УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» - Ларченко Ірини Миколаївни, ОСОБА_8 про визнання договорів поруки припиненими, за касаційними скаргами ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 06 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» - Ларченко І.М., ОСОБА_8, у якому просили суд визнати припиненими окремі договори поруки, укладені 28 листопада 2007 року між акціонерним комерційним банком «Банк Форум» (далі - АКБ «Банк Форум») та ОСОБА_4, між АКБ «Банк Форум» та ОСОБА_5; між АКБ «Банк Форум» та ОСОБА_6

Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що на підставі оспорюваних договорів поруки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є поручителями ОСОБА_8 за її кредитними зобов'язаннями перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором від 28 листопада 2007 року. В період дії кредитного договору між позичальником та банком було укладено додатковий договір № 1 від 07 лютого 2012 року яким до кредитного договору внесено доповнення та запроваджено додатковий щомісячний платіж по кредитному договору в формі комісії. Позивачі вважають, що внаслідок укладення вказаного додаткового договору без їх згоди було збільшено обсяг відповідальності поручителів і це за правилами ч. 1 ст. 559 ЦК України є підставою для припинення поруки.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2016 року позов задоволено.

Визнано договір поруки від 28 листопада 2007 року, укладений між акціонерним комерційним банком «Банк Форум» (далі - АКБ «Банк Форум») та ОСОБА_4; договір поруки від 28 листопада 2007 року, укладений між АКБ «Банк Форум» та ОСОБА_5; договір поруки від 28 листопада 2007 року, укладений між АКБ «Банк Форум» та ОСОБА_6, - припиненими.

Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 судовий збір, по 487 грн 20 коп. кожному.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 06 червня 2016 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2016 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення про відмову в позові.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційних скаргах ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 просять скасувати рішення апеляційного суду Рівненської області від 06 червня 2016 року і залишити в силі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2016 року, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 листопада 2007 року між ОСОБА_8 та АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») було укладено кредитний договір за умовами якого позичальник одержала кредит в сумі 35 700 доларів США на строк до 26 листопада 2032 року під 12 % річних.

Того ж дня між АКБ «Форум» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено окремі договори поруки за умовами яких останні поручилися перед банком за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_8

07 лютого 2012 року між ОСОБА_8 та ПАТ «Банк Форум» було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору від 28 листопада 2007 року яким сторони домовились доповнити п. 2 кредитного договору пунктом 2.11. про необхідність щомісячної сплати комісії за договором в розмірі 10 грн.

Міським судом встановлено, що банком не доведено факт повідомлення поручителів про збільшення обсягу зобов'язання боржника за кредитом.

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Вважаючи позовні вимоги доведеними та обґрунтованими, міський суд дійшов висновків про необхідність задоволення позову.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не погодився з посиланням на те, що міський суд дійшов помилкових висновків про збільшення обсягу відповідальності поручителів внаслідок укладення додаткової угоди між сторонами кредитного договору.

Відповідні висновки апеляційного суду ґрунтуються на тому, що комісійна винагорода за кредитним договором в розмірі 10 грн не відноситься до боргової суми за кредитом наданим в іноземній валюті та не впливає на обсяг відповідальності поручителів. При цьому, апеляційним судом встановлено, що банк звернувся до суду з позовом до боржника та поручителів про стягнення кредитної заборгованості в іноземній валюті і позов банку не містить вимоги про стягнення комісії за кредитом за п. 2.11. кредитного договору.

Оскільки збільшення відповідальності поручителів внаслідок укладення додаткової угоди до кредитного договору не відбулося, апеляційний суд дійшов обґрунтованих висновків про відсутність підстав для припинення поруки за ч. 1 ст. 559 ЦК України та ухвалив нове судове рішення про відмову в позові.

Враховуючи наведене вище та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційні скарги і залишити судове рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 06 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.К. Гримич

В.С. Висоцька

І.М.Фаловська