АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1466/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар - Гриньова А.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання недійсним кредитного договору,

встановила:

У грудні 2015 року ПАТ «Фідобанк» (далі - Банк) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту. На обґрунтування позовних вимог Банк зазначив, що 13 травня 2008 року між ВАТ «Ерстебанк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/1722/2/15196, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 40 000 доларів США строком на 240 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 12,5% на рік з кінцевим терміном погашення - 12 травня 2018 року. Згідно пункту 5.2 кредитного договору відповідач взяв зобов'язання використати кредит на зазначені у договорі цілі, повернути його та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до пункту 9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування ним, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. В зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитом, станом на 16 жовтня 2015 року заборгованість становить 30 062,34 дол. США, та пеня 24 305,44 грн., з них: простроченої заборгованості по кредиту 1 723,21 доларів США, поточної заборгованості по кредиту 25 166,28 доларів США, заборгованості по прострочених відсотках 3 163,14 доларів США, поточна заборгованість за відсотками 9,21 доларів США та пені 8 110,64 грн. за несвоєчасне погашення кредиту, а також 16 205,84 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків, які Банк просив стягнути з позичальника, а також стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь ПАТ «Фідобанк».

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зустрічним позовом до ПАТ «Фідобанк» про визнання кредитного договору №014/1722/2/15196 від 13 травня 2008 року недійсним.

На підтвердження доводів позовної заяви зазначив, що спірний правочин укладений з порушенням вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки письмово йому не було повідомлено про основні умови кредитування, що позбавило його можливості зробити свідомий і компетентний вибір щодо придбання фінансової послуги. Також, відповідно до п.3.8 Правил кредитування, відповідач не попередив про те, що валютні ризики за кредитним договором несе позичальник, тобто обмежено його право, як споживача, на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації на кредитний продукт. Крім того, вказує на завищене нарахування відсотків.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03 травня 2017 року позов ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 29 971 грн., 67 коп. доларів США, пені 23 661 грн., 63 коп., В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Фідобанк» про визнання недійсним кредитного договору відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав на те, що рішення суду в частині задоволення позовних вимог Банку є незаконним та необґрунтованим, просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «Фідобанк» про стягнення заборгованості, а зустрічний позов про визнання недійсним кредитного договору задоволити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив про недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

При цьому, посилаючись на обставини, аналогічні заявленим в позовній заяві, зокрема зазначив, що оспорюваний правочин не відповідає вимогам Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» та Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженим Постановою Правління Національного Банку України №168 від 10 травня 2007 року. Суд безпідставно частково задовольнив клопотання представника апелянта про проведення судово-економічної експертизи, надавши на вирішення експерту тільки два запитання стосовно перевірки розрахунку заборгованості, відхиливши інші. Це позбавило суд можливості перевірити законність здійснення правочину.

Також неправильним є висновок суду про відсутність порушення умов договору іншою стороною, оскільки згідно висновку експертизи №5103/16-26 від 26.12.2016 року виявлено неправильне нарахування відсотків за кредитом.

В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з'явилися, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 13 травня 2008 року між ВАТ «Ерстебанк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/1722/2/15196, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 40 000 доларів США строком на 240 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 12,5% на рік з кінцевим терміном погашення - 12 травня 2018 року.

Згідно пункту 5.2 кредитного договору відповідач зобов'язався використати кредит на зазначені у договорі цілі, повернути його та сплатити проценти за користування кредитними коштами щомісячними платежами згідно графіка погашення кредиту.

Відповідно до пункту 9.1 кредитного договору сторони встановили, що за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування ним, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

Банк умови договору виконав, надав кредит позичальнику згідно заяви №1722/173686, підписаної останнім.

14 січня 2010 року сторонами укладено додаткову угоду №1 щодо дострокового погашення кредиту, а 13 лютого 2014 року було укладено додаткову угоду №2 про порядок черговості погашення заборгованості. Дані угоди погоджені та підписані сторонами.

З грудня 2014 року ОСОБА_1 не виконує належним чином обов'язки за кредитним договором.

Станом на 16 жовтня 2015 року заборгованість по основній сумі кредиту складає 30 062,34 дол. США, борг по пені становить 24 305,44 грн., з яких прострочена заборгованість по кредиту 1 723,21 доларів США, поточна заборгованість по кредиту - 25 166,28 доларів США, борг по прострочених відсотках 3 163,14 доларів США, поточна заборгованість за відсотками - 9,21 доларів США а також пені в сумі 8 110,64 грн. за несвоєчасне погашення кредиту та 16 205,84 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків.

Відповідно до висновку експертизи №5103/16-26 від 26 грудня 2016 року, заборгованість фізичної особи ОСОБА_1 перед Банком за кредитним договором №014/1722/2/15196 від 13 травня 2008 року склалає: прострочена заборгованість по кредиту 1507,51 доларів США, поточна заборгованість по кредиту 25333,04 доларів США, борг по прострочених відсотках 3051,06 доларів США, поточна заборгованість за відсотками 80,06 доларів США та борг по пені за несвоєчасне погашення кредиту 7641,80 грн та 16 019,83 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків (а.с. 193).

Зазначені обставини визнані сторонами, підтверджуються наявними у справі письмовими доказами та висновком судово-економічної експертизи.

Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржники зобов'язанні виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

З матеріалів справи вбачається, що перед укладенням кредитного договору позивач належним чином був ознайомлений з видом та умовами кредитування ПАТ «Фідобанк», а також ознайомлений з розрахунком орієнтовної сукупної вартості кредиту, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на кожній сторінці умов договору, графіку погашення, який є невід'ємною частиною договору, додаткової угоди №1 щодо дострокового погашення кредиту та додаткової угоди №2 про порядок черговості погашення заборгованості. Крім того, в матеріалах справи наявне повідомлення Банку про умови надання споживчого кредиту, яке теж було погоджене сторонами і підписане ОСОБА_1 власноручно (а.с.13).

Укладений між ПАТ «Фідобанк» і ОСОБА_1 кредитний договір містить встановлені законом реквізити, а сторони в письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов, які визначають суть кредитних правовідносин. Перед укладенням договору банк надав ОСОБА_1 усю інформацію, визначену ст. 11 Закону № 1023-ХІІ.

Посилання ОСОБА_1 на невідповідність кредитного договору вимогам Закону № 1023-ХІІ та порушення Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного Банку України №168 від 10 травня 2007 року не відповідають фактичним обставинам справи.

Не впливає на правильність висновків суду і та обставина, що суд частково задоволив клопотання представника ОСОБА_1 про призначення експертизи та не врахував усіх його запитань, заявлених у клопотанні.

Висновок експерта, який був досліджений судом першої інстанції у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України, містить достатньо даних, необхідних для повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Зокрема, експертним шляхом встановлена часткова невідповідність проведеного Банком розрахунку суми кредиту умовам кредитного договору і визначено розмір кредитної заборгованості з урахуванням вимог договору. Виявлено порушення при нарахуванні відсотків за користування кредитом у зв'язку з порушенням при зарахуванні коштів в день оплати ОСОБА_1

При цьому, як слідує з експертного висновку №5103/16-26 від 26.12.2016 року, виявлені порушення пов'язані не з невідповідністю умов договору вимогам закону, які існували на час укладення спірного правочину, а з неправильним виконанням його умов сторонами договору, що не свідчить про недійсність останнього.

Не впливають на правильність рішення суду й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам процесуального та матеріального закону, тому відсутні правові підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги.

Питання розподілу судових витрат між сторонами було вирішено судом з дотриманням вимог ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ухвалою судді апеляційного суду від 14 липня 2017 року відстрочено сплату судового збору в розмірі 11 160 грн. 20 коп., який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги, до ухвалення судового рішення у справі по суті Апеляційним судом Хмельницької області.

Оскільки апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішенняХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2017 року без змін, тому з апелянта в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 11 160 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 11 160 грн. 20 коп. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Салоїд Н.М. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 19,27