Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі - Левчук Д.О.

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення заборгованості по виплаті розрахункових при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПрАТ «РІВНЕАЗОТ», про стягнення заборгованості по виплаті розрахункових при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Вимоги обґрунтовує тим, що 29.11.2001 року він був працевлаштований на роботу до ВАТ «Рівнеазот», яке на даний час перейменоване на ПрАТ «Рівнеазот» водієм. 14 червня 2017 року він звернувся із заявою до підприємства про звільнення його з роботи у звязку з невиплатою йому заробітної плати за лютий, березень, квітень, травень, червень 2017 року. Накозом №1593-ВК від 15.06.2017 року «про припинення трудового договору» його було звільнено з 20 червня 2017 року на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з невиконанням власником законодавства про працю. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті розрахункових при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, та просили суд їх задовільнити з підстав виклаедних у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку задоволити позов з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 29 листопада 2001 року перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Наказом №1593-ВК від 15.06.2017 року позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником законодавства про працю.

Відповідно до довідки ПАТ «РІВНЕАЗОТ» №2023 від 12.10.2017 року ОСОБА_1 звільненому з 20 червня 2017 року до виплати належить заробітна плата 55176.60 грн..

За змістом ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначені в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 ( Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 Порядку середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як убачається з довідки від 12.10.2017 р. № 2022, ОСОБА_1 було нараховано за квітень 2017 р. та за травень 2017 р. 12570.84 грн., в даній довідці зазначено, що середньогодинна заробітна плата становить 54.4192 грн.

Отже, за період з 21.06.2017 року по день винесення рішення по суті спору з урахуванням кількості відпрацьованих робочих годин ( 54,4192 заробітна плата за годину Х 8 години = 435,3536 заробітна плата за день Х 82 робочі дні = 35698,99 грн.)

Таким чином розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.06.2017 р. по 17.10.2017 р. становить 35698,99 грн.

Пунктом 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Згідно п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 10.02.2014р. зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч.3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України.

До матеріалів справи долучено договір на представництво від 04.07.2017 року між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2,ордер серії РН-444 №067 від 04 липня 2017 року та квитанцію №0.0.807906983.1 від 17 липня 2017 року на суму 1000 грн. за послуги з надання юридичної допомоги за договором від 04.07.2017 року. Також до матеріалів справи долучено акт №1 про приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання юридичних послуг 04 липня 2017 року від 24 липня 2017 року, згідно якого вбачається, що за виконання умов договору встановлено гонорар в розмірі 1000 грн.

Виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку про можливість задоволення позовної вимоги про стягнення понесенеих судових витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60-64, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення заборгованості по виплаті розрахункових при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «РІВНЕАЗОТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 55176,60 грн..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «РІВНЕАЗОТ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 35698,99 грн..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 908,76 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Харечко С.П.