Справа № 357/8922/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01 листопада 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 08.01.2016 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем укладено кредитний договір №02, відповідно до якого позичальнику надано кредит на власні потреби шляхом перерахування на картковий рахунок за його Заявою-Анкетою у розмірі 2000 грн., строком на 30 днів до 06.02.2016 року, зі сплатою процентів у розмірі 1200 грн., відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява-Анкета разом з Умовами надання та обслуговування кредитів складає між нею та банком договір, позичальник зобовязувалася погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобовязань не виконала, станом на 04.07.2017 року відповідач має заборгованість перед банком в сумі 22 044,33 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту, відсотків, пені. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, до суду надіслана заява щодо розгляду справи без участі представника ТОВ «Служба миттєвого кредитування», в якій вказано на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач до суду також не зявилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем її проживання, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі відповідача до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за письмовою згодою представника позивача.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем 08.01.2016 року було укладено кредитний договір №02 шляхом підписання відповідачем ОСОБА_2, яка разом з Умовами надання та обслуговування кредитів складає договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на особисті потреби у розмірі 2000 грн. на строк 30 днів до 06.02.2016 року зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 1200 грн., що стверджується копіями вказаних документів.

Як зазначено в Заяві-Анкеті позичальника, вона ознайомлена і згодна з Умовами надання та обслуговування кредитів, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, своїм підписом вона підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування банку. Вона згодна з тим, що ця Заява-Анкета разом із Умовами надання та обслуговування кредитів становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Таким чином, підписавши дану Заяву-Анкету відповідач підтвердила, що між нею та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено кредитний договір на вказаних вище умовах.

Відповідно до 2.2. Умов надання та обслуговування кредитів, кредит надається позичальнику на власні потреби, не повязані з підприємницькою діяльністю, на строк зазначений в Заяві, шляхом видачі готівкових грошових коштів з каси банку, та вважається наданим в момент підписання позичальником видаткового касового ордеру та шляхом перерахування на картковий рахунок за розпорядженням позичальника, що підтверджується в Заяві-Анкеті позивачальника.

Судом встановлено, що відповідачка підписала вищевказану Заяву-Анкету та отримала кошти в сумі 2 000 грн. шляхом видачі готівкових грошових коштів з каси банку, що стверджується копіями ОСОБА_2 для отримання кредиту, видаткового касового ордера.

В суді також було встановлено, що відповідач не виконала умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який було проведено позивачем станом на 04.07.2017 року.

Сума заборгованості згідно розрахунку складає: 2000 грн.- заборгованість за кредитом, 1200 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 18 844,33 грн.- заборгованість за пенею, всього 22 044 грн. 33 коп.

Відповідно до п. 3.1.1. Умов надання та обслуговування кредитів, позичальник зобовязаний повернути кредит в повному обсязі в дату повернення кредиту.

Згідно з п. 4.3. цих Умов, за порушення строків повернення кредиту позивач зобовязується сплачувати банку неустойку у вигляді пені у відсотках від суми кредиту, у розмірі, що вказанв в Заяві-Анкеті за кожен день простроченого або неналежного платежу за кредитним договором у розмірі та порядку, що наведений у п. 4.4 Умов.

Відповідно до п. 3.1.1.2 Умов кредитування, на які вказано вище, погашення заборгованості по кредиту здійснюється в дату повернення кредиту єдиним платежем. При цьому такий платіж складається з суми кредиту та процентів, нарахованих за користування кредитом.

За ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

А згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вказано вище в рішенні, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору шляхом підписання відповідних документів, а отже договір між ними є укладеним.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як встановлено судом, відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору щодо своєчасної сплати кредиту та відсотків, а тому позивач має право на стягнення вказаної вище в рішенні суми заборгованості.

Таким чином, з врахуванням наведеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки по справі на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором №02 від 08.01.2016 року в сумі 22 044,33 грн., яка складається з: основного боргу 2 000,00 грн., проценти за договором -1 200,00 грн., пеня- 18 844,33 грн., всього 22 044,33 грн.

На підставі ст.79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 599, 610, 611, 634, 638, 1048, 1049, 1050,1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» заборгованість за кредитним договором від 08.01.2016 року в сумі 22 044 грн.33 коп., а саме: сума основного боргу -2000 грн., проценти за договором -1200 грн., пеня -18 844 грн.33 коп., та 1600 грн. судового збору, всього 23 644 грн.33 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_3