Справа №264/3726/15-ц
Провадження№ 6/266/111/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Федотової В.М.., при секретарі Шишханової К.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України, суд -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 р. старший державний виконавець Чудновець К.О. звернулась до суду із зазначеним поданням, зазначивши, що у Приморському ВДВС перебуває виконавче провадження АСВП №48325272 по примусовому виконанню виконавчого листа №264/3726/15-ц від 23.07.2015 року виданого Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.06.2015. Державним виконавцем Приморського ВДВС м.Маріуполя винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, про що повідомлено боржника. ОСОБА_1 надано строк для самостійного виконання рішення, однак ОСОБА_1 добровільно рішення суду не виконує, дій направлених на погашення боргу не здійснює. В зв`язку з цим, з метою повного, всебічного і своєчасного виконання рішення суду, просив тимчасово обмежити право виїзду ОСОБА_1 за кордон.

Представник Приморського ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ ОСОБА_3 просила розглянути подання без її участі.

Відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК України - питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця..

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань.

Судом встановлено, що 03.08.2015 року державним виконавцем Приморського ВДВС м. Маріуполя винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 600 грн..(а.с.9)

11.01.2017 року, 02.02.2017 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою мешкання боржника: м. Маріуполь, вул. Чорноморська,14/9-13, однак двері ніхто не відчинив про що було складено акт.(а.с.7,8)

Згідно ст.. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» - підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

За змістом п. 3 розяснень постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі ст. 377-1 ЦПК є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обовязків, передбачених ст. 12 Закону № 606-ХІV.

Найбільш поширеними підставами відмови у задоволенні судом подань державних виконавців є:

1) відсутність відомостей про обізнаність боржника про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження та розяснення боржнику його обовязків;

2) неповнота вчинення виконавчих дій;

3) відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань;

4) відсутність відомостей про наявність чи відсутність майна боржника чи існування у нього реальної можливості виконати рішення суду;

5) неврахування наявності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення;

6) встановлення строків добровільного виконання зобовязань за рішенням суду або іншого органу.

Доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим із метою всебічного і повного зясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин належить зясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково.

Невиконання зобовязання може бути зумовлено обєктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, субєктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання ? має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Проте лише самостійне невиконання боржником зобовязань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Зі змісту подання не вбачається, що боржник має намір покинути територію України, відсутні дані про наявність у останнього закордонного паспорту.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст.377-1 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Також, суд враховує, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки повязана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.377-1 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи ОСОБА_1 за межі України відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Федотова В. М.