Справа № 752/8800/16-ц
Провадження по справі № 2/752/828/17
РІШЕННЯ

Іменем України

20.04.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хоменко О.Л.,

при секретарі Павлюху П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна, Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м.Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що 06.02.2008 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту №031.29-08/068, відповідно до якого банк надав їй кредит в сумі 208000 доларів США зі сплатою 12,50% річних з кінцевим терміном повернення до 05.02.2033 року на умовах, визначених договором кредиту.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 06.02.2008 року між нею та банком було укладено іпотечний договір №42.02-11/088, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1

02.06.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. було вчинено виконавчий напис №1163, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на належну їй квартиру в рахунок погашення боргу перед ПАТ «Укрсоцбанк».

Вважає, що виконавчий напис вчинено в порушення вимог закону, оскільки у приватного нотаріуса були відсутні докази безспірності заборгованості. Крім того, банк не направив їй вимогу про усунення порушення виконання зобов'язання, в зв`язку з чим вчинення виконавчого напису було неправомірним та передчасним.

Також суперечить закону стягнення з неї плати за вчинення виконавчого напису.

Крім того, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або є предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника) за споживчими кредитами, наданих йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

Вважає, що приватний нотаріус неправомірно вчинила виконавчий напис і просить визнати його таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує. Вважає, що виконавчий напис вчинено у відповідності до вимог закону. Так, 13.01.2014 року позивачу була направлена письмова вимога банку, яку вона отримала та на яку 17.02.2014 року надала відповідь. На підтвердження безспірності заборгованості відповідачем було надано приватному нотаріусу розрахунок заборгованості позивача. Інших документів нотаріус не вимагав, так як наданих було достатньо для вчинення виконавчого напису. Щодо заборони примусової реалізації майна, що виступає як забезпечення зобов'язань за кредитом, то мораторій є лише відстроченням виконання зобов'язань, а не звільненням від його виконання, а тому не може бути мотивом відмови у вчиненні виконавчого напису.

Просить відмовити в задоволенні позову.

Треті особи в судове засідання не з`явились повторно, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. в своєму супровідному листі до суду просить розглянути справу за її відсутності. Причина неявки представника Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м.Києві суду не відома.

Суд, заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 06.02.2008 року між сторонами було укладено договір кредиту №031.29-08/068, відповідно до якого банк надав їй кредит в сумі 208000 доларів США зі сплатою 12,50% річних.

Відповідно до додаткової угоди до договору кредиту від 21.10.2008 року з 03.11.2008 року розмір процентної ставки збільшено до 14%.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 06.02.2008 року між сторонами укладено іпотечний договір №42.02-11/088, відповідно до умов якого позивач передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1

Листом № 08.305-186/959 від 13.01.2014 року відповідач повідомив позивача про наявну заборгованість в зв`язку з невиконанням умов кредитного договору та попередив про можливість звернення стягнення на заставне майно у випадку невиконання вимог банку.

Зазначений лист був отриманий позивачем 24.01.2014 року, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

17.02.2014 року на вимогу відповідача позивачем направлено відповідь, в якій вона повідомила банк про скрутний фінансовий стан та просила призначити їй зустріч для обговорення ситуації, що склалася по виконанню договірних зобов`язань.

02.06.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. було вчинено виконавчий напис №1163, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, та за рахунок коштів, отриманих від її реалізації, задовольнити вимоги ПАТ «УКРСОЦБАНК» в сумі 333205 доларів США 36 центів, що згідно курсу НБУ становить 2663310 грн 43 коп, з яких: сума заборгованості за кредитом - 201763 долари США, що згідно курсу НБУ становить 1612691 грн 66 коп; сума заборгованості за відсотками -113687 доларів США 81 цент, що згідно курсу НБУ становить 908706 грн 67 коп; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 4200 доларів США 22 центи, що згідно курсу НБУ становить 33572 грн 36 коп; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 13554 долари США 33 центи, що згідно курсу НБУ становить 108339 грн 74 коп, а також стягнути суму в розмірі плати за вчинення виконавчого напису, що становить 15979 грн 86 коп, сплачену стягувачем.

На підставі виконавчого напису державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ відкрито виконавче провадження.

З матеріалів виконавчого напису, направлених на вимогу суду приватним нотаріусом Паракудою І.В., вбачається, що до заяви про вчинення виконавчого напису відповідачем було долучено іпотечний договір, копію договору кредиту, копію повідомлення та поштового повідомлення позичальнику та розрахунок заборгованості, згідно якого станом на 13.01.2014 року заборгованість позивача становить 333205 доларів США 36 центів, що згідно курсу НБУ становить 2663310 грн 43 коп, з яких: сума заборгованості за кредитом - 201763 долари США, що згідно курсу НБУ становить 1612691 грн 66 коп; сума заборгованості за відсотками -113687 доларів США 81 цент, що згідно курсу НБУ становить 908706 грн 67 коп; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 4200 доларів США 22 центи, що згідно курсу НБУ становить 33572 грн 36 коп; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 13554 долари США 33 центи, що згідно курсу НБУ становить 108339 грн 74 коп.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.590 ЦК України та ст.33 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5від 22.02.2012 року, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Згідно п.1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.590 ЦК України та ст.33 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання.

Як встановлено в судовому засіданні, для здійснення виконавчого напису відповідачем були надані всі необхідні документи, передбачені Переліком. При цьому позивач була завчасно попереджена про наявну заборгованість та жодних заперечень з приводу розрахунку заборгованості не надавала.

В судовому засіданні представником позивача не наведено доводів, що дають підстави сумніватися у безспірності заборгованості.

Також не заслуговують на увагу пояснення щодо неотримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, оскільки судом встановлено, що така вимога була отримана позивачем 24.01.2014 року та 17.02.2014 року на неї надано відповідь, яка не містить жодних заперечень щодо суми заборгованості.

Щодо мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, то він є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та проводять конкретні виконавчі дії, заходів спрямованих на примусове виконання таких рішень та не може бути мотивом для відмови у вчиненні виконавчого напису.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі №6-482цс15.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та відмовляє в їх задоволенні.

Враховуючи наведене, та, керуючись ст.590 ч.1 ЦК України, ст.33 Закону України «Про іпотеку», ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року 10,60,212-215 ЦПК України. суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна, Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м.Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: