Справа № 373/1917/15-ц Головуючий у І інстанції Керекеза Я. І.
Провадження № 22-ц/780/3886/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 17.10.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Лівінського С.В.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Виконавчий комітет Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк», про виділ частки з майна, стягнення грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила виділити їй 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Канівська, 7 у м. Переяслав-Хмельницький Київської області будинку, що складається з наступних приміщень: ганок «а», № 1-1 (тамбур) площею 1,60 кв.м., 65/100 приміщення № 1-2 (передпокій) площею 4,90 кв.м., приміщення № 1-3 (санвузол) площею 10,20 кв.м., приміщення № 1-4 (житлова) площею 7,40 кв.м., приміщення № 1-5 (житлова) площею 13,30 кв.м., 47/100 приміщення № 1-7 (житлова) площею 9,40 кв.м.; сарай «Б», сарай «Б1», погріб «В», літня кухня «Г», убиральня «Л», 1/3 частина огорожі № 1, 1/2 частина воріт № 3, 1/2 частина огорожі № 4, 2/5 частин доріжок та площадок І, 1/2 частина вимощення ІІ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:021:0034, що розташована по вул. Канівська, 7 у м. Переяслав-Хмельницький Київської області; стягнути з відповідача на її користь 126 919 грн. 50 коп. в рахунок компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки «Mercedes-Benz s-350», 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та після повної сплати вартості компенсації належної їй частини у праві власності на даний автомобіль припинити її право власності на 1/2 частину вищезазначеного автомобіля.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням суду від 20 грудня 2013 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку № 7 по вул. Канівська в м. Переяслав-Хмельницький Київської області та ? частину автомобіля марки «Mercedes-Benz s-350», 2003 року випуску. ОСОБА_2 зверталася до міської ради з приводу надання дозволу на поділ одноквартирного будинку на двохквартирний, однак їй було відмовлено у звязку з відсутністю згоди іншого співвласника. Сторони не можуть досягти взаємної згоди щодо розподілу спільного будинку. Що стосується спільного автомобіля, то він зареєстрований на відповідача, який одноосібно користувався ним, а потім відчужив. Позивач фактично позбавлена можливості користуватися даним майном, а тому просить стягнути компенсацію вартості своєї частки та припинити її право власності на транспортний засіб.

Рішенням Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 30 травня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:021:0034, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: вул. Канівська, 7, м. Переяслав-Хмельницький, Київська область. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 126 919 грн. 50 коп. за належну їй 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки «Mercedes-Benz s-350», 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на автомобіль марки «Mercedes-Benz s-350», 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог через порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що рішенням суду за нею було визнано право власності на ? частину житлового будинку. Висновком експертизи підтверджено технічну можливість поділу спірного будинку. Технічний паспорт не містить штампу про самочинне будівництво. Право власності позивача на ? частину житлового будинку виникло з моменту державної реєстрації. Суд безпідставно зазначив, що поділ нерухомого майна призведе до порушення прав іпотекодержателя, оскільки Законом України «Про іпотеку» не передбачено, що предмет іпотеки є неподільною річчю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього грошової компенсації за ? частину автомобіля та припинення права ОСОБА_2 на автомобіль через неповне зясування обставин, що мають значення для справи та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують ? частину вартості автомобіля саме у розмірі 126 919 грн. 50 коп. Дане твердження ґрунтується виключно на бажанні позивача. Станом на 2017 рік вартість автомобіля складає 127 000 грн. Суд безпідставно не взяв до уваги звіт по оцінку майна від 20 серпня 2015 року, а також довідку Територіального сервісного центру від 26 квітня 2017 року, з якої вбачається, що автомобіль було знято з обліку відповідачем 05 червня 2015 року та продано на запчастини. Всі докази, наведені позивачем, є лише припущеннями, а вартість автомобіля є недоведеною.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2013 року, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за кожним із них право власності на 1/2 частину домоволодіння № 7 по вул. Канівська в м. Переяслав-Хмельницький Київської області. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Mercedes-Benz s-350», 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1. (а.с.8-12,14, Т.1).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.06.2015 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Канівська, 7 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області. Загальна площа будинку складає 83,5 кв.м. (а.с.13, Т.1).

Згідно технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого 11 травня 2015 року ТОВ «Провідне бюро технічної інвентаризації» загальна площа будинку становить 83,50 кв.м. (а.с.16-18, Т.1).

Згідно рішення Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 31-22-V від 26 червня 2008 року ОСОБА_4 із земель житлової та громадської забудови було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 1000 кв.м., що розташована по вул. Канівська, 7 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області (а.с.57, Т.1).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 849761 від 25 листопада 2009 року ОСОБА_4 є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, що розташована по вул. Канівська, 7 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області (а.с.69, Т. 1).

Згідно листа відділу містобудування, архітектури та використання земель виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 09-04-445 від 04 червня 2015 року ОСОБА_2 необхідно подати певний перелік документів з метою переобладнання одноквартирного будинку в двохквартирний (а.с.19, Т.1).

27 червня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № 114 мікр-ср» (т.2, а.с.27-31).

Згідно договору іпотеки від 27 червня 2008 року, укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Приватбанк», житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Канівська, 7 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області є предметом вказаного договору іпотеки. Загальна площа будинку в даному договорі зазначена 75, 20 кв.м. (а.с.34-39, Т.1).

До Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна державним реєстратором внесено відомості про наявність заборони відчуження будинку по вул. Канівська, 7 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області (а.с.41-45, Т.1).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2012 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 144 мікр-ср від 27 червня 2008 року (а.с.73, Т.1).

18 березня 2015 року на адресу ОСОБА_2 направлено вимогу про повернення суми кредиту в повному обсязі в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги. У випадку невиконання вимоги у зазначений термін, ОСОБА_2 попереджено про звернення стягнення за кредитним договором на предмет іпотеки (а.с.46, Т.1).

Згідно висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 24-15 від 16 лютого 2016 року експертом визначено чотири варіанти поділу в натурі житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по вул. Канівська, 7 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області. Для поділу земельної ділянки за вищезазначеною адресою її власнику необхідно внести зміни до каталогу координат даної ділянки для приведення її фактичної площі та конфігурації до Державного акту (а.с.98-123, Т.1).

Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_4 змінив прізвище на «Тесля», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-ОК № 008068 від 12 жовтня 2016 року (а.с.213, Т.1).

Згідно звіту про незалежну оцінку № 20-08 від 20 серпня 2015 року вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz S 350», 2003 року випуску, VINWDB2201671A357764, становить 47 500 грн. (а.с.1-12, Т.2).

Згідно довідки Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 07-27-953 від 19 квітня 2017 року органами місцевого самоврядування в м. Переяслав-Хмельницький не надавався дозвіл на проведення реконструкції будинку по вул. Канівська, 7 у м. Переяслав-Хмельницький Київської області (а.с.41, Т.2).

Відповідно до довідки Територіального сервісного центру № 3248 № 31/369 від 26 квітня 2017 року легковий автомобіль марки «Mercedes-Benz», 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, знятий з обліку ОСОБА_4 05 червня 2015 року (а.с.54, Т.2).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що площа будинку не відповідає тій, яка значиться в технічній документації, в договорі іпотеки, і це дає підстави вважати, що площа будинку збільшилася за рахунок його переобладнання та добудови, однак це не було оформлено в законному порядку. Крім того, поділ нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, призведе до зменшення його площі, що істотно порушить права іпотекодержателя на задоволення вимог за рахунок майна. Позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину земельної ділянки та стягнення грошової компенсації за 1/2 частину транспортного засобу є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності або його поділ з дотриманням вимог ст.183 ЦК України.

Виходячи з положень ст. ст. 183, 364, 367 ЦК України та розяснень, викладених у п.п. 6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартиру), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 є власником ? частини житлового будинку по вул. Канівська, 7 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області. Позивач вказує на те, що сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу житлового будинку.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині поділу житлового будинку, суд першої інстанції зазначив, що площа будинку не відповідає тій, яка значиться в технічній документації, в договорі іпотеки, і це дає підстави вважати, що площа будинку збільшилася за рахунок його переобладнання та добудови, однак це не було оформлено в законному порядку.

Проте, рішенням суду за позивачем визнано право власності на ? частину житлового будинку по вул. Канівська, 7 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області загальною площею 83,5 кв.м. На підставі вказаного рішення суду державним реєстратором за позивачем було зареєстровано право власності на ? частину вказаного житлового будинку. Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно загальна площа житлового будинку становить 83,5 кв.м. Отже припущення суду щодо наявності можливого самочинного будівництва не ґрунтуються на наявних у справі доказах. У висновку експерт запропонував чотири варіанти поділу житлового будинку, загальна площа якого також становить 83,5 кв.м.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в частині виділення їй в натурі приміщень у будинку, оскільки вона як співвласник будинку, якому належить ? його частина, має право на виділ частки в натурі та має право користування нею.

Позивач просить здійснити поділ житлового будинку згідно варіанту № 4 висновку будівельно-технічної експертизи та вказує на те, що даний варіант передбачає поділ спільного будинку у повній відповідності до ідеальних часток з найменшою різницею у вартості часток.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відмовився висловлювати свою думку щодо найбільш прийнятного для його довірителя варіанту поділу будинку, наполягаючи на тому, що спірний будинок взагалі не може бути розділений між співвласниками. При цьому представник вказував на відсутність дозволу виконавчого комітету міської ради на поділ будинку.

Однак у відповідності до вимог ст. 152 ЖК України - виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Як вбачається з висновку експертизи, роботи з перепланування будинку відповідно до варіанту чотири поділу, на якому наполягає позивач і який є найбільш наближеним до ідеальних часток співвласників не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, а отже і дозволу виконавчого комітету міської ради не потребують.

Заперечуючи проти позову, ПАТ КБ «Приватбанк» вказує на те, що він є іпотекодержателем житлового будинку, а тому у разі поділу будинку в натурі будуть порушені його права.

Однак, відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека

є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Отже, поділ будинку в натурі між його співвласниками не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки та не порушує прав ПАТ КБ «Приватбанк», як іпотекодержателя спірного майна.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову в частині поділу житлового будинку та виділення ОСОБА_2 в натурі приміщень згідно варіанту № 4 висновку експерта зі стягненням з позивача на користь ОСОБА_3 грошової компенсації за перевищення частки у майні. Вказаний варіант є найбільш наближеним до ідеальних часток та грошова компенсація за перевищення частки, яка підлягає стягненню на користь іншого співвласника, становить лише 43 грн. 50 коп.

Відповідач ОСОБА_3 не погоджується з рішенням в частині стягнення з нього грошової компенсації за ? частину автомобіля та припинення права ОСОБА_2 на автомобіль.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині, ОСОБА_2 вказує на те, що автомобіль зареєстрований за відповідачем, який одноосібно користувався ним, а потім відчужив. У звязку з цим, позивач просить стягнути на її користь половину вартості вказаного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У п. п. 23-25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розяснено судам, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Однак, судом встановлено, що на момент вирішення справи по суті спільний автомобіль був відчужений відповідачем.

Задовольняючи по суті позовні вимоги в частині стягнення грошової компенсації за автомобіль, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_2 не надала належних доказів того, що ОСОБА_3 отримав від реалізації автомобіля кошти саме у розмірі 253 839 грн., ? частина яких (126 919 грн. 50 коп.) підлягає стягненню на користь позивача.

Жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на грошову суму, за яку було відчужено спірний автомобіль матеріали справи не містять.

Таким чином, висновки суду першої інстанції в частині позовних вимог про поділ будинку та стягнення грошової компенсації за ? частину автомобіля, припинення права власності на автомобіль не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у матеріалах справи доказах, що є підставою для скасування рішення суду в цій частині та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Рішення суду в частині визнання права власності на земельну ділянку не оскаржувалося, а, відтак, в апеляційному порядку не переглядається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 30 травня 2017 року в частині поділу житлового будинку та стягнення грошової компенсації, припинення права власності на автомобіль скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по вул. Канівська, 7 у м. Переяслав-Хмельницький Київської області та виділити ОСОБА_2 тамбур (1-1) площею 1,60 кв.м., 65/100 передпокою (1-2) площею 4,90 кв.м., санвузол (1-3) площею 10,20 кв.м., житлову кімнату (1-4) площею 7,40 кв.м., житлову кімнату (1-5) площею 13,30 кв.м., 47/100 житлову кімнату (1-7) площею 9,40 кв.м., ганок «а», сарай «Б», сарай «Б1», погріб «В», літню кухню «Г», убиральню «Л», 1/3 частину огорожі № 1, 1/2 частину воріт № 3, 1/2 частину огорожі № 4, 2/5 частин доріжки та площадки І, 1/2 частину вимощення ІІ.

Виділити ОСОБА_3 35/100 передпокою (1-2) площею 2,60 кв.м., житлову кімнату (1-6) площею 11,40 кв.м., 53/100 житлової кімнати (1-7) площею 10,70 кв.м., кухню (1-8) площею 12,00 кв.м., гараж «Д», навіс «Е», альтанка «Ж», 2/3 огорожі «№1», ворота «№2», ? частину воріт з хвірткою № 3, ? частину огорожі «4», 3/5 доріжки і площадки, «І», ? частину вимощення, «ІІ».

Зобовязати ОСОБА_2 влаштувати перегородку, розділивши приміщення передпокій (1-2) площею 7,50 кв.м. на дві частини: 35/100 передпокій (1-2) площею 2,60 кв.м. та 65/100 передпокій (1-2) площею 4,90 кв.м.

Зобовязати ОСОБА_2 влаштувати перегородку, розділивши приміщення житлової кімнати (1-7) площею 20,10 кв.м. на дві частини: 53/100 житлова кімната (1-7) площею 10,70 кв.м. та 47/100 житлова кімната (1-7) площею 9,40 кв.м.

Зобовязати ОСОБА_2 демонтувати дверний проріз між приміщеннями 47/100 житловакімната (1-7) площею 9,40 кв.м. та житлова кімната (1-6) площею 11,40 кв.м.

Зобовязати ОСОБА_3 в приміщенні 35/100 передпокій (1-2) площею 2,60 кв.м. влаштувати двері, демонтувавши віконний проріз; влаштувати дверний проріз між приміщеннями кухні (1-8) площею 12,00 кв.м. та 53/100 житловою кімнатою (1-7) площею 10,70 кв.м.; влаштувати дверний проріз між приміщеннями 53/100 житлова кімната (1-7) площею 10,70 кв.м. та житлова кімната (1-6) площею 11,40 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_3, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1 грошову компенсацію у розмірі 43 (сорок три гривні), 50 копійок.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації, припинення права власності на автомобіль відмовити.

В іншій частині рішення Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_6