Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/806/15-ц
У Х В А Л А

18.10.2017 м.Красилів

Красилівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Вознюка Р.В.

за участі секретаря Басистої Т.В.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши заяву про самовідвід судді Вознюка Руслана Васильовича,

встановив:

В провадженні судді перебуває цивільна справа №677/806/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 сільської ради Красилівського району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Держземагенства в Красилівському районі Хмельницької області, про скасування рішення ОСОБА_6 сільської ради Красилівського району Хмельницької області, визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та зобовязання вчинення дій.

В ході судового розгляду стало відомо, що представник позивача ОСОБА_7 під час розгляду справи 18.05.2017 звернувся до Вищої ради правосуддя із скаргою, яка отримана адресатом 22.05.2017, на дії головуючого по справі судді Вознюка Р.В., у якій звинувачує суддю в упередженому розгляді справи, що суддя матеріально зацікавлений в прийнятті рішення на користь відповідачів, суддя ображає його у судових засіданнях, затягує розгляд справи.

Відповідно до рішення № 34 від 08.06.2017 ОСОБА_7 суддів України вирішила (п.2), що наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником такого судового провадження скарги на дії судді до Вищої ради правосуддя до закінчення судового розгляду справи має ознаки впливу на суд, що передбачає кримінальну відповідальність за ст. 376 Кримінального кодексу України.

18.10.2017 суддею Вознюком Р.В. заявлено самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст.20 ЦПК України з підстав, що представник позивача своїм зверненням із необгрутованою скаргою до Вищої ради правосуддя чинить тиск на нього з метою впливу на його обєктивність і принциповість при розгляді даної справи, і такі дії можуть викликати сумнів у інших учасників процесу в обєктивності прийнятого суддею рішення по даній справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вказав, що скарга ОСОБА_7 до Вищої ради правосуддя не підтверджується будь-якими доказами. Йому особисто не відомо про наявність обставин, які викликають сумнів в обєктивності головуючого судді Вознюка Р.В., а тому він заперечує щодо задоволення заяви про самовідвід.

Представник позивача ОСОБА_2 вважає, що заява про самовідвід підлягає задоволенню з метою уникнення сумнівів в обєктивності та неупередженості судді, як наслідок звернення представника позивача ОСОБА_7 зі скаргою до Вищої ради правосуддя на дії судді. Обставини які викладені у скарзі ОСОБА_7 не підтримує. Вказує, що обставини неправомірних дій судді викладені у скарзі ОСОБА_7 не підтверджуються.

Відповідач ОСОБА_3 покладається на розсуд суду при вирішення заяви про самовідвід, при цьому стверджує, що обставини викладені ОСОБА_7 у скарзі до Вищої ради правосуддя є надуманими.

Представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради Красилівського району Хмельницької області ОСОБА_4 вважає, що з метою уникнення сумнівів в обєктивності судді заява про самовідвід підлягає задоволенню. При цьому прояснила, що обставини викладені у скарзі ОСОБА_7 не відповідають дійсності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Згідно п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачає право кожного на розгляд справи безстороннім судом.

Судом встановлено, що представник позивача ОСОБА_7 в ході розгляду справи звернувся до Вищої ради правосуддя із скаргою на дії судді Вознюка Р.В..

Обставини викладені у скарзі заперечили у судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_4.

Таким чином скарга ОСОБА_7 є голослівна і не підтверджується будь-якими доказами.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стверджують, що у них немає підстав сумніватися в обєктивності та неупередженості судді Вознюка Р.В..

Саме позиція представника позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні про те, що він наполягає на розгляді справи головуючим суддею Вознюком Р.В. при наявності на розгляді Вищої ради правосуддя скарги ОСОБА_7 на дії цього ж судді, вказує, на те, що сторона позивача бажає, що б головуючий суддя приймав рішення по справі в умовах тиску на нього, який відбувається через звернення представника позивача до дисциплінарної інстанції.

Перебування судді під тиском є обставиною, яка може викликати сумнів в обєктивність і неупередженість судді при прийнятті рішення по справі.

Разом з тим, слід взяти до уваги, що право сторони на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб'єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі.

Представники ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вважають, що за результатами дій ОСОБА_7 виникають сумніви у обєктивності і неупередженості судді, який перебуває під тиском.

Наведене вказує на те що, якщо сторони мають сумнів у неупередженості судді, хоча об'єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд, оскільки правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.

Отже, незадоволення заяви про самовідвід може сприйматися сторонами як порушення їх прав.

На підставі вище вказаного для усунення обставин, які можуть викликати сумнів в обєктивності судового рішення, та забезпечення умов, за яких будуть усунені підозри щодо порушення права на справедливий суд, вбачаються підстави для задоволення заяви про самовідвід судді Вознюка Р.В., що передбачено п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України.

Керуючись п.4 ч.1 ст.20, ч.1 ст.23 ЦПК України суд

у х в а л и в:

Заявлений суддею Вознюком Русланом Васильовичем самовідвід задовольнити.

Справу передати на розгляд іншому судді в порядку встановленому ч.3 ст.11-1 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_8