1/2 частини, яка не визначена у натурі. За позивачем право користування 1/2 частиною будинку, яка їй не належить у встановленому законом порядку не оформлено. За позивачем також не оформлено, у встановленому законом порядку право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, така земельна ділянка лише має обліковиий код 75:143:008) площею 1009,17 га обліковується за позивачем в описі вкзанно власник (1/2 частини будинку) інший власник 1/2 частини буднку не визначений ( а.с.17) сплачує податок за землю, про що свідчить довідка ДПІ у Святошинському районі м. Києва станом на 18.07.2014 року

заборгованості по земельному податку відсутня. Також позивач не надала суду належних та допустимих доказів, якіб свідчили, що відповідач вчиняє щодо позивача або належного їй майна, насильницькі або протиравні дії, проживає або користується житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, та самовільно вселився у будинок, а тому в частині позовних вимог щодо примусового виселення відповідача із будинку адресою: АДРЕСА_1, позов не доведений та задоволенню не підлягає.

Судом встановлено,що згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2012 року по справі №1/2608/6192/12 зобов"язано ОСОБА_2 не чинити будь-яких перешкод ОСОБА_1 у користування 1/2 частиною будинку адресою: АДРЕСА_1. Встановлено, що 02.04.2015 року відбулися примусові дії по виконанню вказаного рішення суду, боржник надав доступ до вказаного будинку та написав заяву, що зобов"язується не чинити перешкоди у користуванні будинком та зобов"язувався надати ключи від будинку державному виконавцю ВДВС Святошинського РУЮ у м. Каєві ОСОБА_4 Відповідачем та його представником не надано суду доказів, що вказані ключи були передані державному виконавцю, для подальшої їх передачі стягувачу, а тому відповідач свідомо чинить перешкоди позивачу у користуванні 1/2 частиною будинку у обраний ним спосіб з 2012 року по теперішній час, а тому позов в частині заборони відповідачу перебувати в будинку адресою: АДРЕСА_1. та на прибудинковій території, земельній ділянці. за цією ж адресою підлягає задоволенню частково, з урахуванням зареєстрованого права власності позивача лише на 1/2 частину житлового будинку, відповідно до вимог ст.391 ЦК України.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 218 ЦПК України, ст. 391 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 перебувати у 1/2 частині житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце роботи не відоме на користь ОСОБА_1, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з часу його проголошення, а у разі відсутності осіб, які брали участь у справі, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення цього суду.

Суддя: Т.О. Величко