АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Соколова В.В.,

секретар Майданець К.В.,

за участю:

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2017 заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити, а саме: скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.04.2005. Вважає незаконним і необґрунтованим висновок суду про відсутність підстав для скасування вжитих заходів забезпечення позову у зв'язку з невиконанням рішення суду.

В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за відомою суду адресою, а тому колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності позивачки, оскільки її неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у скасуванні заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення суду про задоволення позову не виконане, то підстави для скасування вжитих заходів забезпечення позову відсутні.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.04.2005 було накладено арешт на майно: автомобілі Гранд Черокі д/н НОМЕР_2, Хонда Стреам, д/н НОМЕР_1, квартиру АДРЕСА_1, а також на грошові кошти, що знаходяться на картковому рахунку на ім'я ОСОБА_3 у «Райффайзенбанку».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2011 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задоволено частково, визнано за ОСОБА_4 право власності на автомобіль Хонда Стреам, д/н НОМЕР_1, стягнуто з ОСОБА_3 компенсацію за майно, придбане у шлюбі у розмірі 2 911 658 грн. 75 коп., виділено ОСОБА_3 майно, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_2.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17.10.2012 рішення Печерського районного суду міста Києва від 17.01.2011 в частині виділення ОСОБА_3 чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 вартістю 5 691 100 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 за кожним. Зменшено розмір компенсації з 2 911 658 грн.75 коп. до 58 664 грн. 38 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, які були вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.04.2005, шляхом зняття арешту із указаного в заяві майна. Зокрема, заявник ОСОБА_3 просив скасувати заходи забезпечення позову шляхом зняття арешту з автомобіля Гранд Черокі д/н НОМЕР_2, Хонда Стреам, д/н НОМЕР_1, квартири АДРЕСА_1, коштів, що знаходяться на картковому рахунку на ім'я ОСОБА_3 у «Райффайзенбанку».

В обґрунтування заяви вказував, що судовий розгляд у вказаній справі закінчений, а відтак відпали підстави для вжиття вказаних заходів забезпечення позову. Посилався на те, що суди першої та апеляційної інстанції не правильно вирішили питання про скасування заходів забезпечення позовних вимог, не врахували не чинність ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20.04.2005, тривалість майна під арештом, а також те, що всі судові спори між сторонами завершені.

Частинами 3, 5, 6 ст. 154 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Пленум ВСУ в п. 10 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснив, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Заявником не надано суду жодних належних даних про виконання ним рішення суду, яке набрало законної сили. Більш того, в судовому засіданні відповідач пояснив, що компенсація за майно ним не сплачена, а квартира й досі оформлена лише на нього.

Слід також зазначити, що відповідач вже неодноразово звертався до суду з алогічними заявами про скасування заходів забезпечення позову.

Так, ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2015 та від 05.10.2016 відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалами Апеляційного суду м. Києва від 01.10.2015 та від 13.02.2017 відхилено апеляційні скарги ОСОБА_3, а ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2015 та від 05.10.2016 залишено без змін.

Дана заява відповідача містить аналогічні доводи, які вже неодноразово були предметом розгляду судів першої та апеляційних інстанції.

З наведеного вбачається, що висновок суду про відсутність підстав для скасування вжитих заходів забезпечення позову, є законним і обґрунтованим, оскільки рішення суду про поділ майна, яке набрало законної сили, не виконано.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права є безпідставними та необґрунтованими і зводяться здебільшого до того, що відповідач не згоден з ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва про забезпечення позову та з рішенням суду про поділ майна. При цьому, слід зазначити, що відповідачем рішення суду в касаційному порядку не оскаржувалось.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України, підставами для відхилення скарги на ухвалу суду першої інстанції і залишення ухвали без змін є постановлення судом першої інстанції ухвали з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.В.Соколова