УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

За участю секретаря Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву про забезпечення доказів, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Київської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Київпастранс», Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської Ради, Обслуговуючий кооператив автостоянка «Дружба» про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та державних актів на право постійного користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Київської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Київпастранс», Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської Ради, Обслуговуючий кооператив автостоянка «Дружба» про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та державних актів на право постійного користування земельною ділянкою.

21 серпня 2017 року представник позивачів ОСОБА_11 в судовому засіданні заявив клопотання про забезпечення доказів в порядку ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: витребувати у відповідача - Київської міської ради, архівну справу та кадастрову справу №Д-4383, які стосуються ініціювання, подання на обговорення, та безпосередньо винесення рішення Київської міської ради №944/7180 від 15 грудня 2011 року «Про надання та передачу комунальному підприємству «Київпастранс» земельних ділянок для реконструкції лінійно-диспетчерської станції, перенесення споруд масло-господарства з прибудовою торговельно-складських приміщень та будівництва паркінгу на вул. Івана Микитенка, 6-8 у Дніпровському районі м. Києва».

Представник позивачів ОСОБА_12 в судовому засіданні просив задовольнити заяву про забезпечення доказів.

Представник третьої особи ОСОБА_13 в судовому засіданні просила задовольнити заяву про забезпечення доказів.

Представник третьої особи ОСОБА_14 в судовому засідання вирішення питання про забезпечення доказів залишив на розгляд суду.

Представники відповідача Київської міської ради та третьої особи Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської Ради, в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Оцінивши наведені представником позивачів ОСОБА_11 підстави для вжиття заходів забезпечення доказів, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень частини першої та другої ст.137 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

У заяві про витребування доказів має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Як роз'яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява представника позивачів ОСОБА_11 про забезпечення доказів підлягає задоволенню, оскільки обсяг доказів, які просить витребувати представник позивачів безпосередньо стосується предмету позову в частині доведення правомірності набуття Комунальним підприємством «Київпастранс» права постійного користування земельними ділянками для реконструкції лінійно-диспетчерської станції, перенесення споруд масло-господарства з прибудовою торговельно-складських приміщень та будівництва паркінгу на вул. Івана Микитенка, 6-8 у Дніпровському районі м. Києва, що є предметом доказування в межах даного спору.

Керуючись ст.ст. 137, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Заяву представника позивачів ОСОБА_11 про забезпечення доказів задовольнити.

Зобов'язати Київську міську раду надати Дніпровському районному суду міста Києва, через уповноваженого представника, належним чином засвідчену копію архівної справи та кадастрової справи №Д-4383, які стосуються ініціювання, подання на обговорення, та безпосередньо винесення рішення Київської міської ради №944/7180 від 15 грудня 2011 року «Про надання та передачу комунальному підприємству «Київпастранс» земельних ділянок для реконструкції лінійно-диспетчерської станції, перенесення споруд масло-господарства з прибудовою торговельно-складських приміщень та будівництва паркінгу на вул. Івана Микитенка, 6-8 у Дніпровському районі м. Києва», у разі неможливості надати докази повідомити суд про причини неможливості виконання ухвали суду про забезпечення доказів.

Попереджаю, що за неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, в тому числі і з причин, визнаних судом неподаними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. (ч.5 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я