Провадження № 2/522/4465/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ПрАТ «Європейський страховий союз», про відшкодування шкоди, завданою ДТП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою на суму 54 358,2 грн., які складаються: з 44 358,2 грн. матеріальної шкоди (до якої включаються: вартість ремонту 20 250 грн.; витрати на лікарські засоби 9 108,2 грн.; втрата товарної вартості автомобіля 15 000 грн.); з 10 000 грн. моральної шкоди, судові витрати та витрати на правову допомогу.

Представник позивача у судовому засіданні подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив у звязку з виплатою позивачу 19 815,25 грн. страхового відшкодування на відновлювальний ремонт ПрАТ «Європейський страховий союз» зменшити розмір заявлених позовних вимог на цю суму і стягнути з ОСОБА_2 24 542,95 грн. завданої матеріальної шкоди, 10 000 грн. завданої моральної шкоди, а також судові витрати та витрати на правову допомогу.

Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі та просив у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та в свободі наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України).

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 06.06.2016 р. о 08 г. 45 хв. ОСОБА_2 (надалі відповідач), керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м.Одесі по вул.Белінського. не врахував безпечного інтервалу внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 (надалі позивач), в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Винність відповідача підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №075395 від 06.06.2016 р. та Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 18.07.2016 р. про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз» (Поліс № АЕ/9729073 зі строком дії з 06.05.2016 р. до 05.05.2017 р.). Страхова сума становить: 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну, 200 000 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоровю.

06.06.2016 р. позивач звернувся з повідомленням до ПрАТ «Європейський страховий союз» для виплати страхового відшкодування. В даному повідомленні не була вказана орієнтовна сума збитку. В повідомленні вказаний опис пошкоджень транспортного засобу заявника: ліва передня та ліва задня двері; ліве заднє крило.

01.07.2016 р. був виготовлений звіт № 8431 експертом-оцінювачем ОСОБА_3 про визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням зносу і цей розмір визначений у розмірі 19 810,77 грн.

Згідно акту виконаних робіт від 07.07.2016 р. та квитанції до прибуткового касового ордера № 29 від 07.07.2016 р. автомобіль позивача був відремонтований СПД ОСОБА_4 і вартість цих робіт становила 20 250 грн.

01.08.2016 р. позивач подав до ПрАТ «Європейський страховий союз» заяву про виплату страхового відшкодування, в якій просив виплатити йому 20 250 грн. за шкоду заподіяну під час ДТП внаслідок ремонту його автомобіля.

25.08.2016 р. ПрАТ «Європейський страховий союз» на адресу позивача направило повідомлення, в якому вказувалося про суму страхового відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 19 815,25 грн. відповідно до звіту експертного дослідження № 8431 від 01.07.2016 р.

Позивач погодився з цією сумою, вказавши свої реквізити про перерахування коштів.

ПрАТ «Європейський страховий союз» страхове відшкодування не сплатило; позивач звернувся до суду з вищевказаними вимогами.

В ході розгляду даної цивільної справи ПрАТ «Європейський страховий союз» сплатило позивачу в рахунок страхового відшкодування: 29.03.2017 р. 16 512,71 грн., 19.04.2017 р. 3 302,54 грн., 24.05.2017 р. 1 874,76 грн. (пеня), на загальну суму 21 690,01грн.

Відповідно до правових позицій, викладених в Постанові Верховного Суду України від 26.10.2016 р., які є обовязковим для суду першої інстанції, право потерпілого на відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за рахунок особи, яка завдала таку шкоду, є абсолютним і не може бути припинено чи обмежено договором обовязкового страхування. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

На підставі викладеного, доводи відповідача про необґрунтованість заявлених вимог до нього про стягнення витрат позивача на відновлювальний ремонт автомобіля, оскільки такі вимоги повинні бути заявлені до страхової компанії є безпідставними та не ґрунтуються на правових позиціях Верховного Суду України.

Разом з тим, у звязку з тим, що ПрАТ «Європейський страховий союз» виплатило позивачу страхове відшкодування на відновлювальний ремонт автомобіля, а позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог на сплачену суму, то в цій частині суд не розглядає позовні вимоги позивача.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрат на лікарські засоби у розмірі 9 108,2 грн. В цій частині вимог, позивач посилається на те, що внаслідок ДТП, він вимушений був шукати гроші на ремонт автомобіля, не міг спокійно спати по ночам, що привело його до пригніченого стану, він став нервовим, що призвело до розладу стосунків у його родині. У звязку з погіршенням стану здоровя він вимушений був 09.06.2016 р. звернутися до медичного закладу, в якому перебував під наглядом сімейного лікаря з 09.06.2016 р. по 17.08.2016 р. і перебував на амбулаторному та денному стаціонарному лікуванні. На підставі чого, вимушений був купувати лікарські засоби для лікування, що підтверджується чеками.

