Справа № 494/569/17
Провадження № 2/494/357/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

23.06.2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою суду від 26.06.2017 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, ухвалою від 07.07.2017 року продовжено строк для усунення недоліків, також відмовлено у задоволенні вимоги про розстрочення судового збору, 18.07.2017 року позивач виконав вимоги суду та ухвалою від 18.07.2017 року відкрито провадження по справі.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що 08.07.1963 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок, що розташований за адресою: пров. Вишневий (кол. Свердлова), буд. 11 (кол. №5), загальною площею 22.7 кв.м. 09.07.2013 року ОСОБА_1 звернулась до Березівської районної державної нотаріальної контори з питання оформлення своїх спадкових справ після смерті матері, зазначила, що в той же день нотаріусом було заведено спадкову справу щодо належного майна ОСОБА_2 Позивач вказала, що 15.02.2017 року звернулась до нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як технічний стан житлового будинку, який є спадковим майном не відповідає технічним можливостям та інвентаризаційним відомостям. ОСОБА_1 вважає, що неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити її позов.

18.07.2017 року позивач на адресу суду надіслала заяву, в якій уточнила позовні вимоги. У судовому 18.10.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві.

Представник Березівської міської ради у судовому засіданні 18.10.2017 року позов підтримала частково та не заперечувала проти його задоволення в частині отримання спадщини, проте якщо є саме майно. .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, врахувавши думку представника відповідача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року зі змінами та доповненнями (далі ЦК України): «Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)».

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №356519 від 01.07.2003 року померла ОСОБА_2 (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про народження серії VІ-УР №591854 від 27.11.1968 року матірю позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_2 (а.с.9).

З довідки виданої відділом РАГС Березівського районного управління юстиції Одеської області від 30.04.2003 року вбачається, що ОСОБА_1 розлучилась, її прізвище після реєстрації розірвання шлюбу «Федорова» (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 19.01.1980 р. ОСОБА_1 після одруження змінила прізвище на «Косовська» (а.с.11), також свідоцтвом про розірвання шлюбу від 22.06.2017 року підтверджується, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на «Федорова» (а.с.12).

Згідно рішення виконавчого комітету Березівської міської ради від 29.08.2013 року будинку по вул. Свердлова в м. Березівка присвоєно номер 11, замість номера 5 (а.с.13).

Відповідно посвідки про припинення шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на «Дикусар» (а.с.15).

Згідно свідоцтва про смерть від 01.07.2003 року ОСОБА_2 померла 08.07.1963 року (а.с.16).

Інвентаризаційними відомостями від 16.09.2003 року виданими Одеським міським БТІ на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул.. Свердлова, 11, м. Березівка (а.с.17-22), згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.11.2010 року (а.с.23), відповідно довідки виданої КП «Одеське міське БТІ» від 30.06.2009 року (а.с.30) та відповідно довідки виданої КП «БТІ Одеської міської ради» від 13.08.2013 року (а.с.32) підтверджується, що власником вказаного будинку є ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_2 зареєстровано спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.07.2013 року (а.с.25, 34).

ОСОБА_1 за інвентаризацію земельної ділянки сплачено грошові кошти, про що свідчить квитанція від 13.09.2013 р. (а.с.26).

Довідками служби пожежного нагляду від 02.09.2003 року та від 18.06.2004 року підтверджується, що 06.01.1996 року та 09.06.2004 року у житловому будинку за адресою: вул.. Свердлова, 11, м. Березівка, мало місце виникнення пожежі (а.с.27-28).

Згідно довідки виданої загальноосвітньою школою-інтернатом І-ІІІ ст.. №5 м. Одеси вбачається, що ОСОБА_5 отримала атестат про середню освіту (а.с.29).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Березівської міської ради від 28.01.2016 року пров. Свердлова перейменовано на пров. Вишневий (а.с.36-37).

Відповідно до статті 1217 ЦК України: «Спадкування здійснюється за заповітом та за законом».

У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті».

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України: «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини».

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 виявила згоду на прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори для її отримання, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.35).

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним».

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Визнання відповідачем частково позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, за умови прийняття позивачем спадщини за законом після смерті матері, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, позначений на плану під літ «А», що розташований за адресою: Одеська область, м. Березівка, пров. Вишневий (кол. Свердлова), буд. 11 (колишній №5), загальною площею 22.7 кв.м., житловою площею 13.7 кв. м., а також сарай літ. «Б», л. кухня літ. «В» та огорожа №1.

Рішення повинно відповідати вимогам статтей 213, 215 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України ,суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після ОСОБА_2, померлої 08.07.1963 року, а саме: право власності на житловий будинок, позначений на плану під літ «А», що розташований за адресою: Одеська область, м. Березівка, пров. Вишневий (кол. Свердлова), буд. 11 (колишній №5), загальною площею 22.7 кв.м., житловою площею 13.7 кв. м., а також сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В» та огорожа №1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23.10.2017 року.

Суддя І.А. Римар