Справа № 196/691/17
№ провадження 2/196/353/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Зубій А.В.

при секретарі Дорошенко В.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Руденко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з даним позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його дід - ОСОБА_4, в якому він проживав разом з ним в будинку АДРЕСА_1 Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Вказаний житловий будинок його дід побудував приблизно у 1961 році разом зі своєю дружиною, його бабусею, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стверджує, що після смерті діда він, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, прийняв спадщину, а саме вищевказаний житловий будинок, але оскільки всі документи на будинок були втрачені, він не оформив право власності на житловий будинок. Спадщину після померлого ОСОБА_4 шляхом подання заяви до нотаріуса прийняв і син померлого, його батько - ОСОБА_6. Проте, ні батько, ні він право власності на вказаний житловий будинок не оформили. ІНФОРМАЦІЯ_4 року його батько - ОСОБА_6 помер. На день своєї смерті батько постійно проживав з його матір'ю ОСОБА_3, яка вважається такою, що прийняла спадщину батька.

Позивач посилається на те, що він постійно проживав разом з дідом на час його смерті і постійно по сьогоднішній день проживає в спадковому будинку АДРЕСА_1. На сьогоднішній день, крім нього, з усіх можливих спадкоємців залишилась жива лише його мама ОСОБА_3, тобто відповідач в даній справі, але вона не претендує на вказаний житловий будинок і оформляти його на себе не має намірів.

У зв'язку з вище викладеним він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його адвокат Руденко А.В. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що вони тривалий час знайомі з позивачем, є його сусідами і їм достовірно відомо про те, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини і по цей час зі своєю родиною проживає в житловому будинку по АДРЕСА_1

Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та показання свідків, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України).

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно приписів ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Суд, з'ясувавши правові позиції сторін, заслухавши свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8, перевіривши відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позивач є спадкоємцем в порядку спадкування за правом представлення після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, та відповідно до приписів ст.549 ЦК УРСР фактично прийняв спадкове майно; інший спадкоємець за законом, а саме відповідач в справі ОСОБА_3 не претендує на вказане спадкове майно і бажає, щоб право власності на спадковий будинок було визнано саме за позивачем в даній справі; інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, не має.

Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 1216, 1218, 1266, 1268 ЦК України, ст. 549 ЦК УРСР.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що існують законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 60, 174, 208, 209, 213-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Прийняти визнання відповідачем позову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем села Ляшківка Царичанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року діда ОСОБА_4, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні - в той же строк з дня отримання ними копії рішення.

Суддя А.В. ЗУБІЙ