01.11.2017 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/900/17
Провадження № 2/533/291/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Оксенюк М.М.,

при секретарі Шуліка Л. Г.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області про визнання нікчемним заповіту, -

В С Т А Н О В И В :

16.08.2017 року позивач ОСОБА_5 звернулася із вищезазначеним позовом до суду, в якому прохає постановити судове рішення, яким визнати нікчемним заповіт, який складений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 та посвідчений секретарем Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 03 червня 2016 року, зареєстрований у реєстрі за № 09.

У судове засідання позивач не зявилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки у судове засідання суд не повідомила, клопотання про відкладення або про перенесення розгляду справи до суду не направила.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 оголосила заяву про відвід головуючого судді, посилаючись на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні її клопотання про витребування доказів. В той же час, клопотання представника відповідача просто долучити до матеріалів справи копію виписки, суд самостійно, без відповідного клопотання витребував з центру відновлювання зору інформацію про звернення ОСОБА_6

Відповідач та представники відповідача прохав відмовити у задоволенні заяві представника позивача щодо відводу головуючого судді, оскільки вважають її безпідставною.

Суд, вислухавши клопотання представника позивача, думку відповідача та представників відповідача, встановив наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.07.07 р. №8 «Про незалежність судової влади», правосуддя в Україні здійснюється виключно судом. Судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційнійному порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльність судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядку у справі не допускається. У разі незгоди із судовим рішенням сторона по справі не позбавлена права оскаржити вказане судове рішення в апеляційному і касаційному порядку.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і ст. 9 Конституції України, ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява представника позивача про відвід судді не підлягає задоволенню, оскільки наведені мотиви відводу свідчать про незгоду представника позивача з прийнятим рішенням під час розгляду клопотань представника позивача та представника відповідача щодо залучення письмових доказів, що не є доказом неупередженості судді та підставою для відводу судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 20 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представнику позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя