Справа № 530/824/17
Номер провадження 2/530/516/17
УХВАЛА

іменем України

"25" жовтня 2017 р. м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Демянченка С.М., секретарі Тараненко Т.І. розглянувши в судовому засіданні в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного нотаріуса Зіньківської нотаріальної контори про оскарження нотаріальних дій, вчинених державним нотаріусом ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 державного нотаріуса Зіньківської нотаріальної контори про оскарження нотаріальних дій, вчинених державним нотаріусом ОСОБА_2

Ухвалою суду від 05.07.2017 року відкрито провадження у справі.

25.10.2017 року в судовому засіданні, суд уточнив у позивача ОСОБА_1 її позовні вимоги, яка пояснила, що оскаржує дії держаного нотаріуса ОСОБА_2 в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 03.10.2013 року ОСОБА_3, обговоривши питання стосовно закриття провадження по справі, заслухавши думку позивача ОСОБА_1 з цього приводу, відповідач ОСОБА_2 державний нотаріус Зіньківської нотаріальної контори Полтавської області в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, приходить до висновку, що справа підлягає закриттю, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства..

Судом встановлено, що позивачка в позові вказала, що після смерті її чоловіка ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розміром 4.25 га розташована на території Пишненківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області і належала померлому 03.10.2013 року ОСОБА_3 на підставі державного акту серії ПЛ № 194420. У Зіньківській державній нотаріальній конторі було відкрито за заявою позивачки спадкову справу № 9/2014 на майно померлого та видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке позивачка вважає незаконним оскільки державний нотаріус не зазначив паспортних даних, а тому таке рішення державного нотаріуса ОСОБА_2 вважає протиправним та прохає суд зобов'язати державного нотаріуса ОСОБА_2 надати вичерпну інформацію з реєстру прав власності і усі відповідні правоустановчі документи, відповідно яких відкривалася спадкова справа та визнати рішення нечинним.

Відповідно до ст.9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт. Нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора. Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Згідно п.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень», відповідно до пункту 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Аналіз положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 свідчить про те, що вирішуваний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень нотаріуса, як державного реєстратора, який у спірних правовідносинах реалізовував надані йому чинним законодавством України владні управлінські функції стосовно здійснення офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, шляхом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, державний нотаріус відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є спеціальним суб'єктом, який здійснює функції державного реєстратора і наділений у зв'язку з цим рядом владних повноважень, зокрема, повноваженням приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації, видавати свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону.

В даному випадку позивачка фактично оскаржує дії нотаріуса, як суб'єкта наділеного владними повноваженнями, які виразились у незаконній видачі свідоцтво про право на спадщину.

Крім того, суд враховує рекомендації викладені у п.8 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 року "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", де зазначено, що відповідно до ст. 30 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дії або бездіяльність нотаріуса можуть бути оскаржені до суду. Спори, які виникають у цих відносинах підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За змістом ст. 9 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи, що відповідачем в даному випадку є спеціальний суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції, спір виник саме у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій і фактично стосується оскарження його дій у наданні адміністративної послуги, тобто має публічно-правовий характер, тому суд приходить до висновку, що даний спір відноситься до адміністративної юрисдикції і не може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства, а справа підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 205, 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного нотаріуса Зіньківської нотаріальної контори про оскарження нотаріальних дій, вчинених державним нотаріусом ОСОБА_2 - закрити.

Розяснити сторонам положення ч.3 ст. 206 ЦПК України.

Апеляційну скаргу на ухвали суду може бути подано протягом пяти днів після її проголошення, а особами, що були відсутні протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя-