Провадження № 2/127/5098/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.10.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі : судді Бойка В.М.

за участю секретаря Ревтюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Українського національного інформаційного агентства «Укрінформ», ОСОБА_2 справами Верховної Ради України про стягнення заборгованості по заробітній платі, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 до Українського національного інформаційного агентства «Укрінформ», ОСОБА_2 справами Верховної Ради України про стягнення заборгованості по заробітній платі з вимогами стягнути з українського національного інформаційного агентства «Укрінформ» на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 1945 грн 20 коп. Стягнути з ОСОБА_2 справами Верховної Ради України на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 187 грн. 58 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 07.05.2007 р. і до 11.04.2016 року, позивач працювала на різних посадах (редактора відділу, оглядача, кореспондента, випускового, головного, випускового) українського національного інформаційного агентства «Укрінформ», що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці. 11.04.2016 року, на підставі Наказу №90-ос від 06.04.2016 року позивача було переведено на роботу до Апарату Верховної Ради України, відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України 12.04.2016 року, на підставі розпорядження № 695-к від 11.04.2016 p., позивача було зараховано на посаду помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_3, на час його депутатських повноважень без поширення дії Закону України «Про державну службу».

Позивач зазначає, що за період її роботи в українському національному інформаційному агентстві «Укрінформ», з її заробітної плати, безпідставно відраховано 1945 грн 20 коп, які підлягають поверненню. Водночас, за період з січня 2016 року по грудень 2016 року, за час роботи позивача помічником-консультантом народного депутата України, ОСОБА_2 справами Верховної Ради України, безпідставно та незаконно відраховано з її заробітної плати 187 грн 58 коп військового збору, що підтверджується довідкою по зарплаті №9-1-15/401 від 16.03.2017 року ОСОБА_2 справами Верховної Ради України.

Позивач вказує, що стягнення із її заробітної плати були проведені незаконно, а дії роботодавців - державних установ - протиправні, з наступних підстав: оскільки стягнення було проведено без згоди позивача, оскільки дві державні установи по-різному трактують вказане стягнення: УНІА «Укрінформ», як військовий « податок», ОСОБА_2 справами Верховної Ради України, як «військовий збір», а тому вважає відрахування незаконними, та довідки надані ОСОБА_2 справами Верховної Ради України, містять різну інформацію.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі, з підстав вказаних в позові.

В судове засідання відповідачі не з'явилися з невідомих суду причин, хоча повідомлялися належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Представником відповідача ОСОБА_2 справами Верховної Ради України надано заперечення щодо позову з підстав його необгрунтованості, а також вказано про помилковість визначення відповідача ОСОБА_2 справами Верховної Ради України, як роботодавця, оскільки трудові відносини, які виникають між народним депутатом та помічниками-консультантами народних депутатів регулюються аппаратом Верховної Ради України.

Судом протокольно, ухвалою суду із занесенням до Журналу судового засідання ( без винесення окремого процесуального документу), відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про заміну відповідача, оскільки позивач в судовому засіданні заперечував щодо заміни відповідача, враховуючи те, що визначення відповідача є прерогативою позивача судом відмовлено в задоволенні клопотання.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що з 07.05.2007 р. і до 11.04.2016 року, позивач працювала на різних посадах (редактора відділу, оглядача, кореспондента, випускового, головного, випускового) українського національного інформаційного агентства «Укрінформ», що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці. 11.04.2016 року, на підставі Наказу №90-ос від 06.04.2016 року позивача було переведено на роботу до Апарату Верховної Ради України, відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України. 12.04.2016 року, на підставі розпорядження № 695-к від 11.04.2016 p., позивача було зараховано на посаду помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_3, на час його депутатських повноважень без поширення дії Закону України «Про державну службу», що підтверджується записами в трудовій книжці позивача. ( а. с. 3-6)

Судом встановлено, що із заробітної плати позивача стягувався військовий податок та військовий збір, що підтверджується довідкою виданою Українського національного інформаційного агентства «Укрінформ» від 06.03.2017 №47 та довідкою виданою ОСОБА_2 справами Верховної Ради України від 16.03.2017р. № 9-1-15/401. ( а.с. 6-7).

Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата- це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

03.08.2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів» від 31.07.2014 р. № 1621 -VII, яким, зокрема, було встановлено військовий збір. Відповідно до пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України ставка військового збору становила 1,5% від обєкта оподаткування. Суд бере до уваги, що відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України військовий збір було встановлено тимчасово, до 1 січня 2015 року, проте 01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, згідно яких в абзаці першому слова і цифри "до 1 січня 2015 року" замінити словами "до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України".

Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що стягнення із заробітної плати позивача військового податку та військового збору є законними та таким, що передбачені чинним законодавством, а тому суд вважає позов безпідставним та необгрунтованим не підтвердженим належними доказами, таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 94, КЗпП України, п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», ст.ст. 15, ЦК України, ст.ст.10, 11, 58, 59, 60, 61, 209, 210, 212-215, 224-226, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Українського національного інформаційного агентства «Укрінформ», ОСОБА_2 справами Верховної Ради України про стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку встановленому ЦПК. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: