Справа № 569/8823/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2017 року м.Рівне
Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, суд
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у позові. Просить суд, збільшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на її користь на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з твердої грошової суми 400,00 грн. до твердої грошової суми 1000,00 грн., щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №001591, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 18 березня 2005 року, актовий запис №82.
Рішенням Рівненського міського суду по цивільній справі №2-3613/09 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн., щомісячно, починаючи з 07.02.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зі слів позивача, сину вже виповнилось 12 років, він навчається у сьомому класі загальноосвітньої школи, займається спортом і відвідує гурток «Теквандо». Крім того, вона оплачує лікування сина, так як він має захворювання хронічний гломереонефрит і періодично проходить курс лікування. Аліментів, які сплачує відповідач, недостатньо на утримання сина, додатково жодної матеріальної допомоги він не надає, а самостійно позивач не в змозі забезпечити сина всім необхідним.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини.

Як вбачається з розяснень, які містяться в правовій позиції, яка викладена у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, при розгляді позовів, заявлених з підстав зміни розміру аліментів, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів суд враховує, що на даний час розмір раніше стягнутих аліментів з відповідача є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку: на час присудження аліментів дитина належала до категорії дітей віком до 6-ти років, прожитковий мінімум на дитину цього віку на місяць становив 538 грн., на час ухвалення даного судового рішення дитина належить до категорії дітей віком від 6-ти до 18-ти років, прожитковий мінімум на дитину цього віку на місяць становить 1777 грн. В той же час, відповідач, зі слів позивача, офіційно не працює, часто їздить на заробітки закордон, є здоровою, працездатною особою, отже спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 травня 2008 року, з твердої грошової суми у розмірі 400,00 грн. щомісячно до твердої грошової суми в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням обовязку та можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути 640,00 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, задоволити повністю.

Збільшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з твердої грошової суми 400,00 грн. до твердої грошової суми 1000,00 грн., щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 640,00 грн. судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_4