УХВАЛА

іменем україни

11 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на частку домоволодіння та поділ нерухомого майна в натурі; за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - Коломийська міська рада Івано-Франківської області, про припинення права на частку у нерухомому майні, виділ частки нерухомого майна в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 7 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про припинення права на частку у спільному майні та поділ нерухомого майна в натурі, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 грудня 1989 року та договору дарування від 5 січня 2007 року вона є власником 18/40 часток домоволодіння АДРЕСА_1. ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 грудня 1989 року належить 3/40 часток вказаного домоволодіння, а ОСОБА_8 на підставі цього ж свідоцтва та рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 3 вересня 2010 року 19/40 часток зазначеного домоволодіння.

У зв'язку з тим, що частка ОСОБА_7 у спірному домоволодінні є незначною і реальному виділенню не підлягає, він ніколи не проживав та не був прописаний у вказаному будинку, має інше місце проживання, то позивач просила суд припинити його право на частку у спірному домоволодінні та визнати за нею право власності на цю частку. Також позивач просила суд провести поділ вищевказаного спірного домоволодіння в натурі між нею та ОСОБА_8, стягнути з нього на її користь різницю у вартості, що утворилася при поділі домоволодіння.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 липня 2012 року до участі в справі співвідповідачем залучено ОСОБА_4, дочку ОСОБА_8

У квітні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_8 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, посилаючись на те, що вони є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1, між ними існують суперечності щодо користування вказаним домоволодінням.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2013 року позови об'єднані в одне провадження.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2014 року до участі у справі ОСОБА_5 залучено правонаступником ОСОБА_7

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 зазначила, що вона після смерті батька, ОСОБА_8 успадкувала його 3/40 частки у спірному домоволодінні, відтак їй належить 19/40 частки цього домоволодіння. Також зазначила, що після смерті ОСОБА_7 його 3/40 частки домоволодіння успадкувала його дружина ОСОБА_5 У зв'язку з цим, ОСОБА_4 просила суд припинити право ОСОБА_5 на її 3/40 частки домоволодіння АДРЕСА_1 визнати за нею право власності на цю частку домоволодіння, виділити їй в натурі 11/20 частки спірного домоволодіння та встановити порядок користування земельними ділянками площею 0,10 га та 0,718 га, що знаходяться по АДРЕСА_1, виділивши їй в користування 11/20 частки кожної з цих земельних ділянок.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалено припинити право власності ОСОБА_5 на 3/40 частки домоволодіння № АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 3/40 частки домоволодіння АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_5

Проведено реальний розподіл домоволодіння та земельних ділянок площею 1000 кв. м та 780 кв. м по АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_3, якій належить 21/40 частки, та ОСОБА_4, якій належить 19/40 частки, згідно з варіантом № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи, складеного 27 грудня 2014 року судовим експертом ОСОБА_9

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 7 листопада 2016 року рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2015 року в частині позову ОСОБА_3 про поділ домоволодіння та в частині позову ОСОБА_4 про виділ частки домоволодіння змінено.

Проведено реальний поділ домоволодіння № АДРЕСА_1

Виділено у власність ОСОБА_3 у житловому будинку: підвал І площею 15,5 кв. м вартістю 55 388 грн, коридор 1-1 площею 2,3 кв. м вартістю 10 546 грн, ванну кімнату 1-10 площею 3,8 кв. м вартістю 17 422 грн, кухню 1-2 площею 16,1 кв. м вартістю 73 820 грн, кімнату 1-3 площею 26,3 кв. м вартістю 120 558 грн, всього на суму 277 734 грн з господарських будівель: сарай Б площею 20,42 кв. м вартістю 4 730 грн, 21/40 воріт і хвіртки вартістю 979 грн, 21/40 огорожі № 1-2 вартістю 1 353 грн, 21/40 колодязю № вартістю 2 494 грн на загальну суму 287 290 грн (277 734 + 4 730 + 979+1 353+2 494 (грн)), що на 131 099 грн (418 389 - 287 290 (грн)) менше за її частку в грошовому виразі та становить 36/100 від загальної вартості домоволодіння.

