Справа № 128/2548/17
РІШЕННЯ

Іменем України

08.11.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_2 з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, який приходиться батьком малолітній ОСОБА_2

Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,3248 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та будинку, розташованого в АДРЕСА_1 який відносився до категорії колгоспного двору, головою якого записана ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Існування колгоспного двору припинено 15 квітня 1991 року на підставі набуття чинності Закону України «Про власність».

На день припинення існування колгоспного двору залишились наступні члени колгоспного двору: голова двору - ОСОБА_5 та члени двору: ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким належало по 1/4 частки в спірному будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6, після смерті якого спадкова справа не заводилась, проте ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважалися такими, що прийняли спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, оскільки на день смерті проживали зі спадкодавцем, а тому їм належало по 1/3 частці майна колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частку житлового будинку в АДРЕСА_1 яку прийняв її внук ОСОБА_4 у встановлений законом термін, але не встиг її оформити.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, в тому числі на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли його малолітня донька ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_3, як спадкоємці першої черги за законом.

Відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 16 березня 2017 року, яке набуло законної сили 27 березня 2017 року, за ОСОБА_3 визнано право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який входив до суспільної групи колгоспний двір, що розташований за адресою: АДРЕСА_3, з яких 1/3 частка, як частка колгоспного двору та 1/3 частка в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, який фактично прийняв спадщину, але не встиг оформити своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Спадщину малолітня ОСОБА_2 прийняла автоматично, як спадкоємиця першої черги за законом.

01 серпня 2016 року державний нотаріус Вінницької районної державної нотаріальної контори своїм листом № 2065/02-17 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину зазначеного будинковолодіння, так як дане спадкове майно, яке складається з жилого будинку, що розташований в с. Іванівка, Вінницького району Вінницької області належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, спадкоємцем якої був ОСОБА_4, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Оскільки малолітня ОСОБА_2, яка прийняла спадщину в установленому законом порядку, є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, а будинковолодіння АДРЕСА_4 що входить до складу спадщини, відноситься до категорії колгоспного двору, іншого шляху вирішити питання в позасудовому порядку немає, тому виникла необхідність звернутися з вказаним позовом до суду.

За вказаних обставин позивач просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_5

В судове засідання сторони по справі не з'явились, однак, попередньо подали суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 позов підтримала та просила його задовольнити, а відповідач ОСОБА_3 в поданій заяві зазначила, про позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки та позиції сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Вінниці помер ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 28.01.2011 року (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого увійшла відповідна частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 що підтверджується ксерокопією технічного паспорта на дане будинковолодіння, виготовленого станом на 06.09.1988 року (а.с. 21-23) та ксерокопією виписки з побудинкової книги по даному домоволодінню (а.с. 15-16).

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20.04.2010 року, ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 (а.с. 8).

Згідно ксерокопії свідоцтва НОМЕР_4 про право особистої власності на будинковолодіння, яке видане 12 вересня 1988 року, житловий будинок в АДРЕСА_7, належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 (а.с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Іванівка, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_6, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 01.10.1996 року (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Іванівка, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_5, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 07.04.2009 року (а.с. 10).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 16 березня 2017 року по справі № 128/3203/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про визнання права власності, позов задоволено та визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який входив до суспільної групи колгоспний двір, що розташований за адресою: АДРЕСА_8, з яких 1/3 частка, як частка члена колгоспного двору та 1/3 частка в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину, але не встиг оформити своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, що підтверджується ксерокопією вказаного рішення (а.с. 17-18).

З ксерокопії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 травня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна після смерті свого батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме: на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,3248 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 яка розташована на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення (використання) - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11).

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку в АДРЕСА_9 на ім'я малолітньої ОСОБА_2нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 було відмовлено у зв'язку з приналежністю даного будинковолодіння до категорії колгоспного двору, що підтверджується ксерокопією листа нотаріуса № 2065/02-17 від 01.08.2016 року (а.с. 14).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Зі змісту вищезазначеного рішення суду від 16 березня 2017 року вбачається, що судом було встановлено, що членами колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року згідно погосподарської книги за 1991 рік значилися: голова двору - ОСОБА_5, члени двору - ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які набули право власності на майно колгоспного двору, тому їх частки в спірному будинку становлять по 1/4 частці кожного.

Після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, спадкова справа не заводилась. Однак, оскільки ОСОБА_6 помер у ІНФОРМАЦІЯ_8 на час дії ЦК УРСР, то члени колгоспного двору ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вважаються такими, що прийняли спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном, а саме: проживали з спадкодавцем на день смерті.

Оскільки до ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перейшла 1/4 частка після смерті ОСОБА_6, то їх частки в майні колгоспного двору складали по 1/3 частці за кожним.

Після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, спадщина відкрилась на 1/3 частку житлового будинку в АДРЕСА_9.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв її внук ОСОБА_4, так як звернувся у встановлений законом строк з заявою до нотаріальної контори.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 і не встиг оформити спадщину після смерті своєї баби ОСОБА_5

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його мати ОСОБА_3 та малолітня донька ОСОБА_2

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли ОСОБА_3, оскільки подала в 6-ти місячний строк заяву про прийняття спадщини та ОСОБА_2, яка автоматично прийняла спадщину, оскільки є малолітньою, що підтверджується копією спадкової справи № 436/2011, заведеної після смерті ОСОБА_4

Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на 2/3 частки житлового будинку в АДРЕСА_9, тому за кожним з спадкоємців підлягає визнанню право власності по 1/3 частці домоволодіння.

Частиною 3 статті 61 ЦК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 його малолітня дочка ОСОБА_2 має право на спадкування 1/3 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_10 і оскільки, у зв'язку з письмовою відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану частку спадкового будинковолодіння на ім'я малолітньої ОСОБА_3 було відмовлено, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і повністю доведеними наданими суду письмовими доказами, в зв'язку з чим поз підлягає задоволенню.

Також, у зв'язку з відсутністю клопотання про розподіл судових витрат, суд вважає залишити їх за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 59, 60, 61, 88, 174, 158, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 1/3 (одну третю) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_5

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається на рішення суду до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: