Справа № 2-351/10
Провадження №6/405/49/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.,

при секретарі Береді Я.І.

за участю державного виконавця Подільського ВДВС

міста Кропивницький ГТУЮ у

Кіровоградській області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницький подання державного виконавця Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника - фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 в порядку ст.376 ЦПК України звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: вул. Саратовська, буд. 85 в м.Кропивницькому для проведення виконавчих дій.

В обґрунтування подання зазначила, що в Подільському відділі державної виконавчої служби м. Кропивницький знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 боргів на користь фізичних та юридичних осіб, до складу якого входить також виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом №2-351/10 від 12.11.2010 року, виданим Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат в розмірі 201 068, 53 грн. Звернення стягнення на предмет іпотеки за адресою: м. Кіровоград, вул. Саратовська, буд. 85 і задовольнити за рахунок продажу зазначеного будинку вимоги ПАТ «Мегабанк» в сумі 418 222, 58 грн.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: житловий будинок в м. Кіровограді по вул. Саратовська, буд. 85, що знаходиться в іпотеці за споживчим кредитом та іпотекодержателем за яким являється ПАТ «Мегабанк».

Згідно акта державного виконавця від 16.06.2016 року здійснювався вихід за місцем проживання боржника, а саме: м. Кіровоград, вул. Саратовська, буд. 85, однак потрапити до будинку не вдалося можливим в звязку з тим, що боржник відмовився від надання доступу до житла для перевірки його майнового стану.

17.10.2016 року боржнику направлено вимогу державного виконавця (рекомендованим листом з повідомленням), якою боржника зобовязано знаходитися 24.10.2016 року в період з 09.00 год. до 14.00 год. за місцем знаходження майна боржника, а саме: м. Кропивницький, вул. Саратовська, буд. 85 для надання доступу до майна для проведення опису й арешту вищевказаного майна.

24.10.2016 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою м. Кропивницький, вул. Саратовська, буд. 85, однак потрапити до будинку так і не вдалося, так як боржник не надала доступу до житла, хоча була повідомлена належним чином про проведення виконавчих дій, та про даний факт складено акт державного виконавця.

Згідно акта державного виконавця від 28.02.2017 року здійснювався вихід за місцем проживання боржника, а саме: вул.Саратовська, 84 у м.Кропивницький, однак потрапити до будинку не вдалося, у звязку з тим, що боржник відмовився від надання доступу до житла для перевірки майнового стану боржника. Також боржник відмовилася отримати вимогу державного виконавця за №3833/13.20-29/7 від 28.02.2017 року про зобовязання боржника ОСОБА_2 знаходитись за адресою вул.Саратовська, 85, 16.03.2017 року в період часу з 09.00 год. по 14.00 год. для проведення виконавчих дій.

В подальшому, 16.03.2017 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: вул.Саратовська, 85 у м.Кропивницький, однак потрапити до будинку так і не вдалося, так як боржник не надала доступу до житла, хоча була повідомлена належним чином про проведення виконавчих дій, про що складено акт державного виконавця.

З огляду на зазначене вище, та з посиланням на ст.376 ЦПК України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець просила постановити судове рішення, яким вирішити питання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, що знаходиться за адресою вул.Саратовська, 85 у м.Кропивницькому.

Державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_1 під час судового розгляду подання підтримала, посилаючись на обставини та факти, викладені в ньому, а також матеріалах виконавчого провадження, просила його задовольнити.

Заслухавши державного виконавця, зваживши доводи, викладені в поданні, перевіривши матеріали, додані до подання, а також дослідивши матеріали цивільної справи №2-351/10, суд вважає, що в задоволенні подання державного виконавця Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів цивільної справи №2-351/10 судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 лютого 2010 року розірвано кредитні договори №141-04П/2007 та 142-04П/2007 від 17.09.2007 року, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 204 068, 53 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 214 154, 05 грн.; звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м.Кіровоград, вул.Саратовська, 85 і задовольнити за рахунок продажу зазначеного будинку вимоги Пат «Мегабанк» в сумі 418 222, 58 грн.

12.11.2010 року представник ПАТ «Мегабанк» отримав виконавчі листи та рішення.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2013 року рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 лютого 2010 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки (абзац 4 резолютивної частини) змінено, викладено в такій редакції: « В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3, ОСОБА_2 за кредитним договорами №142-4П/2007 та 141-4П/2007 від 17 вересня 2007 року в розмірі, визначеному станом на 1 січня 2010 року в загальній сумі 414 728 грн. 58 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки належний ОСОБА_2 на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за №86 по вул.Саратовській в м.Кіровограді.

Реалізувати предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на предмет іпотеки для його подальшої реалізації, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21 січня 2014 року виправлено описку в резолютивній частині рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2013 року у справі за позовами ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитних договорів, стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 4 лютого 2010 року.

Зазначити про звернення стягнення на предмет іпотеки належний ОСОБА_2 на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за №85 по вулиці Саратовській в м.Кіровограді.

Додатковим рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 21 січня 2014 року доповнено рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2013 року у цивільній справі за позовами публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитних договорів, стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 лютого 2010 року. «Стягнути з ОСОБА_3 та з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Мегабанк» судовий збір в розмірі по 1 708 грн. 50 коп. та по 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного».

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами, доданими до подання, що на виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-351/10, виданого 20.02.2014 року Ленінським районним судом м.Кіровограда, за яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3, ОСОБА_2 за кредитним договором №142-4П/2007 та №141-4П/207 від 17 вересня 2007 року в розмірі, визначеному станом на 01 січня 2010 року в загальній сумі 4140728, 58 грн. Реалізувати предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах к межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на предмет іпотеки для його подальшої реалізації, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Звернути стягнення на предмет іпотеки, - належний ОСОБА_2 на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою м.Кіровоград, вул.Саратовська, 85.

26.03.2014 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №42618938) з примусового виконання виконавчого листа № 2-351/10, виданого 20.02.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду.

З матеріалів, доданих державним виконавцем до подання, судом встановлено, що 17.10.2016 року за вих.№30611/04-31/17 ОСОБА_2 була направлена вимога державного виконавця, відповідно до якої, ОСОБА_2 зобовязано 24.10.2016 року в період з 09.00 год. до 14.00 год. знаходитись за адресою: м.Кропивницький, вул.Саратовська, 85 для надання доступу до житла для проведення виконавчих дій.

Належні докази про отримання завчасно зазначеної вимоги боржником за виконавчим провадженням ОСОБА_2, - в наданих державним виконавцем матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Актом державного виконавця від 24.10.2016 року, складеним державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_5, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-351/10, виданого 12.11.2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда, про звернення стягнення на предмет іпотеки за адресою вул.Саратовська, 85, належного ОСОБА_2, та за рахунок продажу зазначеного будинку задовольнити вимоги ПАТ «Мегабанк», за участю понятих ОСОБА_6, ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_8 вул.Саратовська, 85 (орендар приміщення) та представника стягувача ОСОБА_9, - було встановлено, що виходом за адресою вул.Саратовська, 85 на вимогу державного виконавця Устянська Г.Г. допуск до житлового приміщення за адресою вул.Саратовська, 85, - не надала. Провести виконавчі дії не вдалося можливим. Про призначені виконавчі дії на 24.10.2016 року боржник була повідомлена належним чином.

В свою чергу, судом відзначається, що за даним актом, складеним державним виконавцем 24 жовтня 2016 року, не вбачається конкретний час виходу державного виконавця, а саме, чи був вихід державного виконавця в період часу з 09.00 по 14.00 год., а також те, що при виході державного виконавця за адресою Саратовська, 85 у м.Кіровограді, за зазначеною адресою була присутня також і боржник ОСОБА_2, яка, в свою чергу, не допустила державного виконавця до житлового приміщення №85 по вул.Саратовській у м.Кіровограді, окрім того, не доведено державним виконавцем факт належного повідомлення боржника ОСОБА_2 про час та місце проведення державним виконавцем виконавчих дій на 24.10.2016 року.

Крім того, 28.02.2017 року за вих.№3833/13.20-29/7 ОСОБА_2 було направлено вимогу виконавця, за якою зобовязано ОСОБА_2 16.03.2017 року в період часу з 9.00 год. до 14.00 год. знаходитися за адресою м.Кропивницький, вул.Саратовська, 85 для надання доступу до будинку, належного їй на праві власності для проведення виконавчих дій.

Актом державного виконавця від 28.02.2017 року встановлено, що в ході проведення виконавчих дій виходом за адресою м.Кропивницький, вул.Саратовська, 84, боржник ОСОБА_2 відмовилася допустити до будинку для перевірки її майнового стану. Відмовилася також отримати вимогу державного виконавця за №3833/13.20-29/7.

З приводу зазначеного акта судом відзначається, що в акті від 28.02.2017 року зазначена адреса будинку вул.Саратовська, 84, у вимозі виконавця адреса будинку зазначена вул.Саратовська, 85; крім того, належне оформлення відмови боржником ОСОБА_2 отримати вимогу державного виконавця відсутнє.

Актом державного виконавця від 16 березня 2017 року встановлено, що виходом за адресою м.Кропивницький, вул.Саратовська, 8, незважаючи на неодноразові стуки, з даного будинку ніхто не вийшов, хоча боржник про проведення виконавчих дій була повідомлена належним чином.

З приводу даного акта судом відзначається, що державний виконавець виходила за адресою - вул.Саратовська, 8 у м.Кропивницький, в той же час у вимозі виконавця зобовязано ОСОБА_2 16.03.2017 року в період часу з 9.00 год. до 14.00 год. знаходитися за адресою м.Кропивницький, вул.Саратовська, 85 для надання доступу до будинку, належного їй на праві власності для проведення виконавчих дій.

Із змісту подання державного виконавця Пісної В.С. вбачається, що приводом для звернення державного виконавця з поданням до суду про примусове проникнення до житла боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_2 за адресою м.Кропивницький, вул.Саратовська, 85, є те, що остання відмовилася надавати державному виконавцю доступ до житла з метою перевірки її майнового стану, про що свідчать акти державного виконавця від 24.10.2016 року, 28.02.2017 року та 16.03.2017 року.

В свою чергу, судом відзначається, що відповідно до п.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 акт це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин.

У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт.

У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.

У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються).

Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Разом з тим, на переконання суду, зазначені акти не можуть бути розцінені, як належні докази перешкоджання та ухилення боржником ОСОБА_2 від проведення виконавчих дій, оскільки зазначені акти не містять обєктивних даних про те, у який час державний виконавець не виявив боржника за вказаною вище адресою, а також чи належним чином повідомлявся боржник про час та місце вчинення виконавчих дій, оскільки в матеріалах подання відсутні будь-які обєктивні дані про належне повідомлення та завчасне вручення боржнику ОСОБА_2 вимоги державного виконавця про необхідність боржника у визначений державним виконавцем час бути присутнім за адресою місця проживання для надання державному виконавцю можливості здійснити виконавчі дії.

Не доведено фактів належного та завчасного повідомлення боржника про необхідність бути присутньою у визначений державним виконавцем час для надання можливості державному виконавцю безперешкодного доступу до обєкту нерухомого майна з метою здійснення відповідних виконавчих дій, і безпосередньо під час судового розгляду подання.

Також судом відзначається, що відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Процесуальний порядок вирішення питання про примусове проникнення до житла регламентовано нормами ст. 376 ЦПК, зі змісту яких вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб.

З огляду на зазначене, судом відзначається, що ухвала суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивована, що, також вказує на те, що суду субєктом відповідного подання мають бути надані належні докази, які б свідчили, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, однак це не дало результатів, крім того, мають бути надані докази, які підтверджують перешкоджання вільному доступу державного виконавця до житла чи іншого володіння боржника, наявність доказів знаходження майна боржника у іншої особи, належність житла чи іншого володіння саме цій особі.

Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

При цьому, необхідно також враховувати, що недоторканість житла чи іншого володіння особи гарантується ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загальних інтересів.

Такі обмеження передбачені у п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Зазначені повноваження державного виконавця надані на забезпечення виконання Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч. 1 ст. 18 якого виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій, тим самим, відзначається, що державний виконавець може звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань під час примусового виконання рішення суду.

В свою чергу, під час судового розгляду подання та з досліджених судом наданих державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження, відсутні будь-які докази того, що боржник відмовляється допустити державного виконавця до домоволодіння, так як в матеріалах виконавчого провадження не міститься відомостей, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_2 отримала вимогу державного виконавця про проведення виконавчих дій за місцем її фактичного проживання, зокрема, рекомендованого поштового повідомлення чи доказів щодо неможливості вручення такого повідомлення, а зазначені вище акти державного виконавця самі по собі не свідчать про ухилення боржника від проведення виконавчих дій, відсутні також обєктивні відомості стосовно того, в який спосіб повідомлявся боржник про вихід державного виконавця до будинку, чи належним чином повідомлявся боржник про час та місце вчинення виконавчих дій та яких саме, а так само, чи дійсно боржник отримував виклики (вимоги) державного виконавця та не виконував їх, а також, що державний виконавець вичерпала всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Інших доказів в підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 перешкоджає у здійсненні державним виконавцем виконавчих дій, та, зокрема, доказів стосовно того, що останньою чиняться перешкоди у доступі державному виконавцю до житла боржника, якими, на переконання суду, можуть бути документи, що підтверджують факт не допуску державного виконавця до житла чи іншого володіння особи - акти державного виконавця за участю понятих, виклики, які скеровувалися боржнику, про явку до державного виконавця, копії повідомлень про вручення зазначених документів боржнику, письмові пояснення боржника, відомості про те, що боржник користується зазначеним вище житлом та фактично у ньому проживає, державним виконавцем до подання не надано.

Враховуючи викладене вище, виходячи з положень ст.11 ЦПК України, а також приймаючи до уваги, що вимогами ч.2 ст.376 ЦПК України подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, лише за участю державного виконавця, перевіривши обґрунтованість доводів державного виконавця, викладених в поданні, щодо необхідності такого проникнення, приймаючи також до уваги, що державним виконавцем не доведено достовірними та достатніми доказами фактів умисного перешкоджання боржником ОСОБА_2 державному виконавцю у проведенні виконавчих дій, які полягають в описі та арешті майна, суд вважає, що обєктивні та достатні підстави для задоволення подання відсутні, що, в свою чергу, не перешкоджає державному виконавцю після усунення зазначених вище недоліків, та за наявності достатніх підстав вважати, що боржник за виконавчим провадженням перешкоджає державному виконавцю у проведенні виконавчих дій щодо опису та арешту майна, звернутися до суду з відповідним поданням про примусове проникнення до житла боржника.

Відповідно до ст.30 Конституції України, Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст.376 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла боржника - фізичної особи ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Саратовська, буд. 85 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова