УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання зобов'язання за кредитним договором виконаним, визнання договору застави припиненим, зобов'язання вчинити певні дії, про стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 9 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його зобов'язання по кредитному договору від 16 травня 2012 року, укладеному між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» виконаним внаслідок належного виконання його умов; визнати договір застави транспортного засобу від 17 травня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В. за реєстровим № 637, припиненим; зобов'язати ТОВ «Порше Мобіліті» звернутися до реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна з метою вилучення відповідного запису про обтяження з Державного реєстру автомобіля марки Аudi Q3, об'єм двигуна 1984 см3, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1; зобов'язати ТОВ «Порше Мобіліті» відшкодувати йому завдану моральну шкоду за порушення законних прав у розмірі 10 000 грн; стягнути з відповідача завдані збитки у розмірі 272 250 грн та вирішити питання щодо судових витрат.

Позов мотивовано тим, що 16 травня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, в забезпечення якого 17 травня 2012 року укладено договір застави транспортного засобу марки «Ауді Q3», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2.

4 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_7 вчинено нотаріальний напис № 1642, яким звернуто стягнення на заставний транспортний засіб. На підставі зазначеного виконавчого напису відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 15 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 45137465.

15 лютого 2015 року позивач в добровільному порядку виконав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про що повідомив відповідача.

Позивач повідомив відповідача про дострокове повернення кредиту із письмовою вимогою подати реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру відповідно до чинного законодавства України листом від 25 лютого 2015 року, який було отримано відповідачем 4 березня 2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.ю

Разом з тим, заяви про припинення обтяження до реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідачем не надіслано.

Внаслідок незаконних дій та бездіяльності відповідача позивачем не було виконано умов попереднього договору купівлі-продажу від 16 квітня 2015 року, укладеного між ним та ОСОБА_8, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петріцькою А.П. та зареєстрованого за № 2155. Згідно умов даного договору позивач зобов'язувався до 30 квітня 2015 року укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу, де б він виступав продавцем свого автомобіля, заставу з якого неправомірно не зняв відповідач.

У червні 2015 року відповідач ТОВ «Порше Мобіліті» звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог, просив стягнути із ОСОБА_4 основну заборгованість в сумі 334 362 грн, пеню у розмірі 43,33 грн, 3 % річних у розмірі 8650,20 грн та інфляційні втрати у розмірі 169 373,52 грн, що разом складає 512 435,05 грн та вирішити питання судових витрат.

Зустрічний позов мотивовано тим, що з червня 2013 року відповідач належним чином не виконував умови договору, сплачуючи щомісячні платежі з порушенням строків, встановлених у графіку погашення, а з лютого 2014 року взагалі припинив сплачувати щомісячні платежі. На адресу відповідача було направлено листи - вимоги щодо сплати поточної заборгованості.

4 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 вчинено виконавчий напис № 1642 про звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог за договором у розмірі 486 332 грн.

21 жовтня 2014 року відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 45127465 про примусове звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису № 1642 від 4 жовтня 2014 року. Таким чином відповідачем порушено умови кредитного договору, у зв'язку з чим загальна сума невиконаних грошових зобов'язань відповідача з повернення додаткового кредиту, суми кредиту та процентів за користування кредитом за договором становить 512 435,05 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 9 вересня 2016 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором від 16 травня 2012 року станом на 5 червня 2015 року у сумі 268 816 грн 05 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 250 476 грн 82 коп., що за офіційним курсом ПАТ «Креді Агріколь Банк» еквівалентно 11909 доларам США 32 центам, заборгованості за додатковим кредитом у сумі 2 195 грн 84 коп., заборгованості за відсотками за період з 18 лютого по 5 червня 2015 року у сумі 7439 грн 23 коп., що за офіційним курсом ПАТ «Креді Агріколь Банк» еквівалентно 353,71 доларам США, та пеню за несвоєчасне погашення додаткового кредиту за період з 15 березня 2015 по 5 червня 2015 року у розмірі 49 грн 33 коп., трьох відсотків річних від суми простроченої кредитної заборгованості та додаткового кредиту за період з 17 липня 2014 року по 5 червня 2015 року у розмірі 8016 грн 04 коп. інфляційні втрати на суму заборгованості за додатковим кредитом за період з 15 березня 2015 року по 5 червня 2015 року у сумі 638 грн 79 коп.

У задоволенні іншої частини зустрічного позову - відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

ОСОБА_4, в особі представника, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати з направленням справи до місцевого суду на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно п. 7.1 укладеного між сторонами кредитного договору повернення заборгованості: за домовленістю сторін будь-які кошти отримані компанією від позичальника будуть зараховуватися у виконання зобов'язання позичальника у наступному порядку (незалежно від призначення платежу визначеного позичальником): п. 1.7.1. у першу чергу - пеня та штрафні санкції відповідно до статті 8; п. 1.7.2 у другу чергу - прострочені комісії у такій черговості; 1) разова комісія за надання (розміщення кредиту); п. 1.7.3. у третю чергу - сплачені компанією страхові платежі в порядку, передбаченому п. 5.6 Кредитного договору; п. 1.7.4. у четверту чергу - прострочені проценти; п. 1.7.5. у п'яту чергу - строкові комісії; п.1.7.6. у шосту чергу - строкові проценти; п. 1.7.7 у сьому чергу - прострочена сума основного боргу; п. .7.8. у восьму чергу - строкова сума основного боргу; п. 1.7.9 у дев'яту чергу - інші вимоги та витрати компанії.

Судами встановлено порушення п. 1.7 кредитного договору щодо черговості погашення, а саме: зарахування щодо погашення заборгованості інших виплат у сумі 84 063,98 грн та додаткового кредиту за березень 2015 року у сумі 5 077,41 грн.

У виконавчому написі зазначено суму кредиту у розмірі 319 219,16 грн, що за офіційним курсом публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» еквівалентно 26469,25 доларам США (1 долар -12,06 грн).

Згідно довідки відповідача про погашення заборгованості 17 лютого 2015 року позивачем сплачено тіло кредиту у сумі 289416,79 грн.

Тобто позивачем фактично сплачено за кредитним договором 14559,93 доларів США (289416,79 + 26,0 грн (офіційним курсом публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»).

Тому після погашення заборгованості за виконавчим написом тіло кредиту станом на 5 червня 2015 року складає 11909,32 доларів США х 21,032, що в гривневому еквіваленті становить 250476 грн 82 коп.

Отже, сума коштів, отриманих в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, стягнутої на підставі виконавчого напису, була недостатньою для погашення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» у повному обсязі.

Оскільки заборгованість за кредитом складає 250 476 грн 82 коп., що за офіційним курсом еквівалентно 11909 доларів США 32 центи, заборгованість за додатковим кредитом - 2 195 грн 84 коп., основне зобов'язання за кредитним договором і додатковою угодою не виконано.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи частково зустрічний позов, суд першої інстанції, з висновками якого обґрунтовано погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що існує заборгованість за кредитом та додатковим кредитом, яка боржником не погашена, умови договорів не виконано, тому не припинено й заставу, а тому немає підстав для задоволення позову про визнання зобов'язання позивача по кредитному договору від 16 травня 2012 року виконаним внаслідок належного виконання його умов, визнання договору застави транспортного засобу припиненим.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, належним чином перевірив надані ТОВ «Порше Мобіліті» розрахунки щодо заборгованості по кредитному договору з урахуванням зібраних у справі належних і допустимих доказів, сплачених боржником сум та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог зустрічного позову.

Апеляційний суд належним чином перевірив висновки місцевого суду щодо правильності стягнутих з боржника на користь ТОВ «Порше Мобіліті» сум заборгованості по кредитному договору та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для скасування ухваленого ним рішення.

Суди попередніх інстанцій дали належну оцінку висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 12 січня 2016 року та мотивували свої висновки щодо його непереконливості та неналежності з тих підстав, що у дослідницькій частині експертизи вказано про відсутність в матеріалах обсягу документів, необхідних для її проведення. При цьому, опитаний судом експерт підтвердив, що на момент експертного дослідження не було надано додаткових документів. Розрахунок заборгованості не є належним документом, який підтверджує розмір обов'язкових платежів.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

Доводи касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів, досліджених судами попередніх інстанції, та до незгоди з цією оцінкою наданою судами.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 9 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
О.В. Кафідова
І.М. Фаловська