Провадження номер 2/741/485/17
Єдиний унікальний номер 741/1133/17
РІШЕННЯ

іменем України

18 вересня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Мринської об'єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Мринської об'єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів у вищевказаному будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 27 вересня 2011 року за №52 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно на 1/2 частини вищевказаного житлового будинку, яке 08 серпня 2012 року було зареєстроване в КП «Носівське БТІ» за №309 в книзі №2. ОСОБА_3 в установленому порядку не отримав свідоцтва та не зареєстрував своє право власності на 1/2 частини житлового будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини вищевказаного житлового будинку. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Спадщину вона прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право спадщину за законом на 1/2 частини житлового будинку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Саме тому позивач звернулася до суду та просила судовим рішенням визнати за нею право власності на 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просила їх задовольнити.

Представник відповідача, Мринської ОТГ в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області, у судове засідання не з'явився. Представник відповідача направила до суду заяву, у якій визнала позовні вимоги та просила справу розглянути без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується довідками Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 365, № 364 від 29 червня 2017 року (а. с. 7-8).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз'яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як членам ліквідованого колгоспного двору у рівних частинах належав житловий будинок АДРЕСА_1

У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області №52 від 27 вересня 2011 року «Про оформлення свідоцтва про право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1» ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, та зареєструвала у КП «Носівське БТІ» своє право власності на 1/2 частини цього житлового будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а. с. 15) та копією витягу про державну реєстрацію прав (а. с. 16).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 після ліквідації колгоспних дворів не отримав свідоцтва та не зареєстрував право власності на 1/2 частини вищевказаного житлового будинку (а. с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 5).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 62). А, отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

Позивач є дочкою померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 9) та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 10). А, отже, вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) убачається, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 заведена 14 листопада 2011 року Носівською районною ДНК за №442/2011 (а. с. 61).

Із повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори №1981/01-16 від 15 вересня 2017 року убачається, що 14 листопада 2011 року до Носівської районної ДНК надійшли заяви від ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, які зареєстровані в книзі обліку і реєстрації спадкових справ. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подали до Носівської районної ДНК заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3, ОСОБА_2 - заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки після померлого ОСОБА_3 (а. с. 60).

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1149/02-31 від 20 липня 2017 року (а. с. 21).

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а. с. 17-19).

Згідно зі звітом про оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 25.07.2017 складає 62958 грн., ринкова вартість 1/2 частини спірного будинку складає 31479 грн. (а. с. 22-53).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами вартістю 31479 грн., розташованого в АДРЕСА_1, який складається з власне житлового будинку «А», веранди «а», веранди «а1», веранди «а2», ганку «а3», сараю «Б», сараю «б», сараю «в», погреба «П», вбиральні «У», огорожі №1, хвіртки №2, воріт з хвірткою №3, колодязя «К», загальною площею 90,3 кв. м житловою площею 18,8 кв. м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий