Справа №2-2683/2010
Провадження №4-с/489/64/17
УХВАЛА

іменем України

08 листопада 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, державного виконавця Юріної О.О., заступника начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_4, представника стягувача ОСОБА_5, розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

встановив:

Заявник у скарзі ставить вимоги про: визнання протиправними дій державного виконавця, повязаних із винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження; скасування постанови державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Миколаївській області від 08 вересня 2017 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-2683/2010 від 09.12.2011 року, виданим Ленінським районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» вартості необлікованої електроенергії; скасування постанови від 08 вересня 2017 року про накладення арешту на майно заявника. Вимоги скарги мотивовані тим, що стягувачем пропущено строк для предявлення виконавчого листа до виконання і у поновленні зазначеного строку судом було відмовлено, а тому орган державної виконавчої служби не міг приймати виконавчий лист до виконання.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 16 лютого 2017 року(провадження №6/489/8/17) відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Миколаївобленерго» про поновлення строку предявлення до виконання виконавчого листа по справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в сумі 8030,93 грн. та 360,45 грн. судового збору.

07 вересня 2017 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулось до Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Миколаївській області із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-2683/2010 від 09.12.2011 року відносно боржника ОСОБА_1. До заяви було долучено оригінал зазначеного виконавчого документа, платіжне доручення про сплату авансового внеску, копію довіреності.

Виконавчий лист містив відмітку державного виконавця про завершення попереднього виконавчого провадження 11 квітня 2017 року на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця від 08 вересня 2017 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-2683/2010 від 09.12.2011 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Враховуючи, що при отриманні виконавчого листа державним виконавцем у нього були відсутні відомості про пропуск стягувачем встановленого строку предявлення виконавчого документа до виконання, а відмітка на виконавчому листі про завершення виконавчого провадження свідчила, що зазначений строк було перервано 11 квітня 2017 року, у державного виконавця не було підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, а отже в частині визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження слід відмовити.

Постановою державного виконавця від 08 вересня 2017 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2683 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1

За змістом ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Враховуючи, що оскаржувані дії щодо накладення арешту на майно боржника вчинені державним виконавцем відповідно до закону під час відкриття виконавчого провадження, підстави для задоволення скарги в цій частині також відсутні.

Керуючись ст.387 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

У задоволенні скарги відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя