Справа № 2604/8340/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Гончарука В.П.

за участі секретарів - Краснової І.В., Бондарчук М.В., Погорілої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Зіненко Наталії Леонідівни, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Кияшко Аліни В'ячеславівни треті особи ВГІРФО Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві, КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна про визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним та витребовування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особи : Зіненко Наталії Леонідівни, ОСОБА_5, Кияшко Аліна В"ячеславівна, ВГІРФО Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві, КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про визнання добросовісним набувачем та визнання втратившим право на користування житловим приміщенням, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, та з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд: визнати недійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 від 14 10 2011 року між невстановленою особою, яка діяла від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2, витребувати квартиру АДРЕСА_2 від ОСОБА_4, шляхом виселення із цієї квартири її доньки ОСОБА_5 та передати квартиру ОСОБА_1

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в спірній однокімнатній квартирі АДРЕСА_3 проживала його матір ОСОБА_7, квартира належала їм на праві спільної власності. Після смерті матері, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_1 став одноосібним власником квартири.

У зв'язку з одруженням, ОСОБА_1 проживав за адресою дружини. У грудні 2011 року ОСОБА_1 приїхав до квартири за речами, однак не зміг потрапити до неї, так як в ній були змінені замки. У ЖРЕО йому повідомили, що за документами йому стало відомо, що спірна квартира за короткий проміжок часу була продана двічі

В послідуючому йому стало, що 10 жовтня 2011 року невідома особа від імені ОСОБА_1 продала громадянину ОСОБА_2 його квартиру за 159,5 тис грн. (20 тис доларів США) Договір купівлі- продажу засвідчено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зіненко Н.Л. На підставі договору купівлі-продажу квартира зареєстрована в БТІ в м. Києва у державному реєстрі права 20.10.2011 року за ОСОБА_2

17 листопада 2011 року, ОСОБА_2 продав новопридбану квартиру ОСОБА_4 за 240433 гривні. Цей договір купівлі-продажу засвідчено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кияшко А.В.

На підставі договору купівлі-продажу квартира зареєстрована КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна» у державному реєстрі права 24.11.2011 року за новим власником ОСОБА_4 У квартирі прописана донька покупця - ОСОБА_5

ОСОБА_1 стверджує, що квартиру він не продавав, 14 жовтня 2011 року договір купівлі- продажу квартири не підписував і у нотаріуса не був. Грошей за квартиру не отримував. Підпис у договорі купівлі- продажу квартири здійснено від його імені невідомою особою по підробному паспорту.

Зазначені договори купівлі-продажу квартири протирічать вимогам ст. 203 ЦК України, так як ніякого волевиявлення власника квартири щодо її продажу не було. Квартира продана невідомою особою на підставі підробленого паспорта, тобто внаслідок обману. Згідно ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визначається судом недійсним. Використання підробленого паспорту та умовчання під час укладання угоди про те, що квартира продається без згоди на те власника є істотне значення, а тому така угода є недійсною

Із тексту договорів купівлі- продажу вбачається, що покупець (продавець) ОСОБА_2 спірної квартири проживає у Слободо-Шаргородському районі Вінницької області, однак такого району взагалі не існує. Незважаючи на це, приватні нотаріуси Зіненко Н.Л. і ОСОБА_8 засвідчили правочин, чим спонукали незаконному позбавленню ОСОБА_1 його квартири.

Таким чином, зазначені договори купівлі - продажу квартири, яка належала ОСОБА_1 повинні бути визнані недійсними, так як вчинені вони внаслідок обману, квартира повернута її законному власнику, а ОСОБА_4 підлягає виселенню із квартири на підставі ст. 169 ЖК України, у зв'язку із припиненням договору найму та зняття з реєстрації в цій квартири.

ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання добросовісним набувачем та визнання втративши право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі- продажу від 17 листопада 2011 року, укладеного з ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко Аліною В'ячеславівною.

При укладанні договору будь-яких обставин порушення вимог законодавства України при відчуженні даної квартири їй не відомі і не могли бути відомі, оскільки на момент купівлі -продажу вона не перебувала від арештом та під забороною, не знаходилася у податковій заставі. Правомірність укладання договору засвідчують сторони своїми підписами, та нотаріус, що посвідчував договір.

Всі вимоги, додержання які є необхідними для чинності правочину згідно ст. 203 Цивільного кодексу України нею виконані, дотримана форма правочину встановлю законом, правочин законові не суперечить.

Усі суттєві умови вказаного Договору сторонами виконано, розрахунок проведено повністю і передано у власність квартиру, в яку вселилась і проживає ОСОБА_9. До вказаної квартири з питань неправомірності її придбання ніхто ніколи із сторонніх осіб, у тому числі правоохоронців не звертався, та не намагався потрапити до квартири. Тобто не має жодних підстав доля визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17 листопада 2011 року, укладеного нею та ОСОБА_2 та відсутні причини виселення ОСОБА_9.

Правомірність набуття нею вказаної квартири підтвердив факт нотаріального посвідчення договору купівлі- продажу квартири та реєстрації квартири у Київському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна 24 листопада 2011 року за реєстраційним номером 34773180, номер запису :5962 в книзі д.1581-195.

Як вбачається з наведених обставин,є очевидним, що вона є добросовісним набувачем квартири, її власником з моменту придбання квартири та моменту її реєстрації Київським бюро технічної інвентарізації, згідно ст. 334 Цивільного кодексу, а саме з 24 листопада 2011 року.

Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає володіння, користування, розпорядження своїм майном, колишні власники втрачають всі права на квартиру, в тому числі на користування жилим приміщення, а відтак реєстрація ОСОБА_1 у даній квартирі є неправомірною, у зв'язку з чим просить визнати її, ОСОБА_4, добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_5 та визнати ОСОБА_1 втративши право користування жилим приміщення за адресою АДРЕСА_6

В судовому засіданні, позивач та його представник наполягали на задоволені позову в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в позовні заяві, при цьому позивач зазначив, що на час смерті матері він з померлою не проживав, її не ховав, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, не отримував свідоцтво про право на спадщину, дублікат свідоцтва про право власності на квартиру він також не отримував, в судовому засіданні також не зміг пояснити яким чином в підробний паспорт, який фігурує під час укладання оспорюваного договору купівлі - продажу квартири, потрапила його фотокартка, яка також міститься в паспорті ОСОБА_1, який останній пред»являв під час розгляду справи в суді.

Крім того позивач під час розгляду справи не ставив питання щодо визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, відповідно до якого за позивачем ОСОБА_1 було визнано право власності на ? частину спірної квартири, що належала його матері ОСОБА_7, хоча в судовому засіданні стверджував, що з заявами до нотаріальних органів з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 не звертався та нікого не вповноважував від його імені звертатися з даного питання до нотаріальних органів та будь - яких документів для його не надавав. Також свідоцтво про смерть своєї матері ОСОБА_7 та будь - яких інших документів він не отримував.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник проти основного позову заперечували, зустрічний підтримали в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені у зустрічній позовній заяві.

Відповідач Зіненко Н.Л., основний позов не визнала, надавши пояснення в яких назначила, що 14 жовтня до неї приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зіненко Н.Л. звернулися громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з проханням посвідчити між ними договір купівлі-продажу квартири. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали документи, необхідні для посвідчення відповідного правочину. Під час попередньої перевірки наданих документів, нею було виявлена помилка у картці платника податків, виданої на ім'я ОСОБА_1 (написання прізвища у картці платника податків не було ідентичне написанню у паспорті громадянина України), всі інші документи відповідали вимогам законодавства України.

ОСОБА_1 був повідомлений про те, що написання прізвища у картці платника податків повинно бути ідентичне написанню у паспорті громадянина України, тому для укладання від його імені правочину необхідно виправити помилку в картці платника податків. Для цього його потрібно звернутися до відповідного органу Державної податкової адміністрації України, пред'явити оригінал паспорта громадянина України та оригінал картки платника податків.

Після обліку того ж дня громадянин ОСОБА_1 та ОСОБА_10 прийшли до нотаріальної контори та надали всі необхідні документи для укладання договору купівлі-продажу документи, у тому числі ОСОБА_1 надав нову картку платника податків.

Нею було встановлено, особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за паспортами, копії яких зберігаються у справах приватного нотаріуса КМНО Зіненко Н.Л.. Фізичні особи, зображені на фотокартках у паспортах були тотожні з особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які звернулись для вчинення нотаріальних дій та надали паспорти. За паспортами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був визначений обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які звернулись для вчинення нотаріальних дій, було перевірено справжність підписів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, підписи яких відповідали підписам у їх паспортах. Тому за відсутності будь-яких підстав, які б перешкоджали сторонам вчинити нотаріальну дію відповідно до Закону України «Про нотаріат»та наказу Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок нотаріальних дій нотаріусами України» нею, як приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 14.10.2011 року був посвідчений договір купівлі-продажу квартири за реєстровим №1227.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилась, направивши на адресу суду лис в якому зазначено, що нею приватним нотаріусом Київського міського округу, 17 листопада 2011 року був посвідчений договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_21 за реєстровим 2316, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в тексті вказаного договору допущена описка в зазначені адреси місця реєстрації продавця ОСОБА_2, вірна адреса: АДРЕСА_22

Відповідач ОСОБА_11 та його представник в ході судового розгляду первинний позов визнавали спочатку повідомили суд, що під час укладання оспорюваного договору купівлі - продажу квартири 14.10.2011 р. продавцем від імені ОСОБА_1 була особа, яка не була схожа на ОСОБА_1, але в послідуючому пояснення відповідача та його представника були змінені в тій частині що продавець був схожий на ОСОБА_1 також в судовому засіданні відповідач стверджував, що спірну квартиру він придбав для власного проживання, але після укладання оспорюваного договору він вирішив продати спірну квартиру.

Суд заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справив становив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у рівних долях належала квартира АДРЕСА_7 (т.1 а.с. 91).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7 померла ( а.с. 12).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7 (т 2 а.с.223).

З листа відділу реєстрації смерті у м. Києві міністерства юстиції України, від 23.04.2014 № 1222/01-22-2 вбачається, що реєстрація смерті ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, проведена у відділі, про що складено актовий запис про смерть № 21734 від ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Державна реєстрація смерті ОСОБА_12 відбулася за заявою ОСОБА_13 якому було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Крім того, за заявою сина померлого ОСОБА_1, який пред'явив свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 10.11.1963 р., видане Б/ЗАГС Ленінського району м. Києва) де померла значиться його матір'ю, було видано повторне свідоцтво про смерть ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 від 27.03.2012 року.

Листом Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києвівід 15.07.2011 року № 47/10998, ОСОБА_1 повідомлений про те, що заява матеріал ЖРЗПЗ № 17223 від 15.08.2011 з приводу втрати свідоцтва про право власності на його ім'я працівниками Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві розглянута по якій проведено перевірку . За результатами перевірки було прийняте рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 357 (крадіжка документів) КК України на підставі п. 2 ст. 6 (за відсутністю складу злочину) КПК України (т. 1 а.с. 243).

Відповідно до відповіді Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 26.07.2013 року № 101-5867/05, квартира АДРЕСА_8 приватизована згідно із розпорядженням від 26.03.1997 № 531 Дарницької районної адміністрації м. Києвана ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_22 у рівних долях. Також був виданий дублікат «Свідоцтва про право власності на житло» на АДРЕСА_23 згідно з розпорядженням від 05.09.2011 року № 75/531-Д відділу приватизації Управління житлово- комунального господарства Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації. Дублікат оформлений відповідно до: заяви громадянина ОСОБА_1 та «Свідоцтва « про смерть НОМЕР_4 виданого на ім'я ОСОБА_7; довідки Дарницького РУГУ МВС України про відсутність кримінальної справи; довідки бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про реєстрацію власників квартири; інформації ДП «Інформаційного центру» Міністерства юстиції про відсутність арешту на квартиру. (т.1 а.с. 240)

Згідно до розписки від 21.09.2011 року, ОСОБА_1 одержав у відділі приватизації житла Дарницького р-ну дублікат свідоцтва про право власності на житло, на квартиру АДРЕСА_9. та зобов'язується зареєструвати вищезазначений документ в БТІ м. Києва в місячний термін( т.1 а.с. 262).

Відповідно до спадкової справи № 465/2010 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7, з відділення 116 на адресу сьомої державної нотаріально контори було направлено заява від імені ОСОБА_1, від 02 червня 2010 року, посвідчена начальником Слідчого ізолятора УДДУ ПВП в Києві та Київській області Стареньким С.С. про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7; подана довідка ЖРЕО -416 від 21 вересня 2011 року № 716 про те що ОСОБА_7, була прописана за адресою АДРЕСА_6 та знята з реєстраційного обліку у зв'язку із смертю; довідка форми № 3 видана ОСОБА_1 у вересні 2011 року за № 794, 05.10.2011року.

04.06.2010 року, державним нотаріусом Сьомої київської нотаріальної контори Гавриленко А.М., ОСОБА_1 був повідомлений про те, що нотаріальна контора отримала заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7,а також про те, що вказана заява повинна бути нотаріально посвідчена, а також про необхідність направлення на адресу нотаріальної контори документів, що підтверджують факт смерті, місце відкриття спадщини, а також родинні відносини зі спадкодавцем.

05.10.2011 року, до нотаріальної контори було подано: оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_7 серії НОМЕР_1, довідку про причину смерті № 768, свідоцтво про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 (виданого повторно 14 січня 2011 року), паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, виданого 06.04.1998 року, а також заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину( т. 2 а.с 218-240).

05 жовтня 2011 року державним нотаріусом Сьомої київської нотаріальної контори, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_7 ( т. 2 а.с. 241).

Відповідно до реєстраційної справи № 34773180 АДРЕСА_10, наданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, 12.10.2011 року ОСОБА_1 було подано заяву про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, АДРЕСА_11, оплачено квитанцію за витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також за первинну реєстрацію, надано дублікат свідоцтва про право власності на квартиру, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, копію паспорту, розпорядження № 75/531-Д від 05.09.2011 року, подано заяву № 177311(КВ-2011) від 27.09.2011 року на інвентаризаційні роботи для оформлення спадщини, 27.09.2011 року, оплачено квитанцію за витяг з реєстру прав власності, 06.10.2011 року подано заяву про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, подано заяву - замовлення на проведення інвентаризаційних робіт для відчуження нерухомого майна, 06.10.2011 року оплачено квитанцію за витяг з реєстру прав власності (т.2 а.с. 100-128).

Відповідно до матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення договору купівлі- продажу квартири АДРЕСА_12, ОСОБА_1 було підписано та подано приватному нотаріусу заяву про відсутність у малолітніх а неповнолітніх дітей права на користування квартирою АДРЕСА_24 заяву про підтвердження факту що не перебуває в шлюбі та фактичних шлюбних відносинах квартира що відчужується належить йому на праві приватної власності та не є спільною сумісною власністю подружжя, поставлено підпис про ознайомлення із заявою ОСОБА_2 про те, що останній не перебуває в шлюбі та фактичних шлюбних відносинах, надано дублікат свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_13, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_14, витяг про реєстрацію прав від 03.10.2011 року, свідоцтво про право на спадщину за законом, витяг про реєстрацію в Садковому реєстрі, витяг про реєстрацію прав від 11.10.2011 року, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.10.2011 року, довідку форми № 3 видану ОСОБА_1 від 13.10.2011 року, паспорт, картку платника податків видану ДПІ у Дніпровському районі м. Києва 14.10.2011 року (т.2 а.с. 32- 54).

Згідно з відповіддю Дніпровського районного управління ГУ МВС України в м. Києві від 31.05.2012 року № 48/х-2277, ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_25 в період часу з жовтня 2011 року по квітень 2012 року із заявами та повідомленнями про злочини, скоєні відносно його майна, зокрема щодо викрадення в нього документів чи заволодіння квартирою до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві не звертався ( т.1 а.с. 50).

Згідно з відповіддю Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 25.02.2012 року № 20741(И-2012), згідно даних Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, ОСОБА_1 звертався із заявою про видачу технічного паспорту, 28.09.2011 року був проведений огляд квартири, 04.10.2011 року був виданий технічний паспорт замовнику (т.1. а.с. 51).

Відповідно до постанови про порушення кримінальної справи від 20 серпня 2012 року, порушено кримінальна справа за заявою ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 190 КК України ( т.1 а.с. 68)

Відповідно до висновку експерта від 18.01.2013 року № 1572, що був виготовлений на підставі постанови про призначення експертизи від 04.12.2012 року за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000750 :

А) Питання «Чи виконано підписи від імені ОСОБА_16 в графі «Продавець» договору купівлі продажу квартири від імені ОСОБА_1-ОСОБА_2 зареєстрованого в реєстрі № 1227 на бланку, в графі «Продавець» договору купівлі продажу квартири від імені ОСОБА_1- ОСОБА_2 зареєстрованого в реєстрі № 1227 на папері, самим громадянином ОСОБА_1, чи іншою особою?)» не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені ОСОБА_1 та особистих підписів і почерку ОСОБА_1 (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння.

Рукописні записи «ОСОБА_1.» від імені ОСОБА_1 в графі «Продавець» договору купівлі продажу квартири від імені ОСОБА_1- ОСОБА_2 зареєстрованого в реєстрі № 1227 на папері, виконані не громадянином ОСОБА_1, а іншою особою.

Б) Питання «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 вграфі «Підпис» заяви від імені ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Зіненко Н.Л. самим громадянином ОСОБА_1, чи іншою особою?)» не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені ОСОБА_1 та особистих підписів і почерку ОСОБА_1 (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння.

Рукописний запис «ОСОБА_1.» від імені ОСОБА_1 в графі «Підпис» заяви від імені ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Зіненко Н.Л. виконаний не громадянином ОСОБА_1, а іншою особою.

В) Питання «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1.) в графі «Підпис» заяви від імені ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Зіненко Н.Л. самим громадянином ОСОБА_1, чи іншою особою?»не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені ОСОБА_1 та особистих підписів і почерку ОСОБА_1 (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння.

Рукописний запис «ОСОБА_1.» від імені ОСОБА_1 в графі «Підпис» заяви від імені ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Зіненко Н.Л. виконаний не громадянином ОСОБА_1, а іншою особою.

Г) Питання «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі «заявник» заяви № 177302 від імені ОСОБА_1 (аркуш 2 реєстраційної справи КМБТІ № 34773180) самим громадянином ОСОБА_1, чи іншою особою?» не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені ОСОБА_1 та особистих підписів і почерку ОСОБА_1 (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння.

Рукописний напис «ОСОБА_1 в графі «заявник» заяви № 177302 від імені ОСОБА_1 (аркуш 2 реєстраційної справи КМБТІ № 34773180, виконаний не громадянином ОСОБА_1, а іншою особою.

Д)Питання «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 (аркуш 11 реєстраційної справи КМБТІ №34773180) самим громадянином ОСОБА_1, чи іншою особою?)» не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені ОСОБА_1 та особистих підписів і почерку ОСОБА_1 (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння.

Рукописний запис «ОСОБА_1» від імені ОСОБА_1 в графі «заявник» заяви № 17311 від імені ОСОБА_1 ( аркуш 11 реєстраційної справи КМБТІ № 34773180) виконаний не громадянином ОСОБА_1, а іншою особою.

Е) Питання «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в графі «заявник» заяви №183884 від імені ОСОБА_1 ( аркуш 15 реєстраційної справи КМБТІ № 34773180) самим громадянином ОСОБА_1, чи іншою особою?)» не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені ОСОБА_1 та особистих підписів і почерку ОСОБА_1 (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння.

Рукописний запис «ОСОБА_1.» від імені ОСОБА_1 ( аркуш 15 реєстраційної справи КМБТІ № 34773180) виконаний не громадянином ОСОБА_1, а іншою особою.

Ж) Підпис від імені ОСОБА_1 в графі «підпис» заяви від імені ОСОБА_1 датований 02.06.2010, що до прийняття спадкового майна (аркуш 2 спадкової справи № 465/210) виконаний не громадянином ОСОБА_1, а іншою особою.

З) Питання «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 вграфі «підпис» заяви від імені ОСОБА_1 датований 05.10.2011 згідно якої він просить видати йому свідоцтво про спадщину ( аркуш 15 спадкової справи № 465/2010)не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені ОСОБА_1 та особистих підписів і почерку ОСОБА_1 (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння.

Рукописний запис «ОСОБА_1» від імені ОСОБА_1 в графі «підпис» заяви від імені ОСОБА_1 датований 05.10.2011 року згідно якої просить видати йому свідоцтво про право на спадщину (аркуш 15 спадкової справи № 465/2010) виконаний не громадянином ОСОБА_1, а іншою особою.

Відповідно до листа Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київські області від 06 серпня 2014 року № 22-3385 повідомлено, що будь- які відомості щодо реєстрації та посвідчення довіреності від імені ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні, оскільки останній в період з 2009 по 2010 роки, згідно наявних облікових даних картотеки, в Київському слідчому ізоляторі не утримувався (т. 2 а.с. 207).

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Так, на підставі досліджених доказів по справі, суд вважає встановленими та підтвердженими відповідними доказами наступні обставини та їх послідовність:

Після смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 року, з метою отримання спадщини після померлої матері, позивач ОСОБА_1 звернувся до відділу реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві та 14 січня 2011 року отримав свідоцтво серії НОМЕР_6 про своє народження (т.2 а.с. 223).

З метою відновлення втраченого свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, позивач звернувся до Дарницького РУ ГУ МВС України, із заявою про втрату оригіналу свідоцтва про право власності на вищезазначену квартиру (т.1 а.с.244).

Отримавши постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, довідку БТІ про реєстрацію власника квартири, інформаційну довідку ДП «Інформаційного центру» Міністерства юстиціїпро відсутність арешту на квартиру, позивач 15.08.2011 року, звернувся з відповідною заявою про видачу дубліката свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 ( т. 1 а.с.242).

21.09.2011 року, позивач отримав дублікат свідоцтва про право власності на житло, квартиру АДРЕСА_1, про що написав розписку (т. 1 а.с. 241).

21.09.2011 року, позивач отримав довідку № 716 видану ЖРЕО-416 про те, що ОСОБА_7, дійсно була прописана АДРЕСА_26 (т.2 а.с. 219). Того ж дня, позивач отримав довідку ф 3 про те, що він прописаний та мешкає за адресою АДРЕСА_6 (т.2 а.с 220)

27.09.2011 року, позивач звернувся зі заявою до КП КМБТІ про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_27 до якої надав нотаріальну копію свідоцтва про право власності на квартиру( т. 2 а.с. 104).

27.09.2011 року, позивачем була підписана заява про проведення інвентаризаційних робіт за адресою АДРЕСА_15 ( т.2 а.с. 113).

05.10.2011 року, позивачем було підписано заяву про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері ОСОБА_7 (т.2 а.с.231). Того ж дня, позивачем було надано до спадкової справи свідоцтво про смерть ОСОБА_7 та довідку форми 106/о № 768 про причину смерті ОСОБА_7.(т.2 а.с 221,222).

06.10.2011 року, позивачем було підписано заяву до КП КМБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_16 до якої надано нотаріальну копію свідоцтва про справо на спадщину(т.2 а.с. 117). Того ж дня, ОСОБА_1 до КП КМБТІ було подано заяву про проведення інвентаризаційних робіт по АДРЕСА_28

13.10.2011 року позивач отримав у ЖРЕО № 416 довідку ф № 3 про те, що він дійсно прописаний та постійно мешкає за адресою АДРЕСА_17 (т. 2 а.с 51).

14 жовтня 2011 року, позивачем ОСОБА_1 про те що він стверджує про відсутність права користування квартирою АДРЕСА_29 у малолітніх та неповнолітніх дітей, того ж дня ОСОБА_1 було підписана заява приватному нотаріусу нотаріального округу Зіненко Н.Л. про те, що він у зареєстрованому шлюб не перебуває та фактичних шлюбних відносин не має, квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві особистої приватної власності та не є спільною сумісною власністю подружжя, того ж дня ОСОБА_1 поставив свій підпис у заяві ОСОБА_2 чим засвідчив те, що він ознайомлений із заявою останнього про відсутність зареєстрованих та фактичних шлюбних відносин .

14 жовтня 2011 року позивачем укладено договір купівлі продажу належної йому квартири АДРЕСА_1 ( т. 2 а.с. 35).

Суд вважає, що саме ОСОБА_1 вчиняв всі активні дії спрямовані для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, а також не приймає до уваги його твердження про те що договір купівлі продажу квартири від 14.10.2011 року ним не підписувався.

Суд критично ставиться до наданого суду висновку експерта № 1572 від 18.01.2013 року, що був виготовлений на підставі постанови про призначення експертизи від 04.12.2012 року за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000750, адже як вбачається з досліджуваного висновку, експертом були досліджені підписи та рукописні написи на бланку договору купівлі -продажу від 14.10.2011 року, заявах поданих ОСОБА_1 нотаріусу Зіненко Н.Л., заявах поданих до КП КМБТІ з приводу реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, заявах поданих до сьомої нотаріальної контори про прийняття спадщини, а також заява про видачу свідоцтва про право на спадщину. В той же час, на всі питання щодо виконання підпису від імені ОСОБА_1 на досліджених документах експертом надана відповідь про те, що ці питання експертом не вирішувались, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені ОСОБА_1 та особистих підписів і почерку ОСОБА_1 (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння і тільки на одне питання щодо підпису від імені ОСОБА_1, на заяві від 02.06.2010 року про прийняття спадщини, експертом надана категорична відповідь про виконання даного підпису не ОСОБА_1 а іншою особою.

Крім того, даних якіб підтверджували те, що ОСОБА_1 не звертався за видачею дубліката свідоцтва про право власності на квартиру, позивачем, взагалі не надано.

Суд також критично ставиться до пояснень позивача в яких він вказує, що після смерті матері, спірною квартирою він не цікавився, адже там проживала його донька, до квартири не приходив, а про те, що вона продана дізнався лише у грудні 2011 року, адже дані твердження не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Крім цього, позивач не ставить під сумнів правомірність виданого на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом, а також виданого за заявою дубліката свідоцтва про право власності наспірну квартиру.

Суд не вдається до дослідження та оцінки обставин посвідчення та видачі доручення від імені ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_18, та доручень в рамках передоручень ОСОБА_19 та ОСОБА_20 у зв'язку з тим, що посвідчення даних доручень ні яким чином не стосується предмету спору та обставин на які посилаються сторони, адже дані довіреності не використовувались повіреними і активні дії, с приводу виконання доручень, вказаних у даних довіреностях, повіреними не вчинялись.

Таким чином, суд вважає, що при укладенні договору купівлі- продажу квартири АДРЕСА_18 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були дотримані вимоги законодавства, волевиявлення сторін договору відповідало його умовам.

Відповідно до ст. 388 Ц К України, якщо майно за відплатним договором придбано в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі.

Так, під час розгляду справи, судом не встановлено жодних підстав, передбачених ст.388 ЦК України, для витребування майна (квартири) з володіння відповідачів, а тому, суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо визнання договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 від 14 жовтня 2011 року, а також витребування майна з чужого незаконного володіння такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 657 ЦК України, передбачено, що договір купівлі продаж земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна украдається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 набула право власності на квартиру АДРЕСА_19 на підставі письмового договору купівлі продажу укладеного з ОСОБА_2, 17 листопада 2011 року, даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу, Кияшко А.В., та відповідно до ст. 182 ЦК України зареєстрований у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна.

Таким чином, під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б підтверджували вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 щодо визнання її добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_2.

Разом з тим, підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання останнього таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_20 з наступних підстав:

Частиноюпершоюстатті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріпленіположення, відповідно до якихгромадяни, якімають у приватнійвласностібудинок (частинубудинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистогопроживання і проживаннячленівїхсімей та іншихосіб, мають право розпоряджатисяцієювласністю на свійрозсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, щойомуналежить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а сааме подружжя, їхдіти і батьки. Членами сім'ївласникаможе бути визнано й іншихосіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права, правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їхвселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 будучи зареєстрованим в спірному жилому приміщенні там не проживає, витрат по його утриманню не несе, крім того, він не є членом сім'є власника спірної квартири, не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним, тому позовна вимога ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до п.1 ч. 1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільною судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як зазначається в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 328, 334, 383, 388, 405, 675 ЦК України, ст.ст. 64, 156 ЖК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Зіненко Наталії Леонідівни, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Кияшко Аліни В'ячеславівни треті особи ВГІРФО Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві, КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна про визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним та витребовування майна з чужого незаконного володіння - відмовити .

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особи : Зіненко Наталії Леонідівни, ОСОБА_5, Кияшко Аліна В"ячеславівна, ВГІРФО Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві, КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про визнання добросовісним набувачем та визнання втративши право на користування житловим приміщенням задовольнити частково .

Византи ОСОБА_21 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_30

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання . апеляційної скарга на рішення суду протягом 10 діб з дня проголошення рішення, а особами, що приймали участь у судовому розгляді але були відсутні під час проголошення протягом 10 діб з дня отримання копії судового рішення. .

Суддя: