АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/457/17 Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 22-ц/789/1195/17 Доповідач - Парандюк Т.С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

та сторін - представників ОСОБА_1- ОСОБА_2; ОСОБА_3- ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду від 09 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 (прізвище змінено на ОСОБА_5) ОСОБА_6 про стягнення коштів за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення коштів за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що 05.03.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір безпроцентної позики. Згідно умов даного договору відповідач позичила у нього 192 000 грн., які зобовязувалася повернути у термін до 05.09.2012 року. На забезпечення договору безпроцентної позики 05.03.2012 року між ними було укладено іпотечний договір, предметом якого є трикімнатна квартира №1 по вул Набережна, 2 в м. Шумськ, загальною площею 121,93 кв.м, що складається із житлової площі 49,33 кв.м., веранди 4,76 кв.м., підвалу 6,71 кв.м., кухні підвалу 13,4 кв.м, підвалу 29,13 кв.м., підвалу 5,27 кв.м., прихожої 13,33 кв.м., Б хліву цегла 13,75, Б1 хліву дерево 7,0 кв.м.

У звязку з невиконанням відповідачем вищезазначених договірних зобовязань ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, який був предявлений до виконання у відділ ДВС Шумського районного управління юстиції у Тернопільській області. В процесі згаданого виконавчого провадження згадана квартира була передана ОСОБА_3 за ціною 177619,19 грн., в погашення заборгованості. Результат прилюдних торгів був оформлений відповідним протоколом та актом державного виконавця. На підставі даного протоколу та акту від 10.12.2013 року приватним нотаріусом Шумського нотаріального округу ОСОБА_7 було видане ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на спірну квартиру та проведено Державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, ОСОБА_3 відшкодував собі 177619,20 грн. боргу. Решта боргу ОСОБА_3 стягнув із відповідача на підставі Рішення Шумського районного суду від 14.03.2014 року у справі за №609/100/14 ц. Проте рішенням Апеляціного суду Тернопільської області від 14.12.2015 року у справі №609/99/14 ц було визнано недійсним прилюдні торги з реалізації даної квартири, а рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 20.02.2016 року було визнано недійсним свідоцтво від 10.12.2013 року про придбання нерухомого майна, складненого за наслідками проведення прилюдних торгів та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 Отже, з врахуванням вище зазначеного ОСОБА_8не відшкодувала позивачу 177619,20 грн. основного боргу.

З урахуванням змінених позовних вимог ОСОБА_3 просив суд стягнути із ОСОБА_8 (ОСОБА_5) на його користь 177619,20 грн. боргу за договором безпроцентної позики від 05.03.2012 року, 26643,04 грн. інфляційних нарахувань, 5328, 58 грн. 3% річних, а всього загальну суму 209590,82 грн.

В рахунок погашення заборгованості в розмірі 209590,82 грн. за договором безпроцентної позики від 05.03.2012 звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 121,93 кв.м, що складається із житлової площі 49,33 кв.м., веранди 4,76 кв.м., підвалу 6,71 кв.м., кухні підвалу 13,4 кв.м, підвалу 29,13 кв.м., підвалу 5,27 кв.м., прихожої 13,33 кв.м., Б хліву цегла 13,75, Б1 хліву дерево 7,0 кв.м. шляхом реалізації даної квартири на торгах у порядку виконавчого провадження та стягнути судовий збір в сумі 2097грн.

Рішенням Шумського районного суду від 09 серпня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 177619,20 грн. боргу за договором безпроцентної позики від 05.03.2012 року, 26643,04 грн. інфляційних нарахувань, 3% річних - 5328, 58 грн, а всього загальну суму 209590,82 грн.

В рахунок погашення заборгованості в розмірі 209590,82 грн. за договором безпроцентної позики від 05.03.2012р. звернуто стягнення на предмет іпотеки а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 121,93 кв.м, що складається із житлової площі 49,33 кв.м., веранди 4,76 кв.м., підвалу 6,71 кв.м., кухні підвалу 13,4 кв.м, підвалу 29,13 кв.м., підвалу 5,27 кв.м., прихожої 13,33 кв.м., Б хліву цегла 13,75, Б1 хліву дерево 7,0 кв.м. шляхом реалізації даної квартири на торгах у порядку виконавчого провадження за початковою ціною продажу не нижчою за 206505 грн.

Стягнуто із відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2097грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що суд не в повному обсязі з'ясував обставини справи, дав неналежну оцінку доказам у справі, що призвело до порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що позицію суду першої інстанції вважає помилковою, оскільки на державний орган покладено обовязок вирішення справи відповідно до закону, у звязку з чим суд має право й зобовязаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню. Однак, суд на вказані обставини уваги не звернув, постановив рішення, яким вирішено питання про його права та обовязки в той час, коли його в порядку ст.33 ЦПКУ не було залучено до участі у справі, як співвласника спірного майна.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідачка ОСОБА_5 в апеляційну інстанцію не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, а тому у відповідності до вимог ст. 305 ч.2 ЦПКУ колегія суддів, вважає за можливим розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншої сторони грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути кредиторові таку ж суму грошових коштів (суму боргу) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості.

Судом встановлено, що 05.03.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 укладено договір безпроцентної позики строком на 6 місяців, згідно якого ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 192 000 грн. (в еквіваленті 24000 дол.США). Сума позики прийнята позичальником до підписання цього договору в повному обсязі.

05.03.2012 року в рахунок забезпечення зобовязання за вищезазначеним договором позики було укладено іпотечний договір предметом якого є належна на праві власності ОСОБА_8 трикімнатна квартира, розташована за адресою м. Шумськ, Тернопільської обл. по вул.Набережна, 2/1.

Як вбачається із рішення Шумського районного суду від 14.03.2014 року у справі №609/100/14ц спірна квартира була викуплена ОСОБА_3 на прилюдних торгах за ціною 177619, 20 грн. та стягнуто із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 різницю між сумою заборгованості 192 000 грн. та ціною викупленої квартири 177619,20 грн., інфляційні нарахування та відсотки за користування чужими коштами.

Тобто, станом на 14.03.2014 року між сторонами не існувало боргових зобовязань, а згідно листа в.о. начальника Шумського РВДВС виконавче провадження про звернення стягнення на квартиру з господарсько- побутовими будівлями в м.Шумськ по вул.Набережна, 2/1 закрито.

Однак, рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 14.12.2015 року було визнано недійсним прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме: квартири №1 в будинку №2 на вул.Набережній у м.Шумськ.

Рішенням Шумського районного суду від 29 лютого 2016 року визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна складеного за наслідками проведення прилюдних торгів, видане приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_7 10.12.2013 року, яким посвідчено, що ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, належить на праві власності майно, що складається з трьохкімнатної квартири з господарсько-побутовими будівлями №1 в будинку№2 по вул.Набережній в м.Шумськ Тернопільської області, скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майноі та внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, сторони повернуто у попереднє становище, яке існувало до продажу спірної квартири на виконання договору безпроцентної позики від 05.03.2012 року.

Із експертного звіту про вартість спірної квартири вбачається, що остання оцінена у 206505 грн. Даний звіт проведений ТОВ Приват ЮР ОСОБА_2, сертифікат субєкта оціночної діяльності, виданий ФДМУ №107/16 від 09.02.2016 року, а тому він не ставиться судом під сумнів і не оспорюється сторонами.

Як встановлено судом, що сума основного боргу за договором безпроцентної позики становить 177619,20 грн., що сторонами не заперечується.

Згідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що відповідачка належним чином не виконувала свої договорні зобов'язання перед позивачем, тому суд першої інстанції вірно стягнув із неї суму основного боргу в розмірі 177619,20 грн., 26643,04 грн. інфляційних та 5328,58 грн. - 3% річних. Рішення суду відповідачкою в цій частині не оспорюється.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.3 ст.65 Сімейного кодексу України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згоди другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Пункт 25 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин вказує, що при оспоренні договору застави (іпотеки) суд має враховувати положення ст.578 ЦК України, згідно з якими майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою іншого з подружжя, який у разі пред'явлення позову про звернення стягнення на таке майно має бути залучений до участі у справі.

Відповідно до ст.10 п.4 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадку, встановленому цим Кодексом.

Судом встановлено, що на момент укладення іпотечного договору подружжя ОСОБА_8 перебувало у зареєстрованому шлюбі, спірна квартира була придбана за спільні кошти, а тому у відповідності до вимог ст.60 СК України дана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. Це ж зазначено у п.3 іпотечного договору.

Отже, саме на суд, як на державний орган, покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку з чим суд має право й зобов'язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню.

Враховуючи те, що в силу наданих ЦПК України повноважень апеляційний суд позбавлений можливості на стадії апеляційного розгляду справи залучити ОСОБА_1 до участі у справі як співвласника житлового будинку - предмета іпотеки, тому рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до вимог ст.309 ЦПКУ підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316-319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шумського районного суду від 09 серпня 2017 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 скасувати та ухвалити нове, яким в цій частині позову - відмовити.

В решті рішення Шумського районного суду від 09 серпня 2017 року залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з того дня може бути оскаржено протягом двадцяти днів в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9