Справа № 377/294/16-ц Головуючий у І інстанції Орел А. С.
Провадження № 22-ц/780/5159/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 07.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого Лівінського С. В.

Суддів Березовенко Р. В.

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Вергелес О.А.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Славутицької міської ради про відшкодування ядерної шкоди внаслідок ушкодження здоровя при виконанні трудових обовязків на роботах з ліквідації наслідків ядерної аварії на Чорнобильській АЕС за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 06 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтував тим, що відбулося порушення його цивільного права на відшкодування ядерної шкоди, завданої ушкодженням здоровя на ЛНА на ЧАЕС по компенсації за шкоду, завдану здоровю по щорічній допомозі на оздоровлення за 2015 рік, відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просив стягнути на його користь з відповідача 6770 грн.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 06 вересня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Позивач з вказаним судовим рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що зазначене рішення ухвалено за неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Відповідач судове рішення не оскаржив та подав свої заперечення на апеляційну скаргу, яку вважав не обґрунтованою.

Сторони в судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь головуючого, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при здійсненні своїх управлінських функцій у відносинах з позивачем діяв на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією і законами України і не порушив своїми діями цивільного права позивача на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки, не зважаючи на доводи апеляційної скарги, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, належність, допустимість, достовірність кожного наданого сторонами доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. ст. 57, 212 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відео записів, висновків експертів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 21 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом з вимогами про визнання протиправними дій управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 120 грн та зобовязання відшкодувати шкоду компенсацію за шкоду, заподіяну здоровю згідно статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, нарахувати і виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2015 рік відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у базовій редакції у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, встановлених законом (справа № 377/946/15-а).

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 10 вересня 2015 року у зазначеній справі, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вказаним судовим рішенням встановлена правомірність дій відповідача щодо виплати позивачеві щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік у розмірі 120 грн та відсутність підстав для покладення на відповідача обовязку щодо відшкодування шкоди виплати компенсації за шкоду, заподіяну здоровю згідно статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, встановлених ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відтак, всупереч твердженням апелянта, встановлені постановою Славутицького міського суду Київської області від 10 вересня 2015 року обставини, на думку колегії суддів, місцевим судом правильно визнані преюдиційними.

Доводи апеляційної скарги дублюють позовні вимоги, яким районний суд під час розгляду справи надав відповідну правову оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду в даній конкретній справі також не спростовують та не дають підстав для зміни або скасування правильного по суті і справедливого рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Тому, керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів із дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий С.В. Лівінський

судді: Р. В. Березовенко

ОСОБА_2