Ухвала

іменем україни

05 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Дошкільного навчального закладу № 103 та Управління освіти Миколаївської міської ради про витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку із невидачею трудової книжки у день звільнення, зміну дати звільнення та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 серпня 2016 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила витребувати у Дошкільного навчального закладу № 103 (далі - ДНЗ № 103) її трудову книжку, змінити дату її звільнення за власним бажанням з 15 вересня 2015 року на день фактичної видачі трудової книжки, стягнути з Управління освіти Миколаївської міської ради середній заробіток у розмірі 24 074,24 грн за час вимушеного прогулу у зв'язку з невидачею трудової книжки у день звільнення, а також стягнути грошову компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 10 тис. грн.

В обґрунтування вказаних вимог ОСОБА_4 зазначила, що 15 вересня 2015 року її було звільнено за власним бажанням з посади вихователя ДНЗ № 10, однак у порушення вимог ст. 47 КЗпП України завідуюча навчального закладу відмовила їй у видачі належно оформленої трудової книжки, мотивуючи свої дії тим, що ОСОБА_4 повинна повернути переплачену частину заробітної плати. Крім того, на її адресу своєчасно не було надіслано повідомлення про можливість отримання трудової книжки у відповідний день. Таке повідомлення було нею отримано тільки 28 вересня 2015 року, але вона у письмовій формі відмовилась від отримання трудової книжки, посилаючись на звернення 24 вересня 2015 року до суду із відповідним позовом.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Управління освіти Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_4 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу протягом 9 робочих днів з 16 по 28 вересня 2015 року, пов'язаного із затримкою видачі трудової книжки, у розмірі 1 286,37 грн та грошову компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 500 грн.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про зміну дати звільнення скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення.

Змінено дату звільнення ОСОБА_4 із ДНЗ № 103 з 15 вересня 2015 року на 28 вересня 2015 року.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення змінити, визначивши дату її звільнення - 26 травня 2016 року (дата видачі трудової книжки).

В іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду залишити без змін.

У частині 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України.

Судами встановлено і вбачається із матеріалів справи, що 28 серпня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про звільнення за власним бажанням. Наказом завідуючої ДНЗ № 103 від 28 серпня 2015 року № 67-к позивача було звільнено із займаної посади з 15 вересня 2015 року. У день звільнення ОСОБА_4 було ознайомлено з наказом про звільнення, однак у порушення вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України їй не було видано належно оформлену трудову книжку.

28 вересня 2015 року ОСОБА_4 по пошті отримала лист завідуючої ДНЗ № 103 із пропозицією прибути до закладу для отримання трудової книжки або надати згоду на відправлення трудової книжки поштою. Цього ж дня, ОСОБА_4 на адресу завідуючої ДНЗ № 103 направила повідомлення про відмову отримати трудову книжку, у тому числі по пошті, у зв'язку із зверненням до суду за захистом порушеного права.

На підставі вказаного, змінюючи дату звільнення позивача з 15 вересня 2015 року на 28 вересня 2015 року, а не 26 травня 2016 року як просила ОСОБА_4, апеляційний суд правильно виходив із того, що хоча трудова книжка позивачем фактично була отримана 26 травня 2016 року, однак відповідачем було вжито весь комплекс заходів, спрямованих на її видачу.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що апеляційний суд, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване рішення в частині визначення дати звільнення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2016 року в частині визначення дати звільнення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана Л.М. Мазур О.В Попович