З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Попрас В.О.,
при секретарі - Томіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції України, Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області, Державної казначейської служби України, третя особа: заступник командира роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Харкові Алімової Юлії Володимирівни про відшкодування майнової та моральної шкоди, -
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Представники відповідачів Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції України, Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області, Державної казначейської служби України та третя особа - заступник командира роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Харкові Алімова Ю.В. в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідачі та третя особа належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, представник позивача не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідачів та третьої особи відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є власником автомобілю НОМЕР_2.
04.06.2016 р. о 02:20 год. біля супермаркету «Восторг» за адресою: м. Харків, пр. Московський, 295 позивач ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1, та був зупинений з метою перевірки на стан сп'яніння та направлений на огляд до філії КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» за адресою: м. Харків, вул. Шевченко 26.
Під час перебування позивача на огляді у філії КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» заступником командира роти № 7 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харків лейтенант поліції Алімовою Ю.В. був оглянутий та тимчасово затриманий автомобіль Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1, шляхом доставляння для зберігання на спеціальний майданчик (стоянку) за адресою: смт. Пісочин, вул. Курупської, 15, про що о 04:32 год. було складено акт № 775 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04.06.2016 р.
Постановою Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2017 р. задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 Визнано протиправними дії заступника командира роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Алімової Ю.В. щодо тимчасового затримання 04 червня 2016 року транспортного засобу Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1.
Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2017 р. судом встановлено, що під час огляду та тимчасового затримання транспортного засобу ОСОБА_1 лейтенантом поліції Алімовою Ю.В. було порушено вимоги ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст. 265-2 КУпАП та Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1102, оскільки на момент складання акту № 775 огляду та затримання від 04 червня 2016 року транспортний засіб ОСОБА_1 не перешкоджав дорожньому руху; про тимчасове затримання транспортного засобу відсутня відмітка у протоколі про адміністративне правопорушення; поліцейським не було вжито заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації іншими шляхами, аніж тимчасове затримання шляхом доставлення евакуатором; поліцейським не залишено на місці, де був автомобіль, повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу.
В постанові Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2017 р. зазначається, що дії лейтенанта поліції Алімової Ю.В. не лише протиправні, а й не адекватні ступеню суспільної загрози від правопорушення. Вказаним поліцейським взято участь у здійсненні евакуації транспортного засобу ОСОБА_1 у випадку, не передбаченому законом, що є прямим порушенням ч. 3 ст. 265-2 КУпАП, п. 2 згаданого Порядку та, як наслідок, свідчить про перевищення поліцейським наданих повноважень. Крім того, вказується, що порушення зі сторони заступника командира роти № 7 батальйону № 4 УПП у м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Алімової Юлії Володимирівни вимог ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст. 265-2 КУпАП та згаданого Порядку призвело до порушення права власності позивача, завдання останньому моральної та майнової шкоди, яка виразилась у тимчасовій втраті належного на праві власності особливо цінного майна - транспортного засобу, його пошуках через службу «102», вжиття заходів щодо повернення транспортного засобу, понесення у зв'язку з цим витрат, зокрема, оплата вартості евакуатора та вартості зберігання на спеціальному майданчику (стоянці).
Постанова Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2017 року у адміністративній справі набрала законної сили 06.06.2017 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, незалежно від вини цієї особи, що встановлено ст.1174 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Майнова шкода, завдана позивачу, полягає у понесенні ним витрат по оплаті вартості евакуатора 720 грн. та по оплаті вартості зберігання автомобіля на спеціальному майданчику в сумі 144 грн.

Згідно ст.25 Бюджетного кодексу України казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 витрати по оплаті вартості евакуатора 720,00 грн., та витрати по оплаті вартості зберігання на спеціальному майданчику 144,00 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1, суд виходить з того, що неправомірні дії лейтенанта поліції Алімової Ю.В. потягли за собою безпідставне, невиправдане порушення права власності, яке виразилось у обмеженні права позивача на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Внаслідок протиправних дій лейтенанта поліції Алімової Ю.В. був порушений звичайний ритм життя позивача ОСОБА_1, який був змушений витрачати час та сили, щоб повернути свій автомобіль, а саме звертатись до поліції, їхати на спеціальний майданчик, оплачувати вартість евакуації та зберігання, звертатись до адвокатів та до суду про оскарження протиправних дій та з позовом про відшкодування завданої йому шкоди.

З огляду на викладене, виходячи з принципів виваженості, розумності та справедливості, суд стягує в рахунок відшкодування завданої позивачу моральної шкоди 2000 грн.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів, підтверджуючих понесення ним витрат на правову допомогу, тому слід відмовити позивачу в задоволенні вимог про стягнення на його користь витрат на правову допомогу.

Суд стягує з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України судові витрати у відповідності зі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212- 215, 218, 224, 225 ЦПК України, ст.ст. 23, 1174 ЦК України, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Законом України «Про Національну поліцію», Бюджетним кодексом України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 874 грн. та моральної шкоди в розмірі 2000 грн., всього 2874 грн./дві тисячі вісімсот сімсот чотири грн./, заподіяних протиправними діями заступника командира роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Харкові Алімової Юлії Володимирівни при огляді та тимчасовому затриманні транспортного засобу ОСОБА_1 шляхом безспірного списання цих сум з відповідного казначейського рахунку.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