Номер провадження № 2/331/1247/2017
12.10.2017р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Світлицької В.М.
при секретарі Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та визнання особи такою, що втратила право користування, -
Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про перенесення судового засідання на іншу дату.
Суд вважає недоцільним перенесення дати слухання справи, враховуючи вимоги ст. 157 ЦПК України, а також той факт, що відповідач був завчасно повідомлений про дату та час розгляду справи, проте не зявлявся на пошту за отриманням конвертів та не зявився до суду, письмові заперечення не надав.
Відповідач ОСОБА_2В у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволеннювиходячи з наступного.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки свої права вимоги до позичальника та іпотекодавця за зобовязаннями по кредитним договорам та Іпотечному договору, в тому числі і за договором іпотеки від 29.04.2008 року, де іпотекодавцем виступив ОСОБА_1, що також підтверджується випискою з Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року.
04.08.2015 року ТОВ «Кей-Колект» набув право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Артема (ОСОБА_3)АДРЕСА_2, загальною площею 69,36 кв.м., житловою площею 43,47 кв.м., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 85337173 від 19.04.2017 року.
В позовній заяві позивач вказував, що 10.04.2017 року ТОВ «Кей-Колект», як законним власником, була здійснена спроба потрапити у квартиру, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх малолітній син.
Відповідно до копії Актів перевірки/огляду майна від 10.04.2017 року та від 13.04.2017 року, складеними представниками ТОВ «Кей-Колект», які в ході перевірки встановили наявність майна, вбачається, що представники ТОВ «Кей-Колект» оглянули майно, в квартирі виявлено осіб в кількості 3-х, які представились як ОСОБА_1 та його сімя (дружина та малолітній син). В акті зазначено, що зі слів ОСОБА_1 квартира потребує ремонту, доступу до лічильника та газового обладнання не виявлено, в безперешкодному доступі представника власника відмовлено особами, що знаходились всередині.
Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки право власності позивача на квартиру АДРЕСА_3 (Артема) в м. Запоріжжя є незаперечним та таким, що набуто з правових підстав, відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не мають права перешкоджати позивачу у користуванні спірним нерухомим майном.
Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 33, 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим захистити порушене право позивача, усунути йому перешкоди у користуванні належною йому на праві власності квартирою № 100 в буд. 67 по вул. Святого Миколая (Артема) в м. Запоріжжя шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ «Кей-Колект» до цього майна та визнати ОСОБА_1 ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою № 100 в буд. 67 по вул. Святого Миколая (Артема) в м. Запоріжжя.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 202, 203, 209-215, 224-226 ЦПК України, -
Усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая (Артема)АДРЕСА_2, шляхом надання постійного безперешкодного доступу Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до цього майна.
Визнати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3) такими, що втратили право користування квартирою, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая (Артема)АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судовий збір розмірі 1600,00 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Світлицька В.М.