Справа № 184/1641/17
Номер провадження 2-о/184/72/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Томаш В.І., при секретарі Михайловій Т.В., за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1, представник заявника ОСОБА_2, заінтересована особа: Територіальна громада м. Покров Дніпропетровської області в особі виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги, висловлені в заяві, підтримала та просить суд встановити факт її постійного проживання однією сімєю з ОСОБА_3, померлим 13.04.2017 року, з 2009 року і по день його смерті.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заявника підтримала та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Територіальна громада м. Покров в особі виконкому Покровської міської ради в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в їх відсутності, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він знав ОСОБА_3 давно, вони були сусідами по гаражу. Йому відомо, що ОСОБА_3 проживав разом з ОСОБА_1 до своєї смерті. Він їм не один раз допомагав по будинку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона знала ОСОБА_3, який мешкав разом з ОСОБА_1 багато років до своєї смерті.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він знав ОСОБА_3, який мешкав разом з ОСОБА_1 приблизно з 2008-2009 років однією сімєю до дня його смерті.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона сусідка ОСОБА_1, яка після смерті свого чоловіка проживала разом з ОСОБА_3 до його смерті.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона знає ОСОБА_1, яка разом з ОСОБА_3 мешкала однією сімєю то в будинку, то в квартирі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_3 вона знала дуже давно. Після смерті його дружини ОСОБА_3 почав проживати з ОСОБА_1.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_3 знала дуже давно, він проживав з ОСОБА_1 однією сімєю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_1 її сусідка. ОСОБА_3 знала давно, вони жили разом після смерті чоловіка ОСОБА_1 та смерті дружини ОСОБА_3 більше пяти років.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона сусідка ОСОБА_1, яка мешкає по вул. Олександрівській, буд. 13 в м. Покров, яка проживала разом з ОСОБА_3 Останні роки вони мешкали і місті на квартирі більше пяти років.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона добре знала ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які жили разом однією сімєю по вул. Олександрівській.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 знає давно, вони жили разом однією сімєю більше пяти років в будинку ОСОБА_1.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона добре знала ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які жили разом як одна сімя.

Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 13.04.2017 року помер ОСОБА_3, з яким ОСОБА_16 проживала однією сім'єю з 2009 року і по день його смерті.

Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру № 64 в житловому будинку № 45 по вул. Калініна (зараз вул. Центральна) в м. Покров Дніпропетровської області, на автомобіль марки ВАЗ 21011 1975 року випуску, реєстраційний номер 25983АА, а також на предмети домашнього вжитку. Вказана квартира належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на житло від 12 травня 1993 року - 1/2 частка, і ще 1/2 частка квартири належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07 жовтня 2008 року, яке було видане Орджонікідзевською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт від 11 лютого 2009 року. Відповідно до змісту свого заповіту ОСОБА_3 заповів вказану вище квартиру своїй сестрі ОСОБА_17, вказаний автомобіль він заповів своєму брату - ОСОБА_18, а ОСОБА_16 він заповів речі домашнього вжитку та обіходу. Вказаний заповіт був посвідчений нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори ОСОБА_19 та зареєстрований у Спадковому реєстрі. На час складання ОСОБА_3 вказаного заповіту вони утрьох були його найближчими родичами та близькими особами. Його дружина - ОСОБА_20 (дошлюбне прізвище ОСОБА_16) померла 08 березня 2008 року. Вона була рідною сестрою чоловіка заявниці - ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер через чотири місяця після смерті своєї сестри ОСОБА_20, а саме 17.07.2008 року. Дітей у подружжя ОСОБА_20 не було. Рідний брат ОСОБА_3 - ОСОБА_18 та його рідна сестра ОСОБА_17 проживали в Республіки Башкортостан: він в м. Учали-1, а їх сестра в м. Уфа. Тому, окрім заявниці в Україні, у ОСОБА_3 більше нікого не залишилося після того, як померли його дружина та чоловік заявниці, які були рідними братом та сестрою. Чоловік заявниці постійно підтримував теплі родинні стосунки зі своєю сестрою та її чоловіком, тому і у ОСОБА_1 з ОСОБА_3 склалися з самого початку теплі родинні стосунки. Після того, як ОСОБА_3 поховав свою дружину і залишився самотнім, заявниця почала допомагати йому в веденні домашнього господарства, а також надавала йому постійну моральну підтримку. А після того, як ОСОБА_1 поховала свого чоловіка, вони з ним почали ще більше спілкуватися, підтримувати один одного та допомагати один одному. ОСОБА_1 почала постійно приходити до ОСОБА_3, готувати йому їжу. Потім вони вирішили, що буде краще, якщо вони будуть харчуватися разом і буде краще, якщо вона буде готувати їжу за місцем її проживання. На той час ОСОБА_3 після смерті своєї дружини за віком та станом свого здоров'я потребував постійного стороннього догляду та допомоги. Він страждав на різні серцеві захворювання, у тому числі на ішемічну хворобу серця, на гіпертонічну хворобу на інші тяжкі захворювання. У нього почалися проблеми з памяттю. Коли він виходив з дому, для того, щоб він не загубився, заявниця в кожен карман почала класти йому записки з адресою його проживання. Тому через деякий час вони вирішили, що буде ще краще для них обох, якщо вони будуть проживати разом, вести спільне господарство та доглядати один за одним.

З 2009 року заявниця з ОСОБА_3 почали проживати разом. Вони разом не тільки харчувалися, а ще мали спільний бюджет і спільно витрачали його та її пенсію на оплату комунальних послуг, на придбання ліків для кожного з них та на інші необхідні витрати.

ОСОБА_1 за освітою є зоотехніком і вміє надавати першу медичну допомогу не тільки тваринам, а і людині теж. Зокрема, вона вміє ставити уколи, які лікарі часто призначали ОСОБА_3 За призначенням лікарів заявниця робила уколи ОСОБА_3 та надавала іншу допомогу теж за призначенням лікарів.

Виходячи з вказаних обставин, 11 лютого 2009 року ОСОБА_3, коли складав свій вказаний вище заповіт на випадок своєї смерті, включив в нього і ОСОБА_1.

Однак так сталося, що рідна сестра ОСОБА_3 - ОСОБА_17 померла раніше за нього. Рідному брату ОСОБА_3 - ОСОБА_18 багато років, він проживає в Російської Федерації і не має наміру вступати у спадщину, що залишилася після смерті його померлого брата ОСОБА_3

Коли заявниця повідомила його про необхідність звертатися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті його брата ОСОБА_3, він повідомив їй про те, що йому вказана спадщина зовсім не потрібна, що він вважає недоцільним одержувати у спадщину старий автомобіль і квартиру, що залишилися після смерті його брата з врахуванням усіх витрат по їх переоформленню спочатку на його ім'я, на сплату податків, а потім нести витрати відчуження квартири та автомобіля. Він запропонував ОСОБА_1 переоформити усю спадщину, що залишилася після смерті його рідного брата, на своє ім'я, поставити пам'ятник його брату за рахунок отриманої спадщини та доглядати за місцем поховання його брата.

Заявниця фактично відповідно до вимог ст. 1264 Цивільного кодексу України є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_3 по відношенню до майна, що не охоплюється заповітом на її користь.

Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 немає спадкоємців за законом першої, другої або третьої черги, а також спадкоємців за заповітом, що прийняли спадщину після його смерті.

Рідна сестра ОСОБА_3 - ОСОБА_17 померла ще до його смерті, а його рідній брат ОСОБА_18 не прийняв спадщину після смерті свого брата і в подальшому не має наміру на неї претендувати.

19.06.2017 року заявниця, як спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 на частину його майна, зазначеному в заповіті,звернулась до приватного нотаріуса Орджонікідзевського нотаріального округу ОСОБА_22 з заявою про прийняття спадщини. Вона відкрила спадкову справу № 108/2017, здійснила реєстрацію спадковій справи у Спадковому реєстрі за №60812763. Однак для отримання свідоцтва про право на спадщину на інше майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1, як спадкоємцю четвертої черги за законом, необхідно у судовому порядку встановити факт постійного з ним проживання однією сім'єю з 2009 року і по день його смерті.

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Саме такі відносини були у ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 2009 року і по день його смерті.

Відповідно до ч. 1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

2. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки,

Як встановлено судом, спору про право на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, з іншим спадкоємцем у заявниці немає.

Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з померлим ОСОБА_3 однією сім'єю з 2009 року по день його смерті має юридичне значення внаслідок того, що від нього залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Постійним місцем проживання заявниці є м. Покров Дніпропетровської області.

Таким чином, суд вважає необхідним вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1264, 1268 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 209 213, 256-258 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, представник заявника ОСОБА_2, заінтересована особа: Територіальна громада м. Покров Дніпропетровської області в особі виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення» - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сімєю з ОСОБА_3, померлим 13 квітня 2017 року, з 2009 року і по день його смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_23