Справа № 2-846/2010
У Х В А Л А

іменем України

03 листопада 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 18.10.2017 року звернулася до суду із означеною заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначила, що 28.12.2010 року Шаргородським районним судом Вінницької області ухвалено рішення, яким задоволено її позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Проте, суд не вирішив питання про її прізвище після розірвання шлюбу, у звязку із чим, зсилаючись на п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, вважає це підставою для ухвалення додаткового рішення.

Просить ухвалити додаткове рішення у справі №2-846/2010 за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначити, що після розірвання шлюбу вона бажає перейти на своє дівоче прізвище «Мелкумова».

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялася належним чином, що підтверджується Списком рекомендованих поштових відправлень та Довідкою про відстеження поштового пересилання, з якої вбачається, що судову повістку ОСОБА_1 вручено 28.10.2017 року (а.с.73-74, 75).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за адресою, вказаною у позовній заяві, проте, поштова кореспонденція повернута до суду з поміткою відділення Укрпошти про те, що відповідач в с. Клекотина Шаргородського району не проживає (а.с.68).

Відповідно до вимог ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою.

Оскільки судом встановлено, що сторони у справі, які не зявилися для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, то їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду означеної заяви ОСОБА_1

В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Судом встановлено, що 06.09.2010 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем.

28.12.2010 року Шаргородським районним судом у справі №2-846/2010 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ухвалено заочне судове рішення, відповідно до якого позов ОСОБА_1 задоволено повністю та розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований виконкомом Михайлинської сільської ради Козятинського району Вінницької області 28.04.2009 року, актовий запис за №2 (а.с.39-40).

Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення, заочне рішення Шаргородського районного суду від 28.12.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч.2 ст. 220 ЦПК України).

В заяві до суду позивачка ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення на вимогу, яка нею не заявлялася при зверненні з позовом до суду і не була предметом судового розгляду при ухваленні заочного рішення Шаргородським районним судом 28.12.2010 року.

Означеним судовим рішенням від 28.12.2010 року вирішено питання щодо усіх позовних вимог, заявлених у прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1, зокрема про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Вимога, щодо якої позивачка подала заяву про ухвалення додаткового рішення 18.10.2017 року, а саме про відновлення дошлюбного прізвища «Мелкумова», у позовній заяві, поданій до суду 06.09.2010 року, позивачкою заявлена не була.

Таким чином, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 від 18.10.2017 року про ухвалення додаткового рішення суд не вбачає, оскільки судом було вирішено усі позовні вимоги, з приводу яких позивачка подавала докази, а тому відсутні підстави для винесення додаткового рішення про відновлення дошлюбного прізвища ОСОБА_1

Крім того, при поданні заяви позивачка посилається на п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, яким передбачено, що суд може ухвалити додаткове рішення у разі, якщо ним не вирішено питання про судові витрати.

Проте, вимоги про стягнення на її користь понесених судових витрат позивачка ОСОБА_1 також не заявляла при зверненні з означеним позовом до суду.

Згідно з розясненнями, що містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що підстав, передбачених статтею 220 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення немає, суд у своєму рішенні від 28 грудня 2010 року у справі за №2-846/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу вирішив усі позовні вимоги.

Враховуючи, що статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також, виходячи із аналізу вимог сімейного та цивільного процесуального законодавства України, суд вважає за необхідне розяснити ОСОБА_1, що вона не позбавлена права звернутися в органи реєстрації актів громадянського стану щодо зміни свого прізвища.

Керуючись ст.ст. 210, 220, п.11 ст.293 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в ухваленні додаткового рішення у цивільній справі №2-846/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: