Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/2051/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Рижого О.А.

при секретарі - Мороз Ю.М.

за участі позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача - ОСОБА_3; ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, переведення як внутрішнього сумісника на постійно, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, переведення як внутрішнього сумісника на постійно, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 31 липня 2017 року наказом Головного лікаря Комунального закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради ОСОБА_5 № 360-ос, його було звільнено з посади механіка, на підставі ч.1 п. 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Крім цього, наказом № 364-ос від 31 липня 2017 року, виданого Головним лікарем Комунального закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради ОСОБА_5, його, як водія автотранспортних засобів КЗ "Сарненська ЦРЛ", як внутрішнього сумісника, переведено на посаду водія автотранспортних засобів КЗ "Сарненська ЦРЛ" постійно, на умовах неповного робочого часу на 0,25 штатних одиниць з 01 серпня 2017 року, без його згоди на таке переведення. За таких обставин, вважає вище вказані накази незаконними і такими, що підлягають скасуванню, в звязку з чим вказує, що йому повинен бути виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.07.2017 р. до дня поновлення його на роботі та спричинена йому моральна шкода, яку він оцінив в сумі 10000 грн.

У письмовому запереченні на позов відповідач вказує, що у зв"язку з метою підвищення ефективності використання наявних фінансових та кадрових ресурсів, організації контролю та надання якісної медичної допомоги на первинному рівні населенню Сарненського району, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 р., №1013-р., головою Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області видано розпорядження від 03.05.2017 р. №184 "Про внесення змін до штатних розписів закладів охорони здоровя від 03.01.2013 р., №4 "Про упорядкування структури та штатних розписів закладів охорони здоровя району, інформаційно-аналітичного центру, централізованої бухгалтерії відділу охорони здоровя районної державної адміністрації. Згідно додатку №1 до розпорядження голови Сарненської районної державної адміністрації від 03.05.2017 року №184 із штатного розпису відповідача виведено посаду механіка в кількості 1,0 штатних одиниць. На підставі п.3.1 зазначеного розпорядження, відповідач 30.05.2017 р. видав наказ за №241-ос "Про внесення змін до штатного розпису КЗ "Сарненська ЦРЛ", яким з 01 серпня 2017 р. виведено із штатного розпису посаду, яку обіймав позивач, а саме зі структурного підрозділу "спеціалісти та службовці" виведено 1,0 штатну одиницю механіка. Оскільки ОСОБА_1 відмовився від запропонованих йому відповідачем можливих варіантів подальшого працевлаштування, виконавши всі необхідні дії згідно законодавства України, щоб уникнути порушення прав позивача, відповідачем на підставі наказу №360-ос від 31.07.2017 р. ОСОБА_1 31.07.2017 р. було звільнено з посади механіка КЗ "Сарненська ЦРЛ" в зв»язку з скороченням штату працівників. На день звільнення позивач перебував у статусі внутрішнього сумісника обіймаючи посаду водія автотранспортних засобів КЗ «Сарненська ЦРЛ» на 0,25 ставки. В звязку з тим, що позивача було звільнено з основного місця роботи, а сумісництво без основного місця роботи не можливе, відповідачем було видано наказ №364-ос від 31.07.2017 р. про переведення його, як внутрішнього сумісника, постійно, на посаду водія автотранспортних засобів КЗ "Сарненська ЦРЛ" на умовах неповного робочого часу з 01.08.2017 р. Згодом ОСОБА_1 за його заявою від 02.08.2017 р. було звільнено з посади водія автотранспортних засобів КЗ "Сарненська ЦРЛ" за угодою сторін. Звільнення ОСОБА_1 було погоджено з профспілковим комітетом і проведено з підстав та в порядку, встановлених законом. Вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Через канцелярію суду 18.09.2017 р. надійшла заява від позивача, якою він зменшив позовні вимоги, а саме відмовився від позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди. У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги, враховуючи їх зменшення, підтримав дав пояснення в підтримання позову, просив його задоволити.

У судовому засіданні 18.09.2017 р. представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги позивача підтримав, дав пояснення в підтримання його позову та просив суд його задоволити.

У судовому засіданні 18.09.2017 р. представники відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_3 пояснили, що звільнення позивача проведено з підстав, передбачених законом, з дотриманням порядку, встановленого трудовим законодавством, тому підстав для задоволення його позовних вимог немає. Просили суд у позові відмовити.

04.10.2017 р., 18.10.2017 р. через канцелярію суду до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, а саме в частині збільшення суми коштів до 8758,45 грн., які він просить стягнути з відповідача за час вимушеного прогулу з 31.07.2017 р. по 05.10.2017 р. та по 18.10.2017 р. 10249,25 грн.

У судовому засіданні 05.10.2017 р. та 18.10.2017 р. представники відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги в частині їх збільшення не визнали, оскільки вважають позовні вимоги безпідставними в цілому. Просили суд у позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши, подані сторонами докази та оцінивши їх, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно розпоряджень голови Сарненської районної державної адміністрації від 03.05.2017 р. №184 Про внесення змін до штатних розписів закладів охорони здоровя та розпорядження голови районної державної адміністрації від 10.11.2016 р. №449 "Про внесення змін до штатних розписів закладів охорони здоровя та розпорядження голови районної державної адміністрації від 03.01.2013 р. №4" Про впорядкування структури та штатних розписів закладів охорони здоровя району, інформаційно-аналітичного центру, центральної бухгалтерії відділу охорони здоровя районної державної адміністрації" з метою підвищення ефективності використання наявних фінансових та кадрових ресурсів, організації контролю та надання якісної медичної допомоги на первинному рівні населенню Сарненського району, відповідно до розпорядження кабінету Міністрів України від 30.11.2016 р. 1013 р. "Про схвалення Концепції реформи фінансування системи охорони здоровя" з 01.08.2017 р. головним лікарям комунальних закладів охорони здоровя району внести зміни до штатних розписів, згідно додатку №1, в тому числі і по комунальному закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради вивести 1,0 штатних одиниць; внести зміни до штатних розписів та подати на затвердження; попередити медичних працівників про зміну істотних умов праці, відповідно до чинного законодавства України (а.с.25-26). Відповідно до Додатку №2 до розпоряджень голови Сарненської районної державної адміністрації від 03.05.2017 р. №184, гранична штатна чисельність комунальних закладів охорони здоровя, централізованої бухгалтерії та інформаційно-аналітичного центру відділу охорони здоровя районної державної адміністрації станом на 01.08.2017 р., а саме КЗ "Сарненська ЦРЛ" становить 846,25 штатних одиниць (а.с.27).

Згідно додатку 1 до вищевказаного розпорядження від 03.05.2017 р., та відповідно до списку посад персоналу, котрі виводяться із штату КЗ "Сарненська ЦРЛ" - виводиться посада механіка - 1,0 штатних одиниць, а вводиться посада водій автотранспортних засобів 1,0 штатних одиниць (а.с.28).

Відповідно до Попередження від 31.05.2017 р., ОСОБА_1 був попереджений про вивільнення в звязку з скороченням штату працівників та адміністрацією КЗ "Сарненська ЦРЛ" йому було запропоновано працевлаштування (переведення) на посаді водія автотранспортних засобів або працевлаштування на посаді робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків. З даного попередження також вбачається, що позивач відмовився від ознайомлення з даним документом, про що було складено ОСОБА_4 №458 від 31.05.2017 р. (а.с.32-33).

Наказом КЗ "Сарненська ЦРЛ" від 30.05.2017 р. Про внесення змін до штатного розпису №241-ос з 01.08.2017 р. виведено із штатного розпису КЗ "Сарненська ЦРЛ", а саме зі структурного підрозділу "спеціалісти та службовці" 1,0 штатних одиниць механіка та введено до штатного розпису КЗ "Сарненська ЦРЛ", а саме до підрозділу "водії" 1,0 штатних одиниць водія автотранспортних засобів. Даним наказом також передбачено, що у разі відмови ОСОБА_1 від працевлаштування (переведення) на іншій посаді звільнити його відповідно до чинного законодавства України 31.07.2017 р. (а.с.35-36).

У зв'язку із внесенням змін до штатного розпису КЗ "Сарненської ЦРЛ" на підставі Розпорядження голови Сарненської РДА, наказом №360-ос від 31 липня 2017 року ОСОБА_1 звільнений з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату працівників (а.с.37).

П.1 ст.40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору з ініціативи уповноваженого власником органу у випадку змін в організації виробництва і праці і, зокрема, в разі скорочення чисельності або штату працівників.

Позивач відмовився від ознайомлення із зазначеним наказом, про що комісійно було складено ОСОБА_4 від 31.07.2017 р. б/н. ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом про особистий підпис лише 02.08.2017 р.(а.с.38).

Згідно Наказу від 31.01.2017 р. №49-ос, ОСОБА_1 на день звільнення з посади механіка КЗ "Сарненська ЦРЛ" перебував у статусі внутрішнього сумісника, обіймав посаду водія автотранспортних засобів КЗ "Сарненська ЦРЛ" на 0,25 ставки.

В звязку з чим відповідачем було видано наказ №364-ос від 31.07.2017 р. про переведення позивача, як внутрішнього сумісника вищевказаної посади на постійно на посаду водія автотранспортних засобів КЗ "Сарненська ЦРЛ" на умовах неповного робочого часу, а саме 0,25 ставки з 01.08.2017 р., тоді як згідно Додатку 1 до вищевказаного розпорядження від 03.05.2017 р., та відповідно до списку посад персоналу, котрі вводяться до штату КЗ "Сарненська ЦРЛ", станом на час переведення була наявна вільна посада водій автотранспортних засобів 1,0 штатних одиниць. Позивач відмовився від ознайомлення з даним наказом, про що було складено ОСОБА_4 №б/н від 31.07.2017 р. ОСОБА_1 ознайомився з даним наказом під особистий підпис лише 02.08.2017 р.(а.с.40).

Згідно Наказу КЗ "Сарненська ЦРЛ" №413-ос від 17.08.2017 р. позивача було звільнено з посади водія автотранспортних засобів КЗ "Сарненська ЦРЛ" за угодою сторін, на підставі його заяви від 02.08.2017 р. (а.с.41-42).

Пунктом 1 статті 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", розглядаючи трудові спори, повязані із звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суд зобовязаний зясувати : чи дійсно у відповідача відбулися зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не має можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Статтею 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишенні на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці.

Враховуючи, що посада яку обіймав позивач була одна і в новому штатному розписі відсутня, тому підстав для застосування положень ст.42 КЗпП України, щодо преважного права залишення на роботі у роботодавця не було.

Відповідачем не подано доказів, що такі зміни в організації і праці Комунального закладу «Сарненська ЦРЛ» мали місце, так як фактично посада, яка вивелась з штатного розпису, а саме механіка, Комунального закладу "Сарненська ЦРЛ" була замінена нововведеною посадою водія автотранспортних засобів. Тобто, у суду не має підстав вважати, що штат у кількості 847,5 штатних одиниць, після звільнення ОСОБА_1, станом на 01.08.2017 р., що підтверджується дослідженим в судовому засіданні штатним розписом, був більшим за кількістю штатних одиниць до його звільнення.

Суду не надано доказів, що уповноважений власником орган завчасно сповістив виборний орган профспілкової організації про звільнення працівника з причин ч.1 ст. 41 КЗпП України.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України може бути проведене лише за попередньою згодою первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

З матеріалів справи вбачається, що 31 травня 2017 року профспілковому комітету було надіслано подання про надання згоди на звільнення з роботи в зв'язку з скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_1С.(а.с.30).

ОСОБА_1 зазначив, що його не було повідомлено про час проведення засідання профспілкового комітету, оскільки він у цей час перебував на лікарняному. Позивач в своїх поясненнях наголосив на тому, що звертався до профспілкового комітету з проханням повідомити його про час проведення засідання профспілкового комітету з приводу надання згоди на його звільнення п. 1 ст. 40 КЗпП України, проте його прохання було проігноровано. Доказів такого повідомлення суду представники відповідача не надали.

Із витягу протоколу засідання№17 профкому КЗ "Сарненська ЦРЛ" від 02.06.2017 р. в порядку денному п.2, а саме про розгляд листів від адміністрації ЦРЛ щодо скорочення посади «механік» вбачається, що на засіданні профспілкового комітету було розглянуто лист адміністрації про звільнення п.1 ст.40 КЗпП України ОСОБА_1 Вирішили рекомендувати: 1.запропонувати ОСОБА_1 працевлаштування в КЗ "Сарненська ЦРЛ" в першочерговому порядку згідно ст. 49-2 КЗпП України; 2. провести звільнення ОСОБА_1 згідно чинного законодавства з виплатою необхідної компенсації за невикористану відпустку та заробітної плати за відпрацьований час в повному обсязі.

В аспекті положень ч. 7 ст. 43 та ч. 6 ст. 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" слідує, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов'язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що рішення профспілкового комітету відносно за п. 1 ст. 40 КЗпП України є обґрунтованим, оскільки мітить правове обґрунтування свого висновку. Проте, судом встановлено, що дане рішення профспілкового комітету прийняте з порушенням норм закону, так як засідання даного органу, на якому було прийняте дане рішення відбулось у відсутність ОСОБА_1, як цього вимагає ст. 43 КЗпП. Суду не надано жодних доказів в підтвердження того, що позивачем було подано письмову заяву про розгляд вказаного подання у його відсутність, що передбачено вказаною нормою закону.

Обовязковою умовою, яка має бути дотримана власником або уповноваженим ним органом при розірванні трудового договору із працівником на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, є обовязок використати можливість переведення працівника на іншу роботу на тому самому підприємстві, установі, організації (ч.2 ст.40 КЗпП України).

Згідно із ч.1 ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника.

Суду не надано доказів про те, що ОСОБА_1 дав згоду на переведення його на водія автотранспортних засобів на 0,25 ставки, при наявності вільної посади введеної згідно оглянутого судом штатного розпису водія автотранспортних засобів.

Суду не надано переконливих доказів, що до звільнення позивачу було запропоновано вакантні на той час посади, та що останній від запропонованих посад відмовився, з огляду на те, що судом встановлено, що згідно Додатку 1 до вищевказаного розпорядження від 03.05.2017 р., та відповідно до списку посад персоналу, котрі вводяться до штату КЗ "Сарненська ЦРЛ", станом на час переведення була наявна вільна посада посада водій автотранспортних засобів 1,0 штатних одиниць. Так як в ОСОБА_4 №б/н від 31.07.2017 р. вказано, що ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення під особистий підпис з наказом від 31.07.2017 р. №360-ос "Про звільнення ОСОБА_1С.", проте не вказано, чи даний наказ було зачитано позивачу.

З наданих суду для дослідження документів в підтвердження направлення позивачу копій документів вбачається, що на його адресу було направлено Попередження №457, ОСОБА_4 №458, Заяви №459, проте суду не надано доказів про те, що дані документи були отримані ОСОБА_1

На підставі вище наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач, провівши скорочення чисельності працівників і виведення з штатного розпису штатної одиниці, а саме посади яку займав позивач, не дотримався визначеного законодавством порядку при звільненні ОСОБА_1 із займаної посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням чисельності працівників, та не може вважатися законним, а тому позивач підлягає поновленню на роботі.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З огляду на середньомісячний заробіток позивача, зазначений в довідці КЗ "Сарненська ЦРЛ", яка була досліджена судом, за період вимушеного прогулу з 31 липня 2018 року по 18 жовтня 2017 року, а також беручи до уваги, що позивачу при звільненні за п.1 ст.40 КЗпП України відповідачем була виплачена вихідна допомога в розмірі середньомісячного заробітку, на користь позивача ОСОБА_1, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за мінусом вихідної допомоги, виплаченої при звільненні, в сумі 10249,25 грн.

На підставі керуючись п.1 ст.40, ч.1, 2, 32, 42, 43, 49-2 ст.235, ст.237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, переведення як внутрішнього сумісника на постійно, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Скасувати наказ Головного лікаря Комунального закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради ОСОБА_5 №360 ос від 31 липня 2017 р.

Скасувати наказ Головного лікаря Комунального закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради ОСОБА_5 №364 ос від 31 липня 2017 р.

Поновити ОСОБА_1 на посаді механіка "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради з 31 липня 2017 р.

Стягнути з Комунального закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за мінусом виплаченої йому при звільненні вихідної допомоги, в сумі 10249 (десять тисяч двісті сорок дев'ять) грн. 25 коп.

Стягнути з Комунального закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної радина користь держави судовий збір в сумі 6400 (шести тисяч чотириста) грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня отримання повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Рижий

Повний текст рішення складено

та підписано 23.10.2017 р.