Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2017 Справа №607/6734/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред»явила до суду вказаний позов до відповідача ОСОБА_3 про стягнення із відповідача у її користь аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу , але не менше 30% прожиткового мініумуму для дитини відповідного віку , на неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред»явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування цих вимог зазначає, що відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання дочки, а тому з нього слід стягувати аліменти на дитину . Вона постійно несе витрати на лікування та утримання дитини , розмір її доходу є невисоким, складається лише з отримання щомісячної соціальної допомоги про народженні першої дитини в розмірі 860 гривень .

У судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали та просять задоволити у повному обсязі , зсилаючись на обставини , що викладені у позовній заяві. Окрім цього , зазначили, що малолітня Мілана потребує значних коштів на утримання , оскільки при народженні їй діагностували кісту яєчника. Відповідач маючи стабільний заробіток, не маючи ніяких утриманців в силі сплачувати аліменти на дочку ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, натомість позивач , маючи мізерні доходи , змушена самостійна надавати малолітній дитині утримання та лікування.

Відповідач у судовому засіданні заявлених позовних вимог не визнав у повному обсязі, хоча пояснив , що змушений орендувати житло у м. Ужгороді , де має постійне місце роботи , тому , якщо суд прийде до переконання про стягнення аліментів, то їх розмір згідно із вимогами законодавства має складати ? частку усіх видів його заробітку (доходу ), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно .

Суд, заслухавши пояснення сторін , всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що наявні законні підстави для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке:

17 жовтня 2013 року сторони уклали шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області складено актовий запис за № 1900 та видано Свідоцтво про шлюб серії 1-ИД №103111.

Від шлюбу сторін 17 жовтня 2017 року народилася дочка ОСОБА_5, про що Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 25 жовтня 2016 року складено актовий запис за № 2242 та 25 жовтня 2016 року видане Свідоцтво про народження серії 1-БК №526320.

Усі вказані вище обставини визнані сторонами, а тому, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Однак такої домовленості між позивачкою та відповідачем не досягнуто, тому слід врегулювати ці відносини рішенням суду.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до абз. 2 ч 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як убачається з довідки від 06 червня 2017 року, виданої Управлінням соціальної політики Радивилівської райдержадміністрації Рівненської області, позивачка перебуває на обліку в управлінні,та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини, загальний розмір якої за період з грудня 2016 року по травень 2017 року , включно, склав 5160 гривень.

Відповідач працює у Державному підприємстві «Закарпатліссервіс» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства, де його дохід за період з квітня по вересень 2017 року становить 69626,98 гривень і у Приватному підприємстві «Броксервіс» (за сумісництвом ) , де його дохід , за період з квітня по вересень 2017 року, склав у загальній сумі 2342,85 гривень. Вказане стверджується довідками про доходи : за № 26 від 25 жовтня 2017 року , виданою за підписом директора та головного бухгалтера Державному підприємстві «Закарпатліссервіс» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства та довідкою підписом головного бухгалтера Приватного підприємства «Броксервіс» .

Неповнолітня дочка сторін ОСОБА_5 проживає разом із позивачкою по вулиці Вербицького,6/38 у м. Тернополі (без реєстрації ) згідно із Інформацією за № 2993/28-03 від 11 вересня 2017 року начальника Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради.

Судом установлено , що неповнолітня ОСОБА_5 повністю перебуває на утриманні матері - позивачки по справі.

Таким чином позивач фактично одноособово несе обов»язки з утримання дочки ОСОБА_6 , які згідно із вимогами закону покладені на обох сторін.

За таких обставин, враховуючи приписи ст. 182 СК України, зважаючи на фінансові потреби дитини,матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 640 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, ідент. номер НОМЕР_1, працює в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстролване місце перебування м. Тернопіль вулиця Вербицького,6/38, ідент. номер НОМЕР_2, працює у Державному підприємстві «Закарпатліссервіс» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства і у Приватному підприємстві «Броксервіс» , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_8