У х в а л а

25 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ЗавгородняІ.М., розглянувши заяву Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської Валерії Володимирівни про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Новоукраїнська районна державна адміністрація Кіровоградської області як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей, виконавчий комітет Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей, про відібрання та повернення малолітніх дітей опікуну, заборону вчиняти певні дії, за касаційною скаргоюОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 12 липня 2017 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що розпорядженням голови Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області (далі - Новоукраїнська РДА Кіровоградської області) від 24 вересня

2010 року № 929-р малолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, оскільки їх матір ОСОБА_9 позбавлена батьківських прав на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2010 року.

З 24 вересня 2010 року по 26 серпня 2016 року діти виховувались в прийомній сім'ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі відповідних розпоряджень, прийнятих Новоукраїнською РДА Кіровоградської області як органом опіки та піклування.

Розпорядженням голови Новоукраїнської РДА Кіровоградської області від 29 грудня 2016 року № 505-р «Про встановлення опіки на малолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_8» її, як тітку, призначено опікуном над малолітніми дітьми.

07 лютого 2017 року відповідачі самовільно забрали дітей до себе додому.

07 березня 2017 року головою Новоукраїнської РДА Кіровоградської області прийнято розпорядження № 83-р «Про вибуття малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із прийомної сім'ї ОСОБА_5 до родини опікуна», яке відповідачі виконувати відмовилися, у зв'язку з чим просила суд відібрати дітей у відповідачів й повернути їх їй та заборонити відповідачам будь-яким способом втручатися в процес виховання дітей.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області

від 10 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено у зв'язку із безпідставністю.

Судові витрати по сплаті судового збору залишено за позивачем.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 12 липня

2017 року рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2017 року скасовано.

Позов задоволено.

Ухвалено відібрати дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та передати опікуну ОСОБА_3

Заборонено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будь-яким способом втручатися в процес виховання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 оскаржила його в касаційному порядку.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

У жовтні 2017 року до суду касаційної інстанції від Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської В.В. надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим заява підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України сторона, в якої за рішенням суду виникне право заявити вимогу до третьої особи або до якої у такому випадку може заявити вимогу сама третя особа, зобов'язана повідомити суд про цю третю особу. У заяві про залучення третьої особи повинні бути зазначені ім'я (найменування) третьої особи, місце її проживання (перебування) або місцезнаходження та підстави, з яких вона має бути залучена до участі у справі. Суд повідомляє третю особу про справу, направляє їй копію заяви про залучення третьої особи і роз'яснює її право заявити про свою участь у справі. Копія заяви надсилається особам, які беруть участь у справі. Якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї.

Оскільки питання про склад осіб, які братимуть участь у справі вирішується під час попереднього судового засідання (п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України) в суді першої інстанції і не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції, передбачених ст. 336 ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 130, 336 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської Валерії Володимирівни про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ І.М.Завгородня