Номер провадження: 22-ц/785/7035/17
Номер справи місцевого суду: 523/1653/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.

при секретарі: Лопотанові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного казначейства України в Одеській області про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями органами досудового слідства та прокуратури, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 липня 2017 року, -

встановила:

03 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом який в подальшому було уточнено до Державного казначейства України в Одеській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної особі незаконними діями органами досудового слідства та прокуратури.

Посилаючись на те, що 30 вересня 2003 року відносно нього голови правління ЗАО «Фармнатур» порушено кримінальну справу №90 через перевищення службових повноважень та присвоєння чужого майна в особливо крупних розмірах за ст. ч.3 ст.365, ч.5 ст.191 КК України прокуратурою Суворовського району міста Одеси, з обранням міри запобіжного заходу підписка про невиїзд. Як вказує позивач в своїх обґрунтуваннях, з того часу кримінальне провадження відносно нього тривало, справа Суворовським райсудом м. Одеси неодноразово поверталась в прокуратуру району для проведення додаткового розслідування, а 30 березня 2011 р. прокуратура району кваліфікувала його дії за ч.2 ст.366, ч.2 ст.367 КК України. Позивач оскаржував у Суворовському райсуді м. Одеси постанову про порушення проти нього кримінального провадження та лише 03 грудня 2012 р. Суворовський райсуд м. Одеси своєю постановою скасував постанову прокуратури від 23 травня 2011р. про порушення кримінальної справи за ч.2 ст.366, ч.2 ст.367 КК України, яка залишилась без змін згідно ухвали апеляційного суду Одеської області від 06 лютого 2013р.

Позивач вказує на те, що з 2003 р. по 2013 р. його незаконно переслідували органи досудового слідства прокуратури Суворовського району міста Одеси, через ці дії позивач позбавили звичного життя , можливості працювати згідно його досвіду, позивач втратив свій звичний заробіток , стан його фізичного здоровя погіршився, також позивач зазначає, що йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 646 740 грн.

Також позивач просить відшкодувати йому збитки, завдані незаконним діями органів досудового слідства та прокуратури на загальну суму - 4410140 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 липня 2017 року позов ОСОБА_2 до Державного казначейства України в Одеській області про відшкодування шкоди заподіяної особі незаконним діями органами досудового слідства та прокуратури на загальну суму 4410140 грн. залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що позивач не довів свої вимоги в судовому засіданні та не надав суду будь-якого доказу на підтвердження обґрунтувань позову, тому суд відмовив в задоволені позовних вимог

Однак погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального закону.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує і ухвалює нове рішення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що 30 вересня 2003 року відносно нього голови правління ЗАО «Фармнатур» порушено кримінальну справу №90 через перевищення службових повноважень та присвоєння чужого майна в особливо крупних розмірах за ст. ч.3 ст. 365, ч.5 ст.191 КК України прокуратурою Суворовського району міста Одеси, з обранням міри запобіжного заходу підписка про невиїзд.

Кримінальне провадження відносно нього тривало, справа Суворовським райсудом м. Одеси неодноразово поверталась в прокуратуру району для проведення додаткового розслідування, а 30 березня 2011 р. прокуратура району кваліфікувала його дії за ч.2 ст.366, ч.2 ст.367 КК України. Позивач оскаржував у Суворовському райсуді м. Одеси постанову про порушення проти нього кримінального провадження.

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 03 грудня 2012 р. скасована постанова старшого слідчого прокуратури Суворовського району міста Одеси ОСОБА_3 від 23 травня 2011р. про порушення кримінальної справи за ч. 2ст. 366, ч.2 ст.367 КК України та матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 366, ч.2 ст.367 КК України повернуто прокурору Суворовського району міста Одеси. Дана постанова суду набрала законної сили 06 лютого 2013 року, згідно ухвали апеляційного суду Одеської області.

Право на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями, бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудового розслідування, прокуратури або суду передбачено статтею 1176 ЦК України, згідно до якої шкода, завдана фізичній особі внаслідокїї незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконногонакладення адміністративногостягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду виникає у випадках, передбачених законом.

Зокрема Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюютьоперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994 року із змінами та доповненнями від 13.04.2012 року, відповідно до ст. 1 якого підлягає

відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність" (2135-12), "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" (3341-12) та іншими актами

законодавства.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках:

2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Стаття 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» унаведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються):

1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій;

2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином;

4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги;

5) моральна шкода.

Позивач вказував, що у період з 30. 09. 2003 року по 06.02 2013 року через незаконне притягнення його до кримінальної відповідальності він втратив заробіток та інші грошові доходи на суму 1 680000 грн;

На отримання юридичної допомоги витратив 179000 грн;

Затрати, до яких призвело порушення нормальних життєвих звязків, погіршення стосунків з оточуючими та втрата фізичного здоровя, які він оцінює в 400 000 грн., та моральну шкоду у сумі 676740 грн.

Однак, на підтвердження своїх доводів щодо втрати заробітку та недоотримання інших грошових доходів, витрат на надання юридичної допомоги, затрат у звязку з порушенням нормальних життєвих звязків та втратит фізичного здоровя, позивач суду не надав, тому судова колегія приходить до висновку про відмову у цій частині позову.

Водночас, судова колегія погоджується з позовними вимогами в частині відшкодування моральної шкоди і вважає позов у цій частині таким, що підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені пунктом 1 статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно до статтей 12,13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Враховуючи, що позивач тривалий час з 30 вересня 2003 по 6 лютого 2013 року знаходився під слідством і судом, у звязку з чим зазнавав страждань, повязаних з психічним впливом на нього.

Виходячи з вимог закону щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, судова колегія вважає за можливе визначити розмір її відшкодування у сумі 360000 грн.

Керуючись: ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 липня 2017 року скасувати та постановити ухвалу, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

На відшкодування йому моральної шкоди з Державної Казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України стягнути на користь ОСОБА_2 360000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6