Справа № 303/4742/17
Провадження № 2/303/2320/17
Номер рядка стат.звіту - 43
20 жовтня 2017 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого-судді Куропятник О.М
секретар судового засідання Годьмаш О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.
Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить домоволодіння №69, по вул.Духновича в с.Софія Мукачівського району Закарпатської області. ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає з 01 травня 2012 року. На даний час відповідач не є членом сімї позивача, не укладав договору найму. Реєстрація відповідача за вказаною вище адресою порушує право позивача, як власника, на вільне користування та розпорядження своїм майном.
Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився повторно за невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, викликався в суд через оголошення у пресі згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України.
Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є в власником домоволодіння № 69, по вул.. Духновича (колишня Радянська) в с.Софія Мукачівського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.01.2006 року (а.с.6), Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9607600 від 18.01.2006 року (а.с.7), довідкою ТзОВ «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 149 від 24.09.2011 року (а.с.9), держаним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 331127 від 07.06.2012 року (а.с.10), технічним паспортом на житловий будинок індивідуального фонду реєстровий номер 46 (11-20).
Реєстрація відповідача ОСОБА_2 за адресою: с. Софія, вул.. Дуновича (Радянська), 69 Мукачівського району Закарпатської області підтверджується будинковою книгою на домоволодіння (а.с. 35 - 40), довідкою Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області №425 від 30.08.2017 року (а.с.54).
Згідно довідки Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області №388 від 16.08.2017 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживає за вищевказаною адресою майже пять років.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
Вимоги ст. 391 ЦК України передбачають, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: с. Софія, вул..Духновича, 69 Мукачівського району Закарпатської області, у звязку з його відсутністю за місцем проживання понад встановлений законом строк, а тому позовні вимоги вданій частині слід задовольнити.
Стаття 7 Закону України передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З урахуванням вказаної норми Закону, у задоволенні позовних вимог про зняття з реєстрації місця проживання відповідача слід відмовити, оскільки така вимога, на думку суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, так як задоволення попередньої - є достатньою підставою для зняття з реєстрації місця проживання відповідача у будинку на підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». .
Судові витрати підлягають розподілу на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225, 294 ЦПК України, статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК Української РСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №69, по вул..Духновича (Радянська), 69 Мукачівського району Закарпатської області.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судових витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 60 (шістдесят) грн. 00 коп.
На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Куропятник