Справа № 161/3919/17
Провадження № 2/161/1906/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н 18 лютого 2011 року, ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідач зобовязання вказаним договором належним чином не виконав. В результаті чого, в нього, станом на 28 лютого 2017 року, мається заборгованість в сумі 36 609,67 гривень, яка складається з наступного:

- 2 554,28 гривень - заборгованість за кредитом;

- 28 435,88 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3 400,00 гривень заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 гривень - штраф (фіксована частина);

- 1 719,51 гривень штраф (процентна складова).

Просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав у ньому викладених, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлений позов не визнав. Просив застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом при розгляді справи встановлено, що 18 лютого 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н (а.с. 6). Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, ПАТ КБ «ПриватБанк» надало ОСОБА_3 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Базова процентна ставка 30,00% на рік. ОСОБА_3 зобовязався повернути суму кредиту, відсотки та винагороди відповідно до заяви та умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_3 свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 18 лютого 2011 року належним чином не виконав. В результаті чого, станом на 28 лютого 2017 року, в нього, згідно виписок по картковому рахунку, наданих позивачем, мається заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 34 390,16 гривень.

При цьому, судом не приймається до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем. Оскільки розмір заборгованості згідно вказаного розрахунку суперечить іншим письмовим доказам у справі, а саме випискам по картковому рахунку ОСОБА_3 Крім того, представник позивача, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надав жодних пояснень щодо причин такої розбіжності. А також з приводу того, з чого складається заборгованість ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 34 390,16 гривень. Однак, наявність в ОСОБА_3 заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 34 390,16 гривень достовірно підтверджується письмовими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом не приймаються до уваги твердження представника відповідача щодо спливу строків позовної давності, з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено, і це підтверджується письмовими матеріалами справи, що 25 квітня 2014 року ОСОБА_3 здійснив останній платіж, спрямований на погашення заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Судом не приймаються до уваги твердження представника відповідача, що вказаний платіж не був здійснений ОСОБА_3, а вказані відомості були внесені позивачем з метою переривання перебігу строків позовної давності. Оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин стороною відповідача суду надано не було.

Також судом встановлено, що позивач звернувся до суду 10 березня 2017 року з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 лютого 2011 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3.

Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк», всупереч твердженням представника відповідача, не пропущено строк позовної давності для звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 гривень.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_3 свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 18 лютого 2011 року належним чином не виконав. В результаті чого, станом на 28 лютого 2017 року, в нього, згідно виписок по картковому рахунку, наданих позивачем, мається заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 34 390,16 гривень. А також враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в повному обємі та стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» виниклої заборгованості та судових витрат.

Керуючись ст.ст. 526, 1054 ЦК України,ст.ст.10, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути зОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» - 34 390,16 гривень заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.02.2011 року на р/р 3111 у ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, .

Стягнутиз ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 гривень, на р/р 0001 ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, .

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до А пеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Рішення в повному обємі складено

23 жовтня 2017 року.