АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5383/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: видача дублікату виконавчого листа
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.

суддів: Котелевець А.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2017 року за заявою ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів, -

встановила:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, мотивуючи яку зазначив, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 404 950 грн. та 3654 грн. судового збору. Посилаючись на те, що отримані у липні 2015 року виконавчі листи ним було втрачено, ОСОБА_1 просив видати дублікати виконавчих листів на виконання вищевказаного судового рішення.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою заяву про видачу дублікатів виконавчих листів задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_1, стягнуто з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 404 950 грн. та 3654 грн. судового збору.

25 червня 2015 року ОСОБА_1 отримав виконавчі листи з примусового виконання вищевказаного судового рішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа особа може звернутися лише в межах строків пред'явлення до виконання, цей строк ОСОБА_3 пропущено, із заявою про поновлення строку він не звертався, а тому відсутні підстав для задоволення заяви.

Проте повністю погодитися з такими висновками не можна з наступних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України та ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 370 ЦПК України передбачено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Поінформованість осіб, які беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду, є однією із суттєвих гарантій реалізації ними права на особисту участь у процесі.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України у спосіб, який забезпечує фіксацію повідомлення або виклику.

Матеріали справи не містять доказів належного повідомлення ОСОБА_2

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначив серед іншого, що відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження в редакції від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Вирішуючи питання про видачу дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув, не врахував, що обмежень щодо звернення особи із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у зв'язку з пропуском строку його пред'явлення закон не містить, не з'ясував чи є цей строк з урахуванням положень п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» пропущеним, не вжив заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_2, яка мала статус боржника у виконавчому провадженні, про час і місце розгляду справи, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1

За таких обставин ухвалу суду не можна вважати такою, що відповідає вимогам закону, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з передачею питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 313, 317, 319, ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2017 року скасувати.

Питання передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

Н.П. Пилипчук