АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 185/4465/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2057/К/17 суддя Тихомирова І.В.
Категорія - 81 (II) Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар - Гладиш К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2014 року по цивільній справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Логвиненко Т.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, до моменту фактичного виконання зобов'язань, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської областінадійшло подання державного виконавця Логвиненко Т.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

У своєму подані державний виконавець посилається на ту обставину, що на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 43324265 по примусовому виконанню виконавчого листа № 716 від 14.06.2012 року виданого Нікопольським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 182165,16 грн. Виконавче провадження відкрито 16.05.2014 року. Боржник викликався до відділу ДВС для сплати заборгованості на 29.05.2014 року.

Для виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем, перевірено майновий стан боржника за місцем його проживання, проведено розшук іншого майна боржника. В результаті вжитих заходів встановлено відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення органами державної виконавчої служби.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2014 року тимчасово обмежено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН № НОМЕР_1, паспорт Серії НОМЕР_2 виданий Нікопольським МВ УМВС у Дніпропетровській області 19.06.2001 року, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до моменту фактичного виконання зобов'язань згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 182165 (сто вісімдесят дві тисячі сто шістдесят п'ять) грн., 16 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження його виїзду за межі України,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що не існує жодних обставин, які б могли стати підставою для тимчасового обмеження його виїзду за межі України, а перешкода у виїзді за кордон є обмеженням його права пересування, гарантованого Конституцією України.

Посилається на те, що встановлений у судовому засіданні факт ухилення боржника від виконання судового рішення є недоведеним, оскільки його жодного разу не було повідомлено про наявність заборгованості та він не знав про існування виконавчого провадження, постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 43324265 по примусовому виконанню виконавчого листа № 716 від 14.06.2012 року виданого Нікопольським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 182165,16 грн. Виконавче провадження відкрито 16.05.2014 року. (а.с.6).

Постановляючи ухвалу про задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з доведеності факту ухилення останнього від виконання ним рішення суду, яке набрало законної сили.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну», громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Згідно п. 5, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначеної норми матеріального закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов'язань, але і факт ухилення від їх виконання, а також наявність паспорту для виїзду за кордон.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього за рішенням суду.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення, як того вимагають правила ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження». Відсутність майна та доходів у ОСОБА_1 не може свідчити про ухилення від виконання зобов'язання.

Враховуючи зазначені обставини та відсутність доказів, які б свідчили про факти умисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, колегія суддів приходить до висновку про передчасність застосування до боржника ОСОБА_1 такого заходу впливу як тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України, а тому колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, а в задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Логвиненко Т.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, до моменту фактичного виконання зобов'язань - відмовити.

Стаття 324 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, зокрема ухвали, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31 - 33 ч. 1 ст. 293 цього Кодексу.

Оскарження ухвал апеляційного суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у цій статті, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України №6-716цс15 від 23 вересня 2015 року і відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Керуючись п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, п.6 ч.1 ст. 314, ст. 315, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2014 року скасувати.

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Логвиненко Т.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, до моменту фактичного виконання зобов'язань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: