Провадження № 2/522/3662/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді: Бойчука А. Ю.

при секретарі: Іскрич В. В.

розглянувши цивільну справу за позовом Екінлер Несім до ОСОБА_1 національного медичного університету про скасування наказу про відрахування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до відповідача ОСОБА_1 національного медичного університету по якому просить визнати незаконним та скасувати наказ проректора ОСОБА_1 національного медичного Університету №195-с від 02.02.2015р. щодо відрахування студенту Екінлер Несім з 5 курсу 9 семестру міжнародного факультету контрактної форми навчання спеціальності «Лікувальна справа» за академічну та фінансову заборгованість.

При цьому посилаючись на те, що наказом №195-с від 02.02.2015р. його було відраховано з 5 курсу 9 семестру міжнародного факультету контрактної форми навчання спеціальності «Лікувальна справа» за академічну та фінансову заборгованість. З вказаним наказом позивач не згодний, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку з наступних підстав.

Так, на час видання оскаржуваного наказу та на даний період часу є чинним «Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих навчальних закладів», затверджене наказом МОН України №245 від 15.07.1996 року, однак зазначене Положення не містить такої підстави для відрахування як порушення умов контракту або несплати контракту.

Також, видача оскаржуваного наказу відбувалась в період загострення Турецько-кудського конфлікту, яке відбувалось в 2015-2016рр в на території Східної частини Туреччини, зокрема, у рідному місті позивача ОСОБА_2. Згідно до відомостей сайту https://ria.ru/world/20160427/.html, доклад про масові вбивства курдського населення в турецькому місті ОСОБА_2 був отриманий офісом верховного комісара 00Н у справах людини 26.04.2015р.

У відповіді Генерального Консульства Турецької Республіки в м. Одеса від 23.08.2016р. №2016/135 зазначено, що позивач звертався по допомогу у питані збереження права на навчання у зв'язку з відсутністю змоги знаття коштів з банківського рахунку через комендантську годину у місті, де проживає його родина. Також зазначає, що події, пов'язані з комендантським часом у місті, неспокійною ситуацію в цілому, військові дії в частині країни безпосередньо негативно вплинули на позивача, що позбавило можливості належно та вчасно підготуватися та ліквідувати академічну заборгованість по декільком предметам в університеті.

Враховуючи наведені в позові обставини, вважає, що не виконав умови укладеного з відповідачем договору №20-2м-2-11/12 від 22.02.2012р. в частині проведення вчасної оплати за договором, ліквідації академічної заборгованості, дотримування навчального плану внаслідок непереборної сили, через що вважає, що наказ про відрахування є незаконним, та таким, що порушує право на освіту.

У судове засідання сторони з'явились, представник позивача надала заяву, в якій позов підтримала, представник відповідача надав заяву, по якій заеречував щоо заоволення позовних вимог та просили проводити судове засідання без фіксації технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню,виходячи за наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що наказом проректора №1011-с від 30.09.2010р. Екінлер Несім був зарахований на 1 курс 1 семестру міжнародного факультету спеціальності «Лікувальна справа» ОСОБА_1 національного медичного Університету з 01.10.2010р., наказом проректора №890-с від 30.08.2011р., позивач був переведений на 3 семестр 2 курсу з 01.09.2011р.

22.02.2012р. між сторонами був укладений договір №20-2м-2-11/12, згідно з яким відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити навчання позивача на медичному факультеті за спеціалізацією «Лікувальна справа»; в договорі визначений розмір оплати за навчання за період 2012-2016рр, умови та порядок виконання договору.

Наказом проректора №897-с від 27.09.2012р. позивач був переведений на 5 семестр З курсу з 01.09.2012р. Наказом проректора №1077-с від 31.08.2013р. позивач був переведений на 7 семестр 4 курсу з 01.09.2013р. Наказом проректора №1159-с від 16.09.2014р. позивач був переведений на 9 семестр 5 курсу з 01.09.2014р.

Наказом проректора ОСОБА_1 національного медичного Університету №195-с від 02.02.2015р. позивач був відрахований з 5 курсу 9 семестру міжнародного факультету контрактної форми навчання спеціальності «Лікувальна справа» за академічну та фінансову заборгованість.

12.10.2015р. наказом П-п ректора університету №1247-с, позивач був поновлений на 9 семестрі 5 курсу міжнародного факультету спеціальності «Лікувальна справа» з 09.10.2015р., як такий, що переуклав контракти та провів оплату за навчання на 9 семестрі з умовою ліквідації академічної заборгованості до кінця семестру та попередженням, що у разі не ліквідації академічної заборгованості в зазначений термін, позивача буде відраховано з числа студентів.

Відповідно до п. 4.6. Договору №20-2м-2-11/12 ІС №2а від 22.02.2012 року укладеного між Несім Екінлер та ОСОБА_1 Національним Медичним Університетом, Університет має право відрахувати Студента, зокрема, на наступних підставах:

4.6.1. за академічну неуспішність;

4.6.5. у разі несплати вартості навчання у встановлені терміни;

4.6.6. за порушення законодавства України, правил Університету, невиконання умов Договору 2.2.4;

П. 2.2.4 вказаного Договору передбачено, що Студент зобовязаний відвідувати обовязкові навчальні заняття і виконувати всі види завдань у встановлені строки, у відповідності з навчальними планами і навчальними програмами. Дотримуватися графіка навчального процесу та вимог навчального плану. Оволодівати теоретичними знаннями та практичними навичками в обраній спеціальності систематично й акуратно. Складати модуль контролю, заліки, іспити з дисциплін, іспити на отримання ліцензії Міністерства охорони здоровя України «Крок-1» і «Крок-2», і практично-орієнтовані державні іспити.

З умовами зазначеного договору позивач ознайомлений та погодився, що підтверджується його особистим підписом на останній сторінці договору.

Договором, за положеннями ст.626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України, передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У ч. 2 ст. 614 ЦК України передбачено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Крім того, п. 5 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що однією з підстав для відрахування здобувача вищої освіти є порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує навчання.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказав на незаконність його відрахування з наведеної наказі підстави, оскільки ним було порушено умови договору в частині проведення вчасної оплати за навчання та ліквідації академічної заборгованості, дотримування навчального плану внаслідок непереборної сили.

Між тим, вказані посилання не узгоджуються із дослідженими в судовому засіданні доказами та спростовують такі посилання позивача з огляду на наступне.

Так, за приписами ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

У відповідності з ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом.

Згідно ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, зобов'язані: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу; виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; виконувати вимоги освітньої (наукової) програми.

Згідно пункту 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого Наказом Міністерства освіти України від 15 липня 1996 року № 245, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 серпня 1996 року за № 427/1452 студент може бути відрахований з вищого закладу освіти: за власним бажанням; у зв'язку з переведенням до іншого вищого закладу освіти; за станом здоров'я на підставі висновку ЛКК; за академічну неуспішність; за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти.

Суд не бере до уваги доводи позивача щодо незаконності наказу про відрахування з підстави фінансової заборгованості, оскільки 12.10.2015р. наказом П-п ректора університету №1247-с, позивач був поновлений на 9 семестрі 5 курсу міжнародного факультету спеціальності «Лікувальна справа» з 09.10.2015р., як такий, що переуклав контракти та провів оплату за навчання на 9 семестрі.

Підставою видачі наказу стала заява студента з резолюцією проректора з науково-педагогічної міжнародної роботи проф. ОСОБА_3, подання бухгалтерії та деканату.

Представником відповідача було надано пояснення, що підставою відрахування Екінлер Несіма стала академічна заборгованості, яку позивач не ліквідував до кінця семестру.

На підтвердження академічної заборгованості стороною відповідача були надані відомості обліку успішності 5 курсу, Групи Ин-02 міжнародного факультету за спеціальністю Лікувальна справа, відповідно до яких .позивач, Еніклер Несім, має академічну заборгованість з ряду дисциплін.

Позивач вказує, що що видача оскаржуваного наказу відбувалась в період загострення Турецько-кудського конфлікту, яке відбувалось в 2015-2016рр в на території Східної частини Туреччини, зокрема, у рідному місті позивача ОСОБА_2.

При цьому зазначає, що події, пов'язані з комендантським часом у місті, неспокійною ситуацію в цілому, військові дії в частині країни безпосередньо негативно на нього вплинули, що позбавило можливості належно та вчасно підготуватися та ліквідувати академічну заборгованість по декільком предметам в університеті.

Згідно до ст.617 Цивільного Кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповіно до п. 6.4 договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов'язань за цим Договором, якщо це невиконання було викликане обставинами непереборної сили, а саме: пожежа, повінь, війни, військові дії будь-якого характеру, страйки, урядові постанови розпорядження державних органів за умови, що ці обставини безпосередньо вплинули на виконання цього Договору.

П. 6.3. визначено, що сторона, для якої стає неможливим виконання зобов'язань за цим Договором, повідомляє іншу сторону про початок і припинення вищевказаних обставин негайно, та пред'являє документи, що підтверджують форс-мажор.

Якщо повідомлення про такі обставини не зроблено, це позбавляє права відповідну сторону зостатись на них в майбутньому. (п. 6.4. Договору).

Згідно ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суд не приймає до уваги вказані доводи, оскільки згідно долучених до матеріалів справи відомостей обліку успішності з наступних дисциплін: Внутрішня медицина ( модуль 06.10.2014 року), Виробнича лікарська практика (Терапія) (диференційний залік 13.10.2014 року),Секційний курс (диференційний залік 15.10.2014 року), Епідеміологія (модуль 23.10.2014 року), Хірургія ( модуль 13.11.2014 року), Виробнича лікарська практика (Хірургія) (диференційний залік 20.11.2014 року), Педіатрія (модуль 11.12.2014 року), Виробнича лікарська практика (Педіатрія) (диференційний залік 18.12.2014 року, Акушерство і гінекологія (модуль 10.02.2015 року) академічна заборгованість у позивача виникла задовго до загострення Турецько-кудського конфлікту.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про освіту» обов'язками вихованців, учнів, студентів, курсантів, слухачів, стажистів, клінічних ординаторів, аспірантів, докторантів відповідно є: додержання законодавства, моральних, етичних норм; систематичне та глибоке оволодіння знаннями, практичними навичками, професійною майстерністю, підвищення загального культурного рівня; додержання статуту, правил внутрішнього розпорядку навчального закладу.

гідно ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, зобов'язані: 1) дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу; 2) виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; 3) виконувати вимоги освітньої (наукової) програми.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини в контексті викладених норм права, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, оскільки в ході розгляду даної цивільної справи була встановлена правомірність винесення відповідачем оскаржуваного наказу про відрахування позивача, у звязку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи результат вирішення даної цивільної справи судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачеві.

На підставі вищевикладеного,керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України ,Законом України «Про вищу освіту»,суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Екінлер Несім до ОСОБА_1 національного медичного університету про скасування наказу про відрахування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя А. Ю. Бойчук