Виділено у власність ОСОБА_4 в житловому будинку: коридор 1-6 площею 9,8 кв. м вартістю 44 934 грн, ванну кімнату 1-11 площею 3,9 кв. м вартістю 17 882 грн, кухню 1-5 площею 12,6 кв. м вартістю 57 772 грн, кімнату 1-4 площею 29,8 кв. м вартістю 136 635 грн, сходову клітку 1-7 площею 10,0 кв. м на другому поверсі вартістю 42 505 грн, кімнату 1-8 площею 16,6 кв. м вартістю 70 558 грн, кімнату 1-9 площею 29,7 кв. м вартістю 126 239 грн, всього на суму 496 525 грн з господарських будівель: сарай Б площею 27,66 кв. м вартістю 6 408 грн, вбиральню В вартістю 2 313 грн, 19/40 воріт і хвіртки вартістю 885 грн, 19/40 огорожі № 1-2 вартістю 1 225 грн, 19/40 колодязю № вартістю 2 256 грн на загальну суму 509 612 грн (496 525 + 6 408 + 2 313 + 885+1 225 +2 256 (грн)), що на 131 099 грн (509 612 - 378 543 (грн)) більше її частки в грошовому виразі та становить 64/100 від загальної вартості домоволодіння.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виділено у користування горище над їхніми приміщеннями, які розташовані нижче за поверховістю та обом влаштувати вихід на горище зі своєї сторони частини житлового будинку.

Зобов'язати ОСОБА_4 провести наступні переобладнання, вартість яких складає 2 814 грн, а саме: демонтувати двері та замурувати дверний проріз з приміщення 1-4 у приміщення 1-3, поштукатурити місце демонтування дверей та пофарбувати стіни приміщення 1-4 водними сумішами.

Зобов'язати ОСОБА_3 провести наступні переобладнання, вартість яких складає 1 982 грн, а саме: поштукатурити місце демонтування дверей у приміщенні 1-3 та пофарбувати стіни приміщення 1-3 водними сумішами.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 за відхилення від ідеальних часток у домоволодінні № АДРЕСА_1 грошову компенсацію в розмірі 131 099 грн, з яких 128 738 грн стягнути із розрахункового рахунку № 2139 апеляційного суду Івано-Франківської області, що були внесені ОСОБА_4 відповідно до квитанцій від 25 березня 2016 року та від 2 вересня 2016 року, згідно з яких платіж призначався як частка майна (ст. ст. 362-365 ЦК України) за позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, провадження № 22-ц/779/1707/2015.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2015 року в частині позову ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельною ділянкою площею 0,1073 га - лишки, які надані в користування до вилучення, по АДРЕСА_1

Виділено у користування ОСОБА_4 із земельної ділянки площею 0,0600 га, яка закріплена за будинком, земельну ділянку площею 0,0285 га, яка на плані користування варіанту № 2 висновку експерта № 395 від 2 червня 2016 року зазначена голубим кольором як ділянка № 6 з такими розмірами по периметру (за годинниковою стрілкою): 2,67 м, 1,31 м, 7,80 м, 9,53 м, 3,0 м на межі з земельною ділянкою, яка обліковується як лишки, що надані в користування до вилучення; 45,37 м разом з земельною ділянкою (лишками) на межі з земельною ділянкою ОСОБА_10; 5,49 м на межі з лишками; 4,98 м на межі з лишками і до земельної ділянки, яка примикає до кута сараю ОСОБА_4; земельна ділянка під сараєм ОСОБА_4; 1,0 м, 1,9 м, 5,47 м, 8,32 м, 1,0 м на межі земельної ділянки землекористувача ОСОБА_3; земельна ділянка під будинком ОСОБА_4, 0,99 м на межі з ділянкою ОСОБА_3

Із земельної ділянки площею 0,1073 га, яка обліковується за домоволодінням АДРЕСА_1 як лишки, виділено в користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0498 га, яка на плані користування варіанту № 2 висновку експерта №395 від 2 червня 2016 року зазначена заштрихованим голубим кольором як ділянка № 4 з такими розмірами по периметру (проти годинникової стрілки), 5 м, 2,99 м на межі земельної ділянки землекористувача ОСОБА_3; земельна ділянка під колодязем; 2,67 м, 0,9 м, 10,28 м, 6,42 м на межі з земельною ділянкою, яка рахується за частиною будинку ОСОБА_3, та з розмірами по периметру (за годинниковою стрілкою): 1,17 м, 24,82 м на межі з земельною ділянкою загального користування (АДРЕСА_1) та земельною ділянкою землекористувача ОСОБА_3 за № 1 площею 0,0024 га; 30,15 м на межі з земельною ділянкою землекористування по АДРЕСА_1 45,37 м разом з земельною ділянкою, що рахується за частиною будинку ОСОБА_4 на межі з земельною ділянкою ОСОБА_10; земельну ділянку площею 0,0012 га, яка на плані користування варіанту № 2 зазначена заштрихованим голубим кольором як ділянка № 5 з такими розмірами по периметру (за годинниковою стрілкою): 6,25 м на межі земельної ділянки землекористування по АДРЕСА_1; 4,98 м на межі з земельною ділянкою землекористувача ОСОБА_3, 5,49 м на межі з земельною ділянкою, що рахується за частиною будинку ОСОБА_4

Виділено у користування ОСОБА_3 із земельної ділянки площею 0,0600 га, яка закріплена за будинком, земельну ділянку площею 0,0315 га, яка на плані користування варіанту № 2 висновку експерта № 395 від 2 червня 2016 року зазначена жовтим кольором як ділянка № 7 з такими розмірами по периметру (за годинниковою стрілкою): 3,96 м на межі земельної ділянки загального користування (АДРЕСА_1), 6,42 м, 10,28 м, 0,9 м, 2,67 м на межі земельної ділянки №4 (лишків); земельна ділянка під колодязем; 2,99 м, 7,5 м на межі земельної ділянки №4 (лишків); 0,99 м на межі земельної ділянки землекористувача ОСОБА_4; земельна ділянка під частиною будинку ОСОБА_3; 1,0 м, 8,32 м, 5,47 м, 1,9 м, 1,0 м на межі земельної ділянки землекористувача ОСОБА_4, земельна ділянка під частиною сараю ОСОБА_3; 1,0 м на межі земельної ділянки землекористувача ОСОБА_4; 6,79 м на межі земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_3; 18,6 м, 19,99 м на межі земельної ділянки №3 (лишків).

Із земельної ділянки площею 0,1073 га, яка обліковується за домоволодінням АДРЕСА_1 як лишки, виділено у користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0535 га, яка на плані користування варіанту № 2 висновку експерта № 395 від 2 червня 2016 року зазначена заштрихованим жовтим кольором як ділянка № 3 з такими розмірами по периметру (за годинниковою стрілкою) 19,99 м, 18,6 м, на межі земельної ділянки, яка рахується за частиною будинку ОСОБА_3; 6,79 м на межі земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка рахується за будинком; 4,98 м на межі земельної ділянки землекористувача ОСОБА_4; 19,06 м, 3,22 м, 2,55 м на межі земельної ділянки землекористування по АДРЕСА_1 16,61 м, 13,4 м, 1,63 м на межі земельної ділянки загального користування (АДРЕСА_1); земельну ділянку площею 0,0024 га, яка на плані користування варіанту № 2 зазначена заштрихованим жовтим кольором як ділянка №1.

Залишено у спільному користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_3 із земельної ділянки площею 0,1073 га, яка обліковується за домоволодінням АДРЕСА_1 як лишки, земельну ділянку площею 0,0001 га на якій розташований колодязь.

Рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_3 про припинення права власності ОСОБА_5 на 3/40 частки домоволодіння № АДРЕСА_1 та виділення їх у власність ОСОБА_3 з виплатою грошової компенсації ОСОБА_5 залишено без змін. У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 в частині позову про припинення права на частку у спільному майні відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3, суд першої інстанції, виходив із того, що поділ домоволодіння має здійснюватися по третьому варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27 грудня 2014 року, виділивши при цьому у власність ОСОБА_3 квартиру № 1, а ОСОБА_4 - квартиру № 2. Припиняючи право ОСОБА_5 на частку у спірному домоволодінні, суд першої інстанції виходив із того, що її частка, яка складає 3/40 часток домоволодіння, є незначною, не може бути виділена в натурі, вона погодилася отримати грошову компенсацію вартості її частки в домоволодінні, а ОСОБА_3 внесла вартість цієї частки на депозитний рахунок. Вирішуючи питання встановлення порядку користування земельними ділянками, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин ст. ст. 88, 89 ЗКУкраїни.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині поділу домоволодіння, апеляційний суд виходив із того, що вирішуючи питання поділу спірного домоволодіння між сторонами по третьому варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції фактично провів такий поділ не у відповідності з вказаним варіантом поділу, оскільки виділив ОСОБА_3 у власність, крім двох жилих кімнат на першому поверсі, житлову кімнату під літ. 1-9 на другому поверсі, яку експерт пропонував виділити ОСОБА_4, залишивши при цьому у власності останньої одну кімнату на другому поверсі будинку. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині встановлення порядку користування земельними ділянками, виходив із того, що спірні правовідносини врегульовуються відповідно до ст. 120 ЗК України, за змістом ч. 2 якої, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Зазначені висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до положень процесуального закону та оцінені згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Судами попередніх інстанції установлено, що ОСОБА_3 є власником 18/40 часток домоволодіння по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 29 грудня 1989 року державним нотаріусом Коломийської нотаріальної контори Івано-Франківської області ОСОБА_11, та договором дарування від 5 січня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Галян Г.М.

ОСОБА_4 належить 19/40 часток вказаного домоволодіння на підставі договору дарування від 15 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Григорець М.В., та свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 жовтня 2014 року, виданого державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Мануляк І.В.

ОСОБА_5 є власником 3/40 часток спірного домоволодіння, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 1 грудня 2014 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Галян Г.М.

Згідно з п. 3 рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів Івано-Франківської області від 28 липня 1982 року № 243 та додатку № 18 до вказаного рішення за спірним будинком закріплена земельна ділянка площею 600 кв. м та лишки земельної ділянки, які обліковуються за цим будинком становлять 1 118 кв. м.

Судом встановлено, що земельна ділянка, на якій знаходиться спірне домоволодіння, сторонами не приватизована, перебуває в їх спільному користуванні.

Поточними інвентаризаціями, проведеними Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, складеними відповідно 22 жовтня 2014 року та 25 листопада 2014 року, загальна площа приміщень будинку становить 176,7 кв. м, житлова площа 102,4 кв. м.

Судом установлено, що між сторонами фактично склався певний порядок користування спірним домоволодінням.

ОСОБА_15 з 2005 року проживає в спірному домоволодінні і користується приміщеннями згідно плану будинку: І площею 15,8 кв. м - в підвалі, коридор 1-1 площею 2,3 кв. м, ванна 1-10 площею 3,8 кв. м, кухня 1-2 площею 16,1 кв. м, кімната 1-3 площею 26,3 кв. м, на першому поверсі будинку.

ОСОБА_4 з 2009 року проживає в спірному домоволодінні і користується приміщеннями згідно плану будинку: сходовою 1-6 площею 9,8 кв. м, кухнею 1-5 площею 12,6 кв. м, ванною 1-11 площею 3.9 кв. м та кімнатою 1-4 площею 29,8 кв. м на першому поверсі будинку. Після проведення нею за власні кошти ремонтних робіт на другому поверсі користується сходовою 1-7 площею 10,0 кв. м, кімнатою 1-8 площею 16,6 кв. м та кімнатою 1-9 площею 29,7 кв. м.

Спірною в будинку є кімната 1-4 площею 29,8 кв. м на першому поверсі, яку займає ОСОБА_4

Сарай Б поділений на дві окремі частини. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 склався порядок користування і кожний з них займає свою частину сараю. Вбиральнею, колодязем, огорожею та воротами користуються спільно.

Водопостачання до будинку підведено з колодязя, яким сторони користуються спільно. Водовідведення з житлового будинку ОСОБА_3, відбувається у вигрібні ями літ. Вя, які вона облаштувала за власний кошт і розташовані на земельній ділянці спірного домоволодіння. Водовідведення з житлового будинку ОСОБА_4 відбувається в каналізаційну систему сусідньої земельної ділянки зі згоди сусідів. Наведене визнано сторонами та встановлено експертом в результаті проведення дослідження.

Комунікації водопостачання та каналізаційної системи, які кожною з сторін встановлені окремо, знаходяться в підвалі житлового будинку, яким користується ОСОБА_15

Судом також установлено, що відповідач ОСОБА_5 в спірному домоволодінні ніколи не проживала і не проживає, має у власності інше житло і погоджується на отримання грошової компенсації за належну їй частку та припинення її частки у спірному домоволодінні з виділенням належної їй частки ОСОБА_3

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (ч. 3 ст. 358 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 152 ЖК УРСР, зі змінами, внесеними Законом України від 12 лютого 2015 року N 191-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)», виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Вирішуючи спір, апеляційний суд з дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, врахував положення ст. ст. 152 ЖК України, висновок експерта і встановлені обставини щодо порядку користування спірним домоволодінням.

Посилання касаційної скарги про порушення вимог ст. 365 ЦК України і несплата на депозит суду грошових коштів є безпідставними, оскільки предметом позову було поділ будинку в натурі з виплатою компенсації за різницю у частці власності, а не примусове припинення права власності.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 7 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик