Справа № 694/486/17
провадження 2/694/327/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

31.10.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сакун Д.І.

при секретарі Матвієнко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, Звенигородська міська рада Черкаської області про виділ земельної ділянки в натурі,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30 листопада 2012 року позивач придбав 3/8 частини житлового будинку загальною площею 172,0 кв.м., з відповідною частиною надвірних споруд: літня кухня «В», погріб з шийкою «Г», погріб «Д», ворота 1, який розміщений на земельній ділянці, що перебуває у державній власності за адресою: вул. Комінтерна, 39 (нинішня вул. Івана Сошенка, 39) в м. Звенигородка, Черкаської області. Житловий будинок розділений в натурі між трьома співвласниками і кожна квартира ізольована та має окремий вихід. Позивач придбав частину житлового будинку, яка визначена в технічному паспорті як квартира під №2. На час придбання 3/8 частини жилого будинку, земельна ділянка, яка перебувала в користуванні співвласників будинку, була фактично між ними розділена і спору про її використання не виникало. Присадибна ділянка була розділена між співвласниками і межі були викладені цеглою. Приблизно влітку 2013 року 1/8 частину житлового будинку - квартиру №3, придбала ОСОБА_2. Відразу після зміни власника квартири №3 між ним і відповідачкою стали виникати сварки відносно розміру земельних ділянок, які були визначені для огородництва. За заявою позивача декілька разів приходили комісії із міської ради, але нічий йому не допомогли, а пропонували їм або вирішити питання розподілу між собою добровільно, або звернутися до суду. Сторони намагалися вирішити цей спір добровільно, але ніяк не могли дійти згоди по різних варіантах розподілу, що і стало причиною звернення до суду.

Позивач ОСОБА_1 з урахуванням позовних вимог та заяви від 31.10.2017р. просить постановити рішення, відповідно до якого виділити ОСОБА_1 земельну ділянку у користування розміром, що відповідає 3/8 частки від земельної ділянки, що перебуває в спільному користуванні. Крім того, при постановленні рішення стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати, що складаються з витрат оплату судового збору в сумі 640грн., витрат на правову допомогу в сумі 2500грн. та витрат на проведення експертизи в сумі 4704,40 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не зявилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, просили виділити позивачу у користування земельну ділянку по варіанту №1 висновку експерта №06-17 від 25.09.2017р.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися подала заяву про розгляд справи без її участі, просила встановити порядок користування земельною ділянку по варіанту №1 висновку експерта №06-17 від 25.09.2017р. .

Представник третьої особи Звенигородської міської Ради Черкаської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без їх участі, покладаються на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 30 листопада 2012 року позивач придбав 3/8 частини житлового будинку загальною площею 172,0 кв.м., з відповідною частиною надвірних споруд: літня кухня «В», погріб з шийкою «Г», погріб «Д», ворота 1, який розміщений на земельній ділянці, що перебуває у державній власності за адресою: вул.. Комінтерна, 39 (нинішня вул.. Івана Сошенка, 39) в м. Звенигородка, Черкаської області (а.с.6).

Житловий будинок розділений в натурі між трьома співвласниками і кожна квартира ізольована та має окремий вихід, що стверджується копією технічного паспорту. Позивач придбав частину житлового будинку, яка визначена в технічному паспорті як квартира під №2 (а.с.78,9).

Відповідно до вимог ч. 1,4 ст. 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності.

У звязку з необхідністю спеціальних знань щодо можливості виділення в натурі частки земельної ділянки, судом було призначено, за клопотанням позивача, судову будівельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку експерта № 06-17 від 25 вересня 2017 року було розроблено два варіанта встановлення порядку користування земельною ділянкою, площею 833,48 кв.м. по вул. Комінтерна № 39 в м. Звенигородка, Черкаської області відповідно до часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.50-56).

Згідно наданих варіантів користування земельної ділянки по вул. Комінтерна, 39, м. Звенигородка, Черкаської області, позивач просить суд затвердити варіант виділу належної йому частини земельної ділянки під № 1 висновку експерта.

Відповідач просить суд затвердити варіант виділу користування земельної ділянки, що знаходиться по вул. Комінтерна № 39 в м. Звенигородка, Черкаської області № 1.

Враховуючи викладені обставини суд вважає, що земельна ділянка, розташована по вул. Комінтерна № 39 в м. Звенигородка, Черкаської області підлягає виділу по 1 варіанту висновку експерта.

Що стосується вимог позивачки щодо стягнення з відповідачів на її користь понесених нею витрат на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки та витрат повязаних з оплатою правової допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору, витрат, пов'язаних з розглядом судової справи зокрема витрати на правову допомогу та витрати на проведення судових експертиз.

Згідно з ч. 1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Визначення окремим процесуальним діям наведеним у вищевказаному Законі за які відшкодовуються витрати на правову допомогу у Цивільному процесі дав ВССУ у своїй постанові №10 від 17.10.14 р.

Відповідно до п.48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст. 12, 46, 56 ЦПК України).

Таким чином, склад та розміри витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідач просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 2500 гривень.

В підтвердження вказаних витрат позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера №65 від 21.04.2017 р. на суму 500 грн., копію договору про надання правової допомоги від 21.04.2017 р., квитанцію до прибуткового касового ордера №93 від 31.10.2017р. на суму 2000 грн., розрахунок здійснених витрат від 31.10.2017р.

Разом з тим, доказів того, що, особа, яка надавала правову допомогу є фахівцем у галузі права чи адвокатом позивачем надано не було.

Так, в матеріалах відсутня копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. У наданому ордері також не зазначено номер такого Свідоцтва, а у договорі містяться посилання на різні номери.

Крім того, суд звертає увагу, що договір про надання правової допомоги укладено між позивачем та адвокатом ОСОБА_4, разом з тим, всі квитанції і розрахунок містять печатку не адвоката, а фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

Також суду не надано акт виконаних робіт.

Відтак, суд вважає понесені витрати не доведеними і відмовляє у їх стягненні.

Стосовно стягнення витрат за оплату проведеної експертизи та за оплату судового збору суд виходить з наступного.

Враховуючи, що судом встановлено порядок користування земельною ділянкою позивачу, у свою чергу відповідачкою вимоги встановлення порядку користування земельною ділянкою заявлено не було, але у варіанті поділу встановлено порядок користування і для неї суд вважає, що витрати за проведену судову експертизу доцільно розділити на всіх користувачів земельної ділянки у рівних частинах по 2352 грн. 20 коп. Крім того, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 640 грн., підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.87, 88,125 ЗК України, ст. ст.10, 11, 88, 209, 212, 214 - 215, 218, 220 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, Звенигородська міська рада Черкаської області про виділ земельної ділянки в натурі - задоволити.

Виділити ОСОБА_1 у користування частину земельної ділянки за адресою вул. Комінтерна № 39 в м. Звенигородка, Черкаської області, відповідно до варіанту № 1 зазначеного в додатку № 1 висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №06-17 від 25 вересня 2017 року, який є невідємною частиною даного судового рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 640,00 грн. за сплату судового збору та 2352 грн. 20 коп. витрат за оплату проведеної експертизи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Сакун