У Х В А Л А

20 жовтня 2017 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 вивчивши ОСОБА_2 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 червня 2017 року за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «ВіЕс Банк» про визнання припиненими правовідношення за договором поруки,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 14 червня 2017 року позов позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту, задоволено

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до АТ «ВіЕс Банк» про визнання припиненими правовідношення за договором поруки відмовлено.

01 серпня 2017 року представником ОСОБА_2 ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, яку ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 22 серпня 2017 року визнано неподаною та повернуто відповідачу. Матеріали справи не місять відомостей щодо оскарження ОСОБА_2 вказаної ухвали в касаційному порядку.

29 серпня 2017 року ОСОБА_2 повторно подано аналогічну апеляційну скаргу та одночасно подано заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду в якій вказує, що зазначений строк не пропущено так як первісна апеляційна скарга залишена без руху ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 10 серпня 2017 року безпідставно, оскільки судом не враховано поважність причин для відстрочки сплати судового збору. Інших поважних причин представником відповідача не вказано та не надано належних, допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку.

За таких обставин, вказані причини судом визнані неповажними, а клопотання необґрунтованим, тому ухвалою судді апеляційного суду Рівненської області від 12 вересня 2017 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху і надано ОСОБА_2 тридцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 червня 2017 року.

12 жовтня 2017 року ОСОБА_2 подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 червня 2017 року, в якій вона просить поновити пропущений строк апеляційного оскарження та визнати поважність причин пропуску такого строку з тих же підстав, що зазначені нею в апеляційній скарзі від 29 серпня 2017 року. Крім того зазначає, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного рішення при подачі первісної апеляційної скарги є відпустка її представника ОСОБА_4 з 07 серпня 2017 року по 03 вересня 2017 року.

Однак, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними і повязані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Із практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обовязків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.

За приписами ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З матеріалів справи вбачається, що оспорюване рішення було надіслано відповідачу 22 липня 2017 року (а. с. 86), однак апеляційну скаргу подано 29 серпня 2017 року. Ознайомившись з поданими заявами ОСОБА_2, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені ч. 1 ст. 294 ЦПК України строки.

Вбачається, що доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження зводяться до пояснень причин пропуску строків для виконання ухвали апеляційного суду Рівненської області від 22 серпня 2017 року, однак такі причини вже були визнані судом апеляційної інстанції неповажними.

Щодо відпустки представника ОСОБА_4 то вказану причину не можна вважати поважною, оскільки ОСОБА_2 вказує періоди відпустки з 07 серпня 2017 року по 03 вересня 2017 року та не враховує те, що апеляційну скаргу подано 29 серпня 2017 року, а заяву про поновлення строків 12 жовтня 2017 року, що свідчить про те відповідач повторно пояснює причини пропуску строку для виконання ухвали апеляційного суду Рівненської області від 22 серпня 2017 року, а не для виконання ухвали апеляційного суду Рівненської області від 12 вересня 2017 року.

Крім того, ОСОБА_2 взагалі не надано належних, допустимих доказів до своєї заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження для підтвердження поважності причин пропуску останнього. В матеріалах справи такі докази відсутні.

З часу проголошення оскаржуваного рішення, тобто з 14 червня 2017 року ОСОБА_2 мала реальну можливість визначитись зі своїми правами та в межах визначеного законом строку подати апеляційну скаргу.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається також без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків. Якщо заяву було подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Суд надав можливість заявнику подати заяву з зазначенням інших підстав для поновлення строку, але поважних причин пропуску такого строку ні відповідач, ні його представник не вказали.

За таких обставин підстав для поновлення строку немає, оскільки наведені в заяві доводи не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення.

Керуючись ст. 297 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 червня 2017 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя апеляційного суду

Рівненської області ОСОБА_1