АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4448/17 Головуючий 1 інст. Нікуліна Л.П.
Справа № 646/662/16-ц Доповідач Котелевець А.В.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Колтунової А.І., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у звязку з дорожньо транспортною пригодою за апеляційною скаргою ОСОБА_3 представника ОСОБА_2 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року,

у с т а н о в и в :

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - ПрАТ «СК «Уніка») та просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 73 232 грн. 51 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., 5000 грн. додаткових витрат та судовий збір.

В обґрунтування позивач вказував, що 23 серпня 2015 року за участі автомобіля VOLKSWAGEN Tiguan, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля HYUNDAI Accent, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 сталася дорожньо транспортна пригода. Внаслідок зіткнення автомобіль позивача зазнав технічних ушкоджень. Постановою Московського районного суду м.Харкова від 28 вересня 2015 року ОСОБА_2 було звільнено від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оголошено усне попередження. Постанова набрала законної сили. Цивільно правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» за Договором обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03 липня 2015 року № АЕ/4611127. Відповідно до страхового акту від 09 вересня 2015 року № 00174901 вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля HYUNDAI Accent, з врахуванням зносу, складає 123 232 грн. 51 коп. Страховою компанією на його користь було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 спричинені матеріальні збитки в розмірі 73 232 грн. 51 коп., моральну шкоду, яку він оцінує в 5000 грн., 5000 грн. додаткових витрат та судовий збір.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 73 232 грн. 51 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та 1383 грн. судового збору.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 травня 2017 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 05 вересня 2016 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 представник ОСОБА_2, посилаючись на підстави, передбачені статтею 309 ЦПК України, просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що позивач не довів належним чином розмір виплаченого страхового відшкодування; справу розглянуто за відсутності відповідача та його представника.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа - ПрАТ «СК «Уніка» рішення суду першої інстанції не оскаржили, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 23 серпня 2015 року за участі автомобіля VOLKSWAGEN Tiguan, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля HYUNDAI Accent, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 сталася дорожньо транспортна пригода.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року ОСОБА_2 було звільнено від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оголошено усне попередження. Постанова набрала чинності (а. с. 7).

Відповідно до вказаної постанови водій автомобіля VOLKSWAGEN Tiguan, державний номер НОМЕР_1, порушивши пункт 8.7.3 Правил дорожнього руху, виїхала на перехрестя на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем HYUNDAI Accent, державний номер НОМЕР_2, у звязку з чим, було заподіяно механічні пошкодження. ОСОБА_2 свою вину визнала.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (частина 3 статті 61 ЦПК України).

Правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-IV) та іншими прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з статтею 29 Закону 1961-IV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та інші визначені витрати по транспортуванню транспортного засобу.

Страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, в разі настання страхового випадку відповідальність в межах лімітів відповідальності несе страховик (частина 1 статті 22 Закону 1961-IV).

Цивільно правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» за Договором обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03 липня 2015 року № АЕ/4611127.

17 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про настання страхового випадку.

09 вересня 2015 року ПрАТ «СК «Уніка» було складено страховий акт № 00174901, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власникові HYUNDAI Accent, державний номер НОМЕР_2, з врахуванням зносу складає 123 232 грн. 51 коп. (а. с. 10).

Згідно зі звітом № 55 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 29 лютого 2016 року, наданого ТОВ «РАДАР - 1», майнова шкода, яка завдана власнику транспортного засобу HYUNDAI Accent, державний номер НОМЕР_2, станом на дату оцінки майна становить 123 232 грн. 51 коп. (а. с. 46-68).

Заяв та зауважень на вказаний страховий акт та звіт від ОСОБА_1 не надходило.

28 вересня 2015 року ПрАТ «СК «Уніка» на рахунок позивача ОСОБА_1 було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 гривень.

Частиною 1 статті 1194 ЦПК України встановлено, що у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди особа, яка застрахувала свою відповідальність зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, з врахуванням сплаченої ПрАТ «СК «Уніка» страхового відшкодування сума матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 73 232,51 грн.

Якщо судом постановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, повязану з душевними стражданнями, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо транспортної пригоди.

Відповідно до розяснень викладених в пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

З урахуванням вказаного колегія суддів дійшла висновку, що суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення про задоволення позову.

Посилання представника відповідача на навмисне збільшення суми страхового відшкодування у звязку з тим, що висновок ТОВ «РАДАР- 1» виконано родичем представника не ґрунтується на законі.

Відповідно до частин 3, 4 статті 10, статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд автомобіля HYUNDAI Accent, державний номер НОМЕР_2 проводився без участі ОСОБА_2, є безпідставними, оскільки обовязку виклику усіх учасників дорожньо транспортної пригоди не передбачено Законом № 1961-IV та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Посилання на розгляд справи за відсутності відповідача та його представника також не можуть бути прийняті до уваги.

Матеріали справи містять рекомендовану кореспонденцію з судовими повідомленнями на імя ОСОБА_2 про місце та час розгляду справи, які повернуті до суду першої інстанції у звязку із закінчення терміну зберігання (а. с. 33-36, 75). Проте їй було достеменно відомо про судові засідання, що підтверджується її заявами про відкладення розгляду справи. Суд першої інстанції неодноразово відкладав розгляд справи за вказаними заявами та через наявку відповідача в судові засідання.

Крім того, ОСОБА_3 представник ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про судові засідання, призначені на 20 липня та 05 вересня 2016 року, про що свідчать її підписи в явочних листах (а. с. 89, 95). Докази на підтвердження її неявки в судове засідання призначене, на 05 вересня 2016 року, відсутні.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_3 не надала доказів, які б вплинули на нову оцінку рішення суду з урахування позиції її довірителя.

Справа розглянута в межах заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_4