Як свідчать матеріали цивільної справи і це не заперечується представником позивача при дорожньо-транспортній пригоді позивач ніяких тілесних ушкоджень не отримував.

В повідомленні від 06.06.2016 р. на адресу ПрАТ «Європейський страховий союз» позивач не заявляв ніяких вимог відносно спричинення йому тілесних ушкоджень або сплаті йому виплат у звязку з погіршенням стану здоровя.

В заяві про виплату страхового відшкодування від 01.08.2016 р. позивач також не заявляв ніяких вимог про сплату йому страхового відшкодування внаслідок погіршення стану здоровя внаслідок ДТП та проведенням лікування.

Як свідчать лікарські документи, позивач до дорожньо-транспортної пригоди страдав низкою хвороб, зокрема сердечно-судинної системи, гепатитом та іншими захворюваннями. У звязку з чим, позивач приймав раніш (до ДТП) ліки, на які надав до суду рецепти та документи про сплату. Позивачем не надано доказів прямого причинного звязку між ДТП та погіршенням стану його здоровя і необхідністю приймати ті ліки, які він раніш вже приймав, оскільки це може бути підтверджено висновком судово-медичної експертизи.

У звязку з недоведеністю позивачем вимог про прямий причинний зв'язок між ДТП та його лікуванням вимоги про стягнення суми у розмірі 9 108,2 грн. на лікарські кошти є безпідставними та не підлягаючими задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача 15 000 грн., як втрату товарної вартості автомобіля. При цьому позивач посилається на те, що мало місце заміна і фарбування задньої лівої двері, рихтування та фарбування передньої лівої двері, фарбування заднього лівого крила та бампера, а відтак відповідно до пункту 8.6.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 вказує на те, що втрата товарної вартості автомобіля становить 15 000 грн.

Посилаючись на розмір втрати товарної вартості автомобіля у сумі 15 000 грн. позивач не надав ніяких підтверджень на підставі чого ним встановлена саме ця сума. В даному випадку ця сума встановлюється висновком спеціаліста або висновком товарознавчої експертизи.

Крім того, відповідно до п.8.6.2.а) вищевказаної Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів величина втрати товарної вартості не нараховується якщо строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 7 років.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу позивача дата випуску його автомобіля 2008 р., а відтак вже минуло 7 років, що виключає нарахування втрати товарної вартості автомобіля, що є підставами для відмови в задоволенні в цій частині позовних вимог позивача.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача спричиненої моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування вимог в цій частині позивач посилається на те, що внаслідок скоєного ДТП, винним в якому є відповідач, він вимушений був витрачати свій час на ремонт автомобіля, пошук грошових коштів для ремонту автомобіля, мало місце його звернення до відповідача для погашення витрат на ремонт автомобіля, які залишилися без задоволення; всі ці обставини порушили його звичайний уклад життя, що спричинило йому моральні страждання.

Відповідно до ст.23 ч.1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст.23 ч.2 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з пошкодженням її майна.

Враховуючи, що винним в ДТП є відповідач; з огляду на спричинені ушкодження автомобіля позивача та вартість відновлювального ремонту; строк впродовж якого позивач не користувався автомобілем у звязку з його ремонтом (з 06.06.2016 р. по 07.07.2016 р.); позивач звертався до ПрАТ «Європейський страховий союз» для виплати страхового відшкодування з заявою від 01.08.2016 р. і з вини якої страхове відшкодування позивачу було сплачено понад встановлені законодавством строки; суд вважає, що достатнім розміром компенсації моральних страждань позивача є сума у розмірі 1 000 грн. і в цій частині частково підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн. На підтвердження цих вимог до позовної заяви була надана угода № 25/11 від 25.11.2016 р. з адвокатом ОСОБА_5 на представництво інтересів позивача в судах всіх інстанцій, без конкретизації конкретної справи та квитанція про сплату адвокату ОСОБА_5 29.11.2016 р. 7 000 грн. позивачем за надання правової допомоги.

Адвокат ОСОБА_5 приймав участь в підготовчому засіданні по даній цивільній справі, потім участь у справі став приймати інший представник не надав документ про сплату цьому адвокату грошових коштів, передбачених контрактом.

Згідно з п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат.

Відповідно до п.48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відсутність розрахунку витрат на правову допомогу є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи, що позивачем та його представниками не надано суду розрахунку витрат на правову допомогу згідно положень Закону України «Про граничній розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» в задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу позивача в розмірі 7 000 грн. належить відмовити.

Ч.1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ПрАТ «Європейський страховий союз», про відшкодування шкоди, завданою ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн.

В задоволенні іншої частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 27.10.2017