Справа № 438/1119/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/783/3791/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, її представника - ОСОБА_5, представника третьої особи - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 07 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Східницька селищна рада м.Борислава Львівської області, про усунення перешкод користування майном,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача ОСОБА_4 не чинити йому перешкод (шляхом використання у будівництві, шляхом зайняття чи блокування заїзду до будинковолодіння Чорновола, 53) у доступі (доїзді) до будинковолодіння по АДРЕСА_1; демонтувати самовільно (без відповідних дозволів) споруджені нею будівлі на його інженерних мережах на території земель загального користування Східницької селищної ради та звільнити проїзд і землі загального користування від самовільно споруджених будівель.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування цього будинку по АДРЕСА_1, до якого він за власні кошти від вул.Незалежності проклав єдино можливу на даний час заїзну дорогу на землях загального користування Східницької селищної ради згідно з генеральним планом забудови кварталу новобудов в районі вулиць Чорновола - Незалежності, вздовж якої до належного йому будинковолодіння, згідно з погодженими у встановленому порядку проектами, ним за власні кошти прокладено необхідні для підключення будинку інженерні мережі, а саме: електрозабезпечення (лінія електропередачі по опорах), водопровід, дренажно-дощова система водовідводу. Відповідач ОСОБА_4, яка є власником суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_2, заїзд до якої запроектовано згідно з генпланом забудови даного кварталу з іншої сторони, розпочала на належній їй земельній ділянці самочинне будівництво житлового будинку та без відповідного дозволу на влаштування будівельного майданчику збудувала (змонтувала) супутні споруди (склад будматеріалів 5,2мх3,0м, туалет, площадку складування будівельних матеріалів, тимчасовий облік підключення електроенергії) поза межами своєї земельної ділянки, впритул до краю заїзної дороги до будинковолодіння позивача на влаштованих ним інженерних мережах (водопроводі та дренажно-дощовій каналізації), безпосередньо під лінією електропередачі електроживлення його будинку, самовільно захопивши в такий спосіб частину території землі загального користування територіальної громади та грубо порушивши цілу низку Державних будівельних норм і правил, почала без дозволу позивача використовувати влаштовану ним заїзну (односмугову) дорогу шляхом розміщення на ній важкої автотранспортної та будівельної техніки, в тому числі паркуванням автотранспорту працівників на своєму будівництві, що окрім перешкод в заїзді для позивача, може призвести до руйнування заїзної до його будинковолодіння дороги та інженерних мереж.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 07.04.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2 в особі свого представника - ОСОБА_3, просить рішення скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд не дав належної правової оцінки доказам, які є в матеріалах справи і підтверджують законність заявлених позивачем вимог, не врахував факту визнання відповідачем обставин, які стосуються предмету спору, а тому не потребують доказуванню, не врахував і не зазначив про рішення селищної ради, яким було зобов'язано відповідача демонтувати самочинно встановлені нею на землях загального користування тимчасові споруди господарського призначення, що також підтверджує незаконність дій відповідача. Вважає неправильним й таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, висновок суду про те, що відповідач демонтувала спірні споруди, а тому порушення прав позивача припинилося, оскільки відповідач продовжує чинити перешкоди позивачеві у доступі до будинковолодіння шляхом використання облаштованої ним проїзної дороги для проїзду свого транспорту, хоча згідно з генеральним планом забудови цього кварталу новобудов до земельної ділянки відповідача запроектовано інший заїзд, який вона повинна для себе теж облаштувати. Апелянт вважає, що існує реальна загроза порушення права власності позивача зі сторони відповідача в майбутньому, оскільки влаштована ним проїзна дорога та інженерні споруди можуть зазнати пошкоджень від проїзду по ній вантажного транспорту та проведення відповідачем будівельних робіт з будівництва будинку на її земельній ділянці.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача та третьої особи в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є суміжними землевласниками.

Спірною є частина земельної ділянки, яка належить до земель загального користування територіальної громади смт.Східниця і використовується позивачем як заїзд до належного йому на праві власності будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Також встановлено, що цей спірний заїзд (проїзд) є проїздом загального користування і рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки в одноосібне користування позивача для облаштування заїзду до його будинковолодіння немає.

Спірні тимчасові дерев'яні споруди малої архітектурної форми, про демонтаж яких просив позивач у своєму позові, були влаштовані відповідачем на земельній ділянці загального користування, яка є власністю територіальної громади смт.Східниця, і не перешкоджали позивачеві користуватись проїздом до його будинковолодіння, оскільки знаходились за межами проїзжої частини дороги, що підтверджується також фотосвітлинами, наданими самим позивачем.

Доводи позивача про те, що влаштуванням спірних споруд можуть бути пошкоджені споруджені ним на землях загального користування інженерні мережі водопроводу та дренажно-дощової каналізації до його будинковолодіння, є теж безпідставними, оскільки жодних доказів про будь-яке пошкодження цих інженерних споруд позивачем не надано, і, як правильно зазначив суд першої інстанції, достатніх підстав для висновку про можливість порушення права позивача в майбутньому теж немає, оскільки споруди влаштовані відповідачем тимчасово на час проведення будівництва житлового будинку, не мають фундаменту, а окремі з них уже демонтовані відповідачем на виконання рішення виконавчого комітету Східницької селищної ради №72 від 17.11.2016 року «Про демонтаж тимчасових споруд типу «господарських».

Отже, підстав для висновку про те, що влаштуванням цих тимчасових об'єктів порушене (чи може бути порушене) право позивача як землевласника та/чи землекористувача, та/або власника нерухомого майна, немає.

Посилання сторони позивача на те, що спірні споруди, зокрема, ті, які залишились не демонтованими, підлягають демонтажу, оскільки були влаштовані відповідачем самочинно та з порушенням Державних будівельних норм та правил, є теж безпідставними, оскільки відповідно до норми ст.376 ЦК України, вимогу про демонтаж самочинного будівництва може пред'явити власник земельної ділянки, на якій розміщене самочинне будівництво, а в даному випадку - це Східницька селищна рада, та/або особа, права якої цим самочинним будівництвом порушені.

Отже, визначених законом підстав для задоволення позовної вимоги позивача про демонтаж спірних споруд немає, оскільки позивачем не доведено, що спірними тимчасовими спорудами, які влаштовані відповідачем на час проведення будівництва і до того ж на земельній ділянці, яка не належить позивачеві на праві власності чи користування, порушені його права.

При цьому, у випадку виявлення порушень законодавства при влаштуванні спірних споруд та їх експлуатації, селищна рада та інші уповноважені на те органи не позбавлені права реагувати на виявлені порушення у встановленому законом порядку, в тому числі, й шляхом звернення до суду за наявності для того правових підстав.

Що ж стосується позовної вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні заїздом у зазначений в позовній заяві спосіб, то по своїй суті ця вимога зводиться фактично до визнання за позивачем одноосібного права на користування спірним заїздом, проте, вирішення даного питання є компетенцією органу місцевого самоврядування, а не суду.

Отже, підстав для висновку про порушення права позивача, як власника земельної ділянки та/або будинку, використанням відповідачем спірного загального проїзду для заїзду до належної їй земельної ділянки, на якій ведеться будівництво, теж немає.

Таким чином, суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 07 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.