Номер провадження 2/756/242/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Яценко Н.О.
за участю секретаря - Хоменко І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Заступника прокурора Оболонського району м. Києва в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я КМДА, Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 , третя особа: ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого,
ВСТАНОВИВ:
Заступник прокурора Оболонського району м. Києва 20.11.2015 року звернувся до суду в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я КМДА, Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги з позовом до відповідача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого у сумі 4 890 грн. 25 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що до прокуратуру Оболонського району м.Києва надійшла довідка-розрахунок Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги за №2022 від 21.10.2014 року.

За результатами опрацювання вказаної довідки прокуратурою Оболонського району м. Києва установлено порушення вимог чинного законодавства, зокрема щодо відшкодування завданих державному закладу збитків, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, установлено, що ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2014 року ОСОБА_1 , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнано винним у вчиненні вищевказаного злочину.

Встановлено, що 07.09.2014, близько 17 год. 12 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Г.Дніпра, 62 в м. Києві, зі сторони пр. Оболонського в напрямку пр. Г. Сталінграду в м. Києві в лівій смузі руху, будучи неуважним та не стежачи за дорожньою обстановкою, чим грубо порушив п.п. 15, 2.3 Правил дорожнього руху України, наближаючись до не регульованого наземного пішохідного переходу, на якому в той час перебував пішохід, який переходив проїзджу частину з права на ліво відносно руху транспорту, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода - ОСОБА_2 .

Згідно висновку експерта №1735/е від 23.09.2014, ОСОБА_2 отримав тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритої травми лівого плеча: садна у ділянці лівого ліктьового суглобу; косого перелому фрагментованого перелому лівої плечової кістки у ділянці дистального епіметафізу із зміщенням уламків, а також садна у ділянці колінного суглобу, які, згідно вказаного висновку експерта, спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день.

Відповідно до вищевказаної довідки потерпілий у період з 07.09.2014 по 02.10.2014 перебував на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.

Фактичні видатки на лікуванні потерпілого за кошти лікарні складають 4 890,25 гри.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 121 Конституції України, ст.ст. 1166, 1187, 1206 ЦК України, п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. № 545, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги витрати на лікування потерпілого в сумі 4 890, 25 гривень та судові витрати.

В судовому засіданні прокурор Кобченко Т.І., представник Департаменту охорони здоров`я КМДА позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Відповідач з представником у судовому засіданні позовні вимоги не визнали просили у задоволенні позову відмовити, просили суд врахувати ту обставину, що відповідач також надавав потерпілому грошові кошти на лікування та на час ДТП мав поліс обов`язкового страхування. Окрім того просили суд врахувати те, що відповідач приймав участь в антитерористичній операції, має статус учасника бойових дій, є інвалідом війни та має 2 групу інвалідності і після АТО також потребує лікування.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

07.09.2014, близько 17 год. 12 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Г. Дніпра, 62 в м. Києві, зі сторони пр. Оболонського в напрямку пр. Г. Сталінграду в м. Києві в лівій смузі руху, будучи неуважним та не стежачи за дорожньою обстановкою, грубо порушив п.п. 15, 2.3 Правил дорожнього руху України, наближаючись до не регульованого наземного пішохідного переходу, на якому в той час перебував пішохід, який переходив проїзджу частину з права на ліво відносно руху транспорту, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода - ОСОБА_2 . Згідно висновку експерта №1735/е від 23.09.2014, ОСОБА_2 отримав тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритої травми лівого плеча: садна у ділянці лівого ліктьового суглобу; косого перелому фрагментованого перелому лівої плечової кістки у ділянці дистального епіметафізу із зміщенням уламків, а також садна у ділянці колінного суглобу, які, згідно вказаного висновку експерта, спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день.(а.с.15)

Як убачається з ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2014 року звільнено ОСОБА_1 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та кримінальне провадження відносно нього закрито.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. (ч.3 ст.1206 ЦК України).

Відповідно до довідки про витрати лікування хворих від 06.10.2014 р. вих. №7615, потерпілий ОСОБА_2 у період з 07.09.2014 по 02.10.2014 перебував на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги, витрати за фактичне лікування хворого за вищевказаний період становлять 4 890 грн.25 коп.

Однак, як убачається з Довідки №2097 від 06.07.2015 року, в період з 21.06.2015 року ОСОБА_1 приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. (а.с.39).

Як убачається з листа від 17.01.2017 року Військовим комісаріатом Оболонського району в м. Києві ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас 12.07.2016 року. (а.с.56).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 03.03.2017 року ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Окрім того ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій. (а.с.26).

Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України, одними з загальних засад цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність.

В Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп-2004 у справі № 1-33/2004, зазначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загально людських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Враховуючи принципи розумності та справедливості, з урахуванням того, що відповідач є учасником АТО, учасником бойових дій, має статус інваліда війни та сам потребує лікування, яке йому також державою гарантовано, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Н.О. Яценко