ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7817/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"10" листопада 2017 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Комаревцева Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Київська міська державна адміністрації, Садівниче товариство «Луч» Дарницького району міста Києва, Шоста Київська державна нотаріальна контора про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування за законом з правом отримання документа, що посвідчує право власності,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Київська міська державна адміністрації, Садівниче товариство «Луч» Дарницького району міста Києва, Шоста Київська державна нотаріальна контора про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування за законом з правом отримання документа, що посвідчує право власності.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Так, в позовній заяві, (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, на підтверджували відповідні обставини (правовстановлюючі документи по об'єкту спадкування, правовий режим майна, тобто як воно було набутео зведений кадастровий план, кадастровий акт та план - схема відповідної земельної ділянки, тощо.), тому порушені вимоги п.6 ст. 119 ЦПК України. При цьому позивач лише посилається на відповідні докази в тексті позовної заяви на положення п. 6 ст. 119 ЦПК України: « … 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування..». Що стосується безпосереднього надання доказів, то позивач може їх подати у строки визначені відповідно до ст. 130 ЦПК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Разом з тим, позивачем не зазначено чи звертався до державних органів з заявою щодо завершення процедури приватизації, копії відмови до позову не додано.

Також відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового та немайнового характеру. У вказаній позовній заяві не зазначена ціна позову з якої повинен бути сплачено судовий збір та не надані документи, які б підтверджували ціну позову. Разом з тим, ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до суду.

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує своє право вимоги відповідно до норм матеріального права, а саме не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивача порушені відповідачем, який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та яким чином передбачені шляхи їх поновлення, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, тому без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які права, свободи чи інтереси були порушені та ким саме, чим визначений той засіб захисту права, який просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Згідно ст.121 ЦПК України, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п"яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Київська міська державна адміністрації, Садівниче товариство «Луч» Дарницького району міста Києва, Шоста Київська державна нотаріальна контора про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування за законом з правом отримання документа, що посвідчує право власності - залишити без руху.

Роз"яснити позивачеві, що в разі невиправлення зазначених недоліків в строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною і повернена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Комаревцева Л.В.