Справа № 441/499/16 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/783/1316/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
Провадження № 22-ц/783/4471/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 серпня 2016 року та ОСОБА_6 на додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,-

в с т а н о в и л а :

рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 22 серпня 2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задоволено. Зобовязано ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_4 приміщеннями нежитлової будівлі, крамниці, міні-бару загальною площею 297,5 м.кв., що знаходяться за адресою: Львівська область, Городоцький район, вул. Чорновола, 16 б. Зобовязано ОСОБА_2 звільнити приміщення нежитлової будівлі, крамниці, міні-бару загальною площею 297,5 м.кв., що знаходяться за адресою: Львівська область, Городоцький район, вул. Чорновола, 16 б, від будь-якого наявного в приміщеннях майна. Стягнуто з ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_4, жительки м. Городок вул. Нова, 6 Городоцького району Львівської області, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102 грн. (одна тисяча сто дві грн.) 40 коп.

Додатковим рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 19 грудня 2016 року доповнено рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 серпня 2016 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном. В резолютивній частині рішення другий абзац доповнено: Зобов"язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 приміщеннями нежитлової будівлі, крамниці, міні-бару загальною площею 297,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Львівська область Городоцький район м. Городок вул. Чорновола 16 «б» шляхом передачі нежитлової будівлі, крамниці, міні-бару загальною площею 297,5 кв.м. (розташовані за адресою: Львівська область Городоцький район м. Городок вул. Чорновола 16 «б») ОСОБА_4.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 серпня 2016 року оскаржила ОСОБА_2

Додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області від 19 грудня 2016 року оскаржив ОСОБА_6

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає рішення незаконним. Зазначає, що її чоловік ОСОБА_6 не дав їй згоди на укладення іпотечного договору №402 від 31.05.2012 року, він був лише поручителем по даному кредитному договору, тому АТ «Ощадбанк» не мав права проводити стягнення на його майно. Зазначає, що ОСОБА_6 дозволу, заяви-згоди на передачу в іпотеку його майна не давав, ОСОБА_7 підробив від його імені заяву, якою він нібито дав згоду на передачу в іпотеку спірних нежитлових приміщень.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Вважає, що додаткове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права без врахування норм матеріального права. Вказує на те, що спірне майно придбане подружжям є їх спільним майном подружжя. Зазначає, що відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу №ІІ-СГ №398152, він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, шлюб з якою був зареєстрований Білецькою сільською радою, Перемишлянського району Львівської області 01.10.1988р. Додаткове рішення змінює по суті судове рішення, так як в рішенні суду від 22.08.2016р. в резолютивній частині не зазначено населений пункт, в якому знаходиться спірне майно, вказано лише Львівська область, Городоцький район, вул. Чорновола, 16б, а в резолютивній частині додаткового рішення зазначено Львівська область, Городоцький район, м. Городок, вул. Чорновола, 16б. Крім цього, зазначає, що судом не враховано, що 14 грудня 2016 року, головним державним виконавцем Городоцького ВДВС Львівського територіального управління юстиції, в порядку виконавчого провадження №52331819 дане судове рішення було виконане, приміщення було в примусовому порядку звільнено та передано ОСОБА_4 без рішення суду, про що ухвалено відповідну постанову державного виконавця від 01.02.2017р.

В судове засідання окрім представників сторін, решта особи, що беруть участь у справі (їх представники) не зявилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ПК України та те, що інтереси сторін у судовому засіданні захищали представники.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційних скарг, представника позивача в заперечення апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.

Посилаючись, зокрема, на ст. 41 Конституції України, ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 16, 182, 321, 332, 334, 391 ЦК України, рішенням від 22.08.2016 року та додатковим рішенням від 19.12.2016 року, задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що на виконанні Відділу Державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції перебувало виконавче провадження № 47007047 з виконання виконавчого листа № 2/441/24/2015 від 11.03.2015 року, виданого Городоцьким районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 402 від 31.05.2012 р., а саме на нерухоме майно нежитлову будівлю, крамницю, міні-бар, які знаходяться у м. Городок Львівської області на вул. Чорновола, 16 б загальною площею 297,6 кв.м. і належить на праві приватної власності ОСОБА_2 з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 1978 від 31.05.2012 року в розмірі 485 369,35 грн.; встановлено початкову ціну предмета іпотеки у розмірі 648 000,00 грн.; визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Згідно акта державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції ОСОБА_8 від 18.09.2015 р., про проведення аукціону з реалізації арештованого майна відповідно до виконавчого листа № 2/441/24/2015 від 11.03.2015 р., виданого Городоцьким районним судом Львівської області, 14.08.2015 року відбулись електронні торги з продажу нежитлової будівлі, яка належала ОСОБА_2 та розташована за адресою: вул. Чорновола 16 б у м. Городок Львівської області, площею 297,5 кв.м., нерухоме майно придбала ОСОБА_4, яка була переможцем аукціону. Даний акт є підтвердженням переходу права власності на нерухоме майно нежитлову будівлю - крамницю, міні-бар загальною площею 297,5 кв.м. до переможця аукціону ОСОБА_4 З свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9Г, серії НАТ 101643 від 06.02.2016 року, за реєстр. № 73, видно, що ОСОБА_4 належить на праві власності майно нежитлова будівля, крамниця, міні-бар, що розташовані за адресою: Львівська область, Городоцький район, м. Городок, вул. Чорновола, 16 б, загальною площею 297,5 кв.м. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 52907038 від 09.02.2016 р. підтверджується, що право власності ОСОБА_4 на нерухоме майно крамницю, міні-бар, нежитлову будівлю зареєстровано в зазначеному державному реєстрі. Відповідачу ОСОБА_2 листом відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції № 09-20/1235 від 25.02.2016 р., розяснено, що ОСОБА_4 є новим власником спірного майна, а відповідно ОСОБА_2 не вправі чинити їй будь-яких перешкод у користуванні майном. Однак, відповідач ОСОБА_2 безпідставно відмовляється звільнити та передати позивачу у фактичне володіння придбану нею нежитлову будівлю, крамницю, міні-бар, чинить перешкоди у користуванні таким майном, чим фактично позбавляє позивача можливості ним користуватися. Як вбачається з листа-вимоги від 29.02.2016 року, позивачка ОСОБА_4 зверталася до ОСОБА_2 з вимогою звільнити нерухоме майно, усунути перешкоди у користуванні майном та передати його заявнику як новому власнику будівлі. У позовній заяві позивачка посилається на порушення своїх прав як власника, та просила суд захистити своє порушене право у спосіб , визначений ст.321 ЦК України, за якою право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, в силу наведених обставин вбачається, що відповідач використовує майно позивача без будь-яких на те законних підстав та грубо порушує права ОСОБА_4 Адвокат відповідача, вважав позов безпідставним посилався на те, що ОСОБА_2 є співвласником спірного нерухомого майна, та просив залучити відповідачем у справі також ОСОБА_6, однак суд не прийняв такого до уваги, оскільки твердження адвоката спростовано копією витягу про державну реєстрацію прав, з якого вбачається, що власником цілого обєкту нежитлової будівлі, крамниці, міні-бару розташованих в м. Городок вул. Чорновола 16 б (Федьковича) була ОСОБА_2 (відповідачка по справі), також суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 33 ЦПК України виключно за клопотанням позивача визначається сторона відповідача. За наведеного вище, судом встановлено, що відповідачкою ОСОБА_2 для ОСОБА_4 чиняться перешкоди у користуванні її ж майном. Тому вимоги позивачки суд визнав обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано позивач є власником спірного обєкту (приміщень): нежитлової будівлі, крамниці, міні-бару загальною площею 297,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Львівська область Городоцький район м. Городок вул. Чорновола 16 «б». Набула позивач таке право 6.02.2016 року, придбавши такий обєкт, ставши переможцем аукціону з реалізації арештованого майна (акт про проведення аукціону з реалізації арештованого майна, відповідно до виконавчого листа №2/441/24/2015 від 11.03.2015 року виданого Городоцьким районним судом від 18.09.2015 року, свідоцтво про посвідчення права власності приватного нотаріуса Городоцького РНО Львівської області ОСОБА_9 від 6.02.2016 року а.с. 6, 7) та зареєструвавши своє право власності у встановленому законом порядку (витяг про реєстрацію права власності а.с. 8-9).

Набувши право власності на спірний обєкт позивач звернулась з вимогами до попереднього власника обєкту (відповідача по справі) про звільнення спірного майна, яке на час звернення до суду та розгляду справи судом першої інстанції було зайнятим відповідачем, та передачі такого їй (вимога, що була надіслана позивачем відповідачу а.с. 12-15). У позові, після відсутності належного реагування відповідача на її звернення (вимогу) просила усунути їй перешкоди відповідача (зайняття обєкту майном відповідача) у користуванні спірним майном у обраний нею спосіб (шляхом звільнення обєкту від будь-якого майна та передачі такого обєкту позивачу).

Заперечуючи стосовно позову відповідач (зокрема і в суді апеляційної інстанції через свого представника) посилалась на те, що: вона використовує спірний обєкт як фізична особа підприємець, орендуючи такий; незаконність проведення аукціону, на якому спірний обєкт був придбаний позивачем; на наявність частки власності у спірному обєкті її чоловіка ОСОБА_6 (на що посилався у своїй окремій апеляційній скарзі на додаткове рішення і ОСОБА_6М.), тощо.

Крім цього, вважаючи позов безпідставним, а, також, вважаючи, що судом було допущено і ряд процесуальних порушень при ухваленні оскаржуваних рішень апелянти просили такі рішення скасувати.

Колегія суддів вважає, що доводи заперечення на позов та апеляційних скарг правильних висновків суду першої інстанції не спростовують та підстав для скасування оскаржуваних рішень суду немає.

Як вказано вище та сторонами не оспорвалось та не спростовано, позивач є власником спірного обєкту нерухомості з 6.02.2016 року і на даний час. Крім цього, з 22.03.2017 року позивач є власником і земельної ділянки для обслуговування спірного обєкту, площею 0,0468 га (витяг з реєстру права власності а.с. 151-153).

Відповідно власник вправі володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, відповідно до його цільового призначення та без порушення прав інших осіб.

Відповідач, не маючи жодних на те законних прав, самовільно займала таке приміщення та на вимоги власника про звільнення такого з метою забезпечення можливості нею реалізувати свої правомочності власника не реагувала.

Посилання відповідача на орендні відносини у неї стосовно спірного майна, що виникли не із теперішнім власником майна (наявність орендних стосунків із теперішнім власником майна представник позивача також заперечив); посилання відповідача та ОСОБА_6 на наявність у ОСОБА_6 частки у праві власності на спірне майно; посилання на незаконність проведення аукціону з приводу реалізації спірного майна, треба вважати безпідставними та такими, що на даний час, при чинній реєстрації права власності позивача на спірний обєкт на підставі чинних та дійсних правовстановлюючих документів, жодного правового значення не мають та на можливість реалізації власником своїх правомочностей стосовно спірного обєкту не впливають.

Враховуючи вказане власник звернулась до суду за захистом своїх прав, які правильно судом оскаржуваними рішенням та додатковим рішенням у спосіб обраний позивачем відновлені.

Зважаючи на наведене, а також і на те, що рішення суду на даний час виконані, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг правильних висновків суду першої інстанції не спростовують та підстав для скасування рішень судів, у яких суд правильно посилався і на норми закону, що регулюють спірні правовідносини, немає.

Тому апеляційні скарги слід відхилити як безпідставні, а рішення суду залишити без змін, як такі, що відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційні скарги ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 серпня 2016 року та ОСОБА_6 на додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області від 19 грудня 2016 року відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 серпня 2016 року та додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області від 19 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_10