Справа №464/5419/17
пр № 4-с/464/157/17
У Х В А Л А

19 жовтня 2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

секретарі судового засідання Гаврилишин О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» на бездіяльність державного виконавця та відмову від примусового виконання рішення суду, заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Личаківський відділ державної виконавчої служби ЛМУЮ, Сихівський відділ державної виконавчої служби Львівського МУЮ, ВПВРС управління ДВС ГТУЮ у Львівській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців. Мотивує скаргу тим, що 12.07.2017 ТОВ «Сінеф» як стягувач звернувся до державних виконавців про відмову від примусового виконання рішення суду, натомість, жодних дій державними виконавцями не вчинено. Тому просить визнати незаконною їх бездіяльність і визнати відмову ТОВ «Сінеф» від примусового виконання рішення суду у справі №464/777/14ц.

У судове засідання учасники процесу не прибули, повідомлялись належно, про причини неприбуття суд не повідомили.

При проведенні судового засідання 03.10.2017 представник заявника ОСОБА_4, діючи згідно довіреності від 10.05.2017, заяву підтримав, просить скаргу задовольнити.

Представник зацікавленої особи Сихівського ВДВС міста Львова ОСОБА_5, діючи згідно довіреності від 02.10.2017, скаргу заперечила, зазначаючи про належне інформування скаржника про відсутність перебування на виконанні у Сихівському ВДВС м.Львіва рішення суду про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 коштів.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 08.04.2014 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» та солідарно стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, за кредитними договорами №1-0045/13/24- KL від 01.06.2013 та №1-0019/24- OVER від 01.06.2013. Рішення набрало законної сили та пред"явлено до примусового виконання. На підставі рішення суду видано виконавчий лист №464/777/14-ц.

З копії