Справа № 461/4175/17 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/5116/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Струс Л.Б. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю апелянта ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 20 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою задоволено подання державного виконавця Шевченківського Відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 (в подальшому «ДВС») та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання ним зобовязань по виконавчому листу № 466/9388/14-ц, виданому 08.06.2016 року Шевченківським районним судом м. Львова, про стягнення з останнього на користь Служби безпеки України 36 802 грн. 61 коп. в рахунок відшкодування витрат, повязаних з утриманням ОСОБА_3 в Інституті підготовки юридичних кадрів для СБУ Національної юридичної академії імені ОСОБА_5(а.с. 23-24).

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_3

Апелянт просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні вище згаданого подання ДВС, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що звернення державного виконавця із поданням було передчасним, оскільки, як матеріалами виконавчого провадження, так і матеріалами подання не підтверджено факт ухилення скаржника від виконання судового рішення.

Звертає увагу на те, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2017 року (яка ДВС не оскаржувалася) у задоволенні подання державного виконавця Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Львівській області про його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України було відмовлено, та вважає, що з цього часу жодних інших даних, які б свідчили про його ухилення від виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження № 52842399 державним виконавцем не здобуто, і (відповідно) були відсутні підстави для повторного звернення до суду з таким самим поданням (а.с. 27-32).

ДВС, будучи своєчасно належним чином повідомленою про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 46), явку свого представника в судове засідання не забезпечила і про причини такої неявки суд не повідомила, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України „Про виконавче провадження .

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

В той же час, відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що повязані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України „Про виконавче провадження, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Частиною 2 ст. 377-1 ЦПК України встановлено, що суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Тобто, стаття 377-1 ЦПК України імперативно вказує на те, що розгляд вище згаданого подання відбувається за участю державного виконавця і не містить положень про те, що неявка в судове засідання державного виконавця не є перешкодою для вирішення питання про обмеження виїзду боржника за межі України.

Як вбачається з вище наведеного, саме державний виконавець зобовязаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець в судове засідання по справі не зявилася (подавши до суду заяву про розгляд справи за її поданням у її відсутності а.с. 21) і матеріали виконавчого провадження судом не оглядалися, а відтак висновок суду про те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, зроблено за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Як стверджується матеріалами, які апелянтом долучено до поданої ним апеляційної скарги, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2017 року було відмовлено у задоволенні аналогічного подання державного виконавця Шевченківського Відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 (а.с. 33).

В той же час, у новому поданні ДВС від 02 червня 2017 року не наведено, які саме дії ОСОБА_3 за період з 11 січня по 02 червня 2017 року свідчать про умисне його ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Крім цього, в ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_3 працює державним реєстратором в Комунальному підприємстві «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради в Рівненській області, де і отримує стабільну заробітну плату (а.с. 50).

Як ствердив в судовому засіданні в ході апеляційного розгляду справи сам ОСОБА_3, на даний час виконавчий лист № 466/9388/14-ц, виданий 08.06.2016 року Шевченківським районним судом м. Львова, про стягнення з нього на користь Служби безпеки України 36 802 грн. 61 коп. перебуває на виконанні за його вище згаданим місцем праці і з його зарплати стягуються кошти на покриття цього боргу.

За вище наведених обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову ДВС у задоволенні подання щодо тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України за недоведеністю фактів його умисного ухилення від виконання зобовязань, які було покладено на нього судовим рішенням.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312 п.2, 314 ч.1 п.6, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 липня 2017 року скасувати і постановити нову, якою відмовити державному виконавцю Шевченківського Відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області у задоволенні подання щодо тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: