Справа № 591/4236/17
Провадження № 2-н/591/553/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2017 рокум. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Кривцова Г.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник, посилаючись на ч. 5 ст. 183 та п.4-1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: Івана, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Злати, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України в редакції Закону від №2901-ІV судовий наказ може бути видано в тому числі у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Із заяви ОСОБА_1 та доданих матеріалів вбачається, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29 лютого 2016 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки Злати, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини заробітку(доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кону дитину щомісячно, до їх повноліття, аліменти виплачувати матері дітей ОСОБА_1, починаючи стягнення з 28.01.20016 року. Вказане рішення набрало законної сили.

Тобто, на утримання неповнолітніх дітей сторін Івана та Злати на даний час вже стягуються аліменти у розмірі ? частини заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на підставі судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 ЦПК України в редакції Закону №2901-ІV розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Нормами ЦПК не передбачено можливості видачі судового наказу про стягнення аліментів при наявності не скасованого рішення суду про стягнення аліментів між тими ж сторонами з тих же підстав.

Заявник ОСОБА_4 в своїй заяві фактично ставить питання про зміну розміру стягнутих на підставі судового рішення аліментів у розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/3 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, що в свою чергу не позбавляє заявника можливості звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Таким чином, суддя встановив, що між даними сторонами існує спір про право.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Суддя звертає увагу заявника на положення ч. 3 ст. 181 СК України в редакції Закону від №2901-ІV, яким визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, заявник ОСОБА_1 з метою забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини не позбавлена можливості звернутися до суду з позовною заявою про зміну способу чи розміру стягнутих рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29 лютого 2016 року аліментів на утримання дітей.

Крім того, якщо місце проживання чи перебування батька дітей невідоме, або він ухиляються від сплати аліментів, або не має можливості утримувати дітей, то ч. 8 ст. 181 СК України в редакції Закону №2901-ІV дає право заявниці ОСОБА_1 звернутися до компетентних органів за отриманням тимчасової державної допомоги, яка призначається на утримання дітей.

Керуючись ст. 96, п.2 ч. 3ст. 100 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала суду може бути оскаржена до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя Г.В.Кривцова