Провадження № 2/127/4486/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02.11.2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Бессараб Н.М.,

при секретарі Слізяк М.М.,

з участю представника позивача Бахновської Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання, мотивуючи свій позов тим, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Помешкання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 де проживає відповідач, забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються позивачем. Однак, позивач терпить збитки у зв'язку з відмовою відповідача розраховуватись за надані послуги, в результаті чого у останньої виникла заборгованість перед позивачем за період з вересня 2013 року по травень 2017 року, з урахуванням поточної оплати та щомісячних нарахувань, в сумі 12991,86 грн., з яких: 5477,15 грн., борг за спожиті послуги централізованого теплопостачання, 6635,52 грн. - інфляційні та 879,19 грн., - 3% річних, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд визнав за можливе розглядати справу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги доведені матеріалами справи та їх слід задовольнити з таких підстав.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року за №1875.

Відповідачка ОСОБА_2 проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5) та забезпечується послугами централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго».

Відповідачка ОСОБА_2 порушила вимоги п. 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 та п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і станом на серпень 2017 року заборгованість у неї складає 12991,86 грн., з яких: 5477,15 грн., борг за спожиті послуги централізованого теплопостачання, 6635,52 грн. - інфляційні та 879,19 грн., - 3% річних (а.с. 6-9).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та сплачувати дані послуги у строки, встановлені договором або законом.

Однак, незважаючи на те, що між сторонами не було укладено письмового договору про надання житлово-комунальних послуг, суд вважає, що між ними склались фактичні правовідносини, оскільки відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів», договір це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження дії усної угоди оформляється квитанцією (розрахунковим документом).

Згідно із статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Під таким розрахунковим документом слід розуміти квитанцію, яку щомісяця надсилає виконавець споживачам для оплати наданих їм житлово-комунальних послуг. Таким чином, підтвердженням наданої споживачу житлово-комунальної послуги є розрахункова квитанція.

Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг при умові, якщо вона фактично користується (чи має намір користуватись) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту початку користування цими послугами.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що кореспондується із ч. 2 ст. 68 ЖК України, квартирна плата та плата за комунальні послуги нараховується та вноситься щомісячно.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Таким чином, у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, що знайшло своє відображення також у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13.

Враховуючи наведене вище та ту обставину, що відповідачка в добровільному порядку не розраховуються з позивачем за надані послуги централізованого гарячого водопостачання, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 509, 526, 625 ЦК України, ст. 68 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про захист прав споживачів», Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з вересня 2013 року по травень 2017 року в розмірі 12991,86 грн. (дванадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто одна грн. 86 коп.), з яких: 5477,15 грн. - сума боргу за спожиту теплову енергію; 879,19 грн. - 3% річних; 6635,52 грн. - інфляційних, та судовий збір в сумі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн.)

Рішення позивачем може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, через Вінницький міський суд Вінницької області, а відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення до Вінницького міського суду Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: