Справа № 415/5503/17
Провадження № 2-о/415/644/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Коваленко Н.В.,

за участю:секретаря судового засідання Данько Л.С.,

заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - Лисичанська міська рада, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся заявник, ОСОБА_2, із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - Лисичанська міська рада, в якій просив встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати заявника ОСОБА_3. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті матері, заявник прийняла спадщину, як така що мешкала разом з нею на момент відкриття спадщини. Заявник звернулась до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про спадщину за законом за відсутністю підтвердження факту родинних відносин між заявником та померлою. В свідоцтві про народження заявника матір'ю зазначено - ОСОБА_4, а батьком - ОСОБА_5. Батько позивача загинув під час великої вітчизняної війни. Свідоцтво про шлюб батька та матері було втрачено. При відновленні документів, мати взяла дошлюбне прізвище - ОСОБА_3. На запит нотаріуса до Приморського відділу РАГС щодо реєстрації шлюбу ОСОБА_6, відповідь не надійшла. На підставі викладеного, позивач змушена звернутись до суду.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в заяві.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення заяви.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що померла ОСОБА_3 є її матір'ю. Батько, ОСОБА_5, загинув під час великої вітчизняної війни. Після смерті батька вісі документи були втрачені. При відновлюванні документів мати взяла своє дівоче прізвище - ОСОБА_3. Чому вона так зробила не відомо.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що вона є подругою заявника, мешкає недалеко від неї, ходила до них у гості. Заявник мешкала разом зі своєю матір'ю по день її смерті.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_8 пояснила, що вона є племінецею заявника. ОСОБА_3 є матір'ю заявника, а її - бабусею. Заявнику необхідно встановити факто родинних відносин з матір'ю для того, щоб оформити спадщину.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та прибули у судове засідання, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з копії відновлюваного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04.09.1951 року, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що зроблено актовий запис №4047, батько - ОСОБА_9, мати - ОСОБА_10.

Як вбачається з копії відновлюваного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.12.1951 року, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що зроблено актовий запис №4933, батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_4.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 30.09.2002 року, виданого відділом державної реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 84 років, про що зроблено актовий запис №1369.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 15.02.1994 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_2, ОСОБА_3; ОСОБА_11.

Згідно довідки № 10392 від 12.09.2017 року, виданої відділом адміністративних послуг, до складу сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_2 - власник, ОСОБА_3 - мати (померла), ОСОБА_12 - чоловік (помер).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №140/02-14/154-2016 від 03.08.2017 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю доказів зміни прізвища спадкодавці «ОСОБА_2» на «ОСОБА_6».

Згідно відповіді від 12.10.2017 року, наданої Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис про шлюб ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено.

Вирішуючи справу по суті, суд враховує наступні норми закону.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до положень ст.ст.1, 3 ЦПК України одними із завдань цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів осіб.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до приписів ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у п. 1 роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення."

Крім того, відповідно до п.7 Постанови пленуму ВСУ №5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Встановлення означеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини. Також суд враховує те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту.

Суд зазначає, що факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідною донькою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, достовірно підтверджується показами свідків, які не суперечать один одному.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви .

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов'язковою.

Враховуючи вищевикладене, судом на підставі досліджених документів та показань свідків встановлено, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року була матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Понесені заявником судові витрати в справі не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 256-259, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - Лисичанська міська рада - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідною дочкою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 25 жовтня 2017 року.

Суддя Н.В. Коваленко