Справа № 523/8052/17
Провадження №2/523/3485/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2017 р.

Суворовський районний суд міста Одеси,в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

при секретарі - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, який виступає як опікун в інтересах ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визначити йомудодатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті його матері ОСОБА_5, померлої 24 липня 2016р., мотивував свої вимоги тим, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк, так як останні два місяці до закінчення строку прийняття спадщини хворів. Після одужання він відразу звернувся до нотаріуса та отримав відмову у звязку з пропущенням строку. На його думку наявна в нього хвороба є обєктивною, непереборною обставиною, що завадила йому прийняти спадщину. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_6, ОСОБА_7 предявлені позові вимоги підтримали, просять задовольнити. При цьому ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він з померлою матірю не спілкувався, про її смерть дізнався від її сусідів у грудні 2016р. коли повернувся з м. Харкова, де неофіційно працював. Втім, звернутися до нотаріуса не встиг, так як захворів та проходив амбулаторне лікування. Під час лікування він приблизно чотири рази приходив до лікаря за медичною допомогою. Після відчуження звернувся до нотаріуса, проте пропустив строк на її прийняття.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, виступаючий в інтересах ОСОБА_4 та представник останнього ОСОБА_8 посилаючись на безпідставність предявлених позовних вимог просять відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_5 померла 24 липня 2016р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №457095, виданого на підставі складеного а/з про смерть №612 від 26 липня 2016р. Комінтернівським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги у відповідність до ст. 1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_9 є: її дочка ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, її мати ОСОБА_2 та син ОСОБА_1, від першого шлюбу. Факт родинних звязків між спадкодавцем та зазначеними спадкоємцями підтверджується свідоцтвами про народження та сторонами по справі не оспорювався.

За заявою ОСОБА_3, який діяв від імені малолітньої ОСОБА_4 від 18 листопада 2016р. та за заявою ОСОБА_2 від 18 листопада 2016р., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 була заведена спадкова справа №43/2016 до майна ОСОБА_5

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто, зазначені норми встановлюють дві умови за яких спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, це - постійне проживання спадкоємця з спадкодавцем на час його смерті та/або звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За відсутністю підтвердження однієї із вказаних умов з боку спадкоємця, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Звернувшись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є такими, що прийняли спадщину з часу її відкриття.

ОСОБА_1 з померлою на час відкриття спадщини не проживав та до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся, тобто вважається таким, що не прийняв спадщину.

Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд виходить з наступного обґрунтування.

Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Судом встановлено, що відповідачі, які є спадкоємцями першої черги, не надали письмової згоди на подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, після смерті його матері.

Виходячи з принципу змагальності цивільного судочинства, обовязок доведеності обставин, на які посилається сторона, як на підставу предявлених позовних вимог, покладаються саме на цю сторону (ч.2 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України). Суд, в свою чергу розглядає позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК України). Отже обовязок доведеність поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається саме на позивача ОСОБА_1

В обґрунтування поважності пропуску строку ОСОБА_1 послався на його хворобу в період з 25 грудня 2016р. по 10 лютого 2017р., надавши виписку із медичної картки амбулаторного хворого з поставленим йому діагнозом «ГРЗ ускладнене не госпітальною нижньодолевою пневмонією середнього ступеня важкості». Разом з тим, з пояснень позивача убачається, що на протязі всього періоду лікування він чотири рази навідував лікаря, тобто не був обмежений у русі та обєктивно мав можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, перебуваючи в м. Одесі в період хвороби ОСОБА_1 мав можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини шляхом її направляння до нотаріуса поштою, що передбачено п. 2.1 Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22.02.2012р. Наказом МЮУ №296/5. В цьому випадку, нотаріус відповідно до вимог п. 3.5 Глави 10 Порядку, зобовязаний був прийняти заяву, яка надійшла поштою, завести спадкову справу та повідомити спадкоємця про це, та запропонувати йому надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідчена), або запропонувати особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Втім, позивач таким правом не скористався, заву про прийняття спадщини до нотаріуса не направив, хоча обєктивно мав таку можливість.

Отже, незважаючи на перебування позивача на лікарняному у зв'язку з його хворобою, суд не може визнати такі обстави обєктивними, непереборними та такими, що мають істотні труднощі для прийняття спадщини.

Судом також не можуть бути визнані поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна.

Крім того, позивач не обґрунтував на з цього приводу не надав суду жодного належного та допустимого доказу, що він починаючи з часу відкриття спадщини до грудня 2016р. перебував в іншому місті України та обєктивно не мав можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що в задоволені предявлених позовнихвимогслід відмовити в повному обсязі в звязку з недоведеністю предявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,64,209,212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, який виступає як опікун в інтересах ОСОБА_10 Серг іївни про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя