Справа № 302/1124/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Собослоя Г. Г., Готри Т. Ю.

з участю секретаря Сочки І. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Міжгірського районного суду від 21 лютого 2017 року по справі за позовом Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Синевирсько-Полянської сільської ради Міжгірського району до ОСОБА_1, третя особа - ДПІ у Міжгірському районі, про стягнення заборгованості за орендну плату земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Міжгірського районного суду від 21 лютого 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Синевирсько-Полянської сільської ради Міжгірського району заборгованість в розмірі 169 062, 94 грн. за оренду земельної ділянки загальною площею 0,38 га, що розташована в АДРЕСА_1. Вирішено питання про судові витрати.

На це рішення відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Зазначає, що рішення місцевого суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позов пред'явлено з порушенням правил підсудності, прокурором не обґрунтовано в чому полягає порушення інтересів держави. Крім того, позовні вимоги про наявність заборгованості недоведені, а позов пред'явлено за період, що перевищує строк позовної давності. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник прокуратури проти скарги заперечив, просив її відхилити. Решта учасників судового засідання не зявилися, хоча були повідомлені про час та місце його проведення належним чином.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до статті 13 Закону «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Серед істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 вказаного Закону).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. (стаття 21 вказаного Закону).

З матеріалів справи слідує, що згідно рішення Синевирсько-Полянської сільської ради Міжгірського району від 10 листопада 2013 року № 231 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду (кадастровий номер НОМЕР_1) ОСОБА_1 площею 0,38 га для комерційного використання (під готельне приміщення та кафе) за адресою АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення між Синевирсько-Полянською сільською радою Міжгірського району з одної сторони та ОСОБА_1 з другої сторони укладено договір оренди земельної ділянки від 19 листопада 2013 року площею 0,38 га., який зареєстровано реєстраційною службою Міжгірського районного управління юстиції у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 3445836.

Згідно пункту 2 вказаного Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,38 га для комерційного використання.

У пункті 5 Договору зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 509 846 грн.

Пунктами 8, 9 та 10 Договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем щороку в розмірі 9 %, яка становить 45 886 грн. 14 коп. від нормативної грошової оцінки землі, щомісячно в розмірі 3823,14 грн. з урахуванням індексів інфляції.

Хустською місцевою прокуратурою в ході вивчення стану додержання земельного, бюджетного та іншого законодавства в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» було встановлено, що в ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,38 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

За інформацією Синевирсько-Полянської сільської ради № 02-05/107 від 17.11.2016 року заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою площею 0,38 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 в ОСОБА_1 станом 01.11.2016 року становить (згідно з розрахунком) 169 062, 94 грн. З них:

*у 2013 році - 5225 грн. 91 коп.;

*у 2014 році - 38 085 грн. 44 коп.;

*у 2015 році - 57 311 грн. 79 коп.;

*у 2016 році - 68 439 грн. 80 коп.

В додатку до даного листа сільська рада надала копії квитанцій про сплату ОСОБА_1 двох платежів у 2014 році, а саме: 3938, 60 грн. 25.04.2014 р. та 3862, 10 грн. 15.05.2014 р.

Державна податкова інспекція у Міжгірському районі нарахування орендної плати ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою площею 0,38 га не проводила, пославшися у своєму листі № 1039/07-08/13-01 від 07.11.2016 року на відсутність у них відомостей щодо укладення відповідного договору оренди землі, а також на те, що ОСОБА_1 не подавав податкову звітність.

Водночас, у цьому листі податкова вказала, що ОСОБА_1 у 2014 році сплатив орендну плату в сумі 7800, 80 грн. (3938, 60 грн. 25.04.2014 р. та 3862, 10 грн. 15.05.2014 р.), що свідчить про наявність відомостей, що ОСОБА_1 є платником плати за землю.

Однак, Державна податкова інспекція у Міжгірському районі, будучи територіальним органом Державної фіскальної служби, не поставила на облік і не нарахувала ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за землю та не вжила заходів для забезпечення її стягнення.

3 листопада 2016 року Синевирсько-Полянська сільська рада направила відповідачу листа з вимогою сплатити заборгованість, однак в добровільному порядку останній цього не зробив.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та стягнення суми заборгованості в розмірі 169 062, 94 грн. суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач своїх обов'язків не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по платі за оренду землі.

Позовна заява подана в межах строків позовної давності. Відповідачем здійснювалися проплати за оренду землі в 2014 році, що свідчить про переривання строку позовної давності. Крім того, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. В даному випадку відповідач із такою заявою не звертався. Отже, його доводи про пропуск строку позовної давності є необґрунтованими.

Колегія також проаналізувала доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом першої інстанції вимог щодо предметної та територіальної підсудності при розгляді справи та прийшла до висновку, що у цьому випадку такі не порушені.

Так, згідно ч. 3 ст. 23 Закону «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Встановлено, що Синевирсько-Полянська сільська рада (орган місцевого самоврядування) своїх обов'язків щодо стягнення заборгованості за оренду землі належним чином не здійснювала, що зумовило необхідність пред'явлення позову прокурором в інтересах держави. Позиція прокурора щодо цього обґрунтована та була предметом аналізу в ухвалі місцевого суду від 31.03.2017 року (а.с.117-118). Судовий збір за подання позовної заяви у загальному розмірі 2535, 94 грн. сплачено (а.с.1). Правила територіальної підсудності судом першої інстанції дотримано.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Міжгірського районного суду від 21 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ____________

Судді ____________

____________