Провадження №2/389/631/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Тьор Є.М.,

при секретарі Баланюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Знамянка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 до Знамянської районної державної адміністрації, Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) розміром 7,34 умовних кадастрових гектарів, із земель КСП ім. Шевченка Іванковецької сільської ради Знам'янського ройону Кіровоградської області, в порядку спадкування за законом після смерті іі батька ОСОБА_2, який помер 04 липня 1997 року.

Вимоги обґрунтувано тим, що 04 липня 1997 року помер батько позивача ОСОБА_2, який в останні роки проживав один та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 7,34 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель КСП ім. Шевченка Іванковецької сільської ради Знам'янського ройону Кіровоградської області, яка належала останньому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0186083. Державний акт на право власності на земельну ділянку батько позивача оформити не встиг, оскільки помер, за життя заповітів не складав. Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом являється його дочка ОСОБА_1. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, враховуючи, що фактичними діями прийняла її після смерті свого батька в порядку п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР.

На даний час у ОСОБА_1 виникла необхідність у переоформленні на себе сертефіката на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 При зверненні до Знамянської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивач отримала відмову в звязку з відсутністю документу, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай). Сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії КР №0186083 виданий на ім'я ОСОБА_2 було втрачено, у зв'язку з чим позивач подала відповідне оголошення в району газету «Сільське життя». Відсутність необхідного правовстановлюючого документу позбавляє ОСОБА_1 можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку, тому остання вимушена звернутись до суду.

Позивач та її представни у судове засідання не зявились, надали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, справу просили розглянути у їх відсутність.

Представники відповідачів в судове засідання не зявились, надали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали в повному обсязі, справу просили розглянути без їх участі.

Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до даних паспорту повне імя позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтверження дошлюбного прізвища, актовий запис №416 від 04 жовтня 1986 року, дошлюбне прізвище ОСОБА_1 «Ханіна» (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис №1900 від 09 вересня 1978 року, дошлюбне прізвище ОСОБА_3 «Бондаренко». Таким чином, родинний зв'язок між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується вищезазначеними доказами та свідоцтвом про народження, згідно якого ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2, помер 04 липня 1997 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений запис за №21 (а.с.5).

Довідка видана виконкомом Іванковецької сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області №19 від 14 лютого 2017 року свідчить про те, що ОСОБА_2 до дня смерті постійно проживав і був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

У довідці відділу у Знамянському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області зазначено, що ОСОБА_2 відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Іванковецькій сільській раді, був виданий сертифікат серії КР №0186083 на право на земельну частку (пай). Розмір земельної частки (паю) становить 7,34 умовних кадастрових гектарів (а.с.7).

В газеті «Сільське життя» від 11 березня 2017 року розміщено оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0186083 (а.с.16).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №852/02-31 від 10 липня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, оскільки відсутній документ, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай) (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_2 в порядку п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР ОСОБА_1 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, про що свідчать ощадні книжки (а.с. 12-13) та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47648202 від 10 травня 2017 року (а.с.14).

Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.ст. 13, 41 Конституції України кожному гарантується реалізація права власності і його захист та непорушність.

Частина друга статті 16 ЦК України передбачає, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі визнання права.

Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття, у спадкоємця, який прийняв спадщину, право на спадкове майно виникає з моменту відкриття спадщини, а не з дня одержання свідоцтва про право на неї. Відповідно до ст.549 вказаного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов'язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.550 ЦК УРСР в редакції 1963 року, якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно.

У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК).

Отже судом встановлено, що позивач прийнявши у встановленому законом порядку спадщину свого батька ОСОБА_2, який помер 04 липня 1997 року, не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 7,34 умовних кадастрових гектарів, із земель КСП ім. Шевченка Іванковецької сільської ради Знам'янського ройону Кіровоградської області, яка ввійшла до спадкового майна останнього, внаслідок відсутності у неї правовстановлюючих документів. З цих підстав нотаріусом відмовлено позивачу в оформленні права на спадщину, у звязку з чим позивач позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60, 213-215, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) розміром 7,34 умовних кадастрових гектарів, із земель КСП ім. Шевченка Іванковецької сільської ради Знам'янського ройону Кіровоградської області, в порядку спадкування за законом після смерті іі батька ОСОБА_2, який помер 04 липня 1997 року.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.М. Тьор