У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначала те, що знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого в них народились діти: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 05 квітня 2013 року на відповідача покладений обов'язок зі сплати аліментів на утримання їх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1 тис. грн щомісячно, починаючи з 04 лютого 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте на теперішній час сума стягнутих з ОСОБА_3 аліментів є недостатньою для утримання дітей, з огляду на зростання цін на споживчі товари та послуги, з урахуванням інфляції тощо. Крім того, з 01 вересня 2015 року їх донька навчається в Маріупольському коледжі Донецького національного університету економіки і торгівлі імені ім. Михайла Туган-Барановського, а син навчається у Маріупольській музичній школі і ці обставини значно збільшили її матеріальні витрати. Також стан здоров'я сина з народження потребує постійної підвищеної уваги, оздоровлення та лікування. ОСОБА_2 просила суд змінити визначений раніше розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 5 тис. грн на місяць.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 липня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалено змінити розмір аліментів, визначений рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 05 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 тис. грн щомісячно, починаючи з 04 лютого 2013 року і до повноліття дітей на тверду грошову суму у розмірі 3 500 грн щомісячно і до повноліття дітей.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 липня 2017 року в частині визначення нового розміру аліментів змінено.

Ухвалено змінити розмір аліментів, визначений рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 05 квітня 2013 року та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 тис. грн щомісячно, починаючи з 20 вересня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 182 СК України, із змінами і доповненнями, внесеними згідно із законами України від 22 вересня 2005 року № 2901-IV, від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3- 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами ст. 184 СК України (у редакції Закону України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII), суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, правильного виходив із того, що місцевий суд при визначенні нового розміру аліментів на користь позивача, не врахував ту обставину, що відповідач сплачує за рішенням суду аліменти на утримання третьої дитини.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи заявника у касаційній скарзі стосовно того, що апеляційний суд не врахував наявність у відповідача доходів від підсобного господарства і майна та інші доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Таким чином, посилання заявника на порушення апеляційним судом норм процесуального права ст. ст. 5, 10, 57, 60, 157 ЦПК України та неправильне застосування норм матеріального права ст. 182 СК України є безпідставними.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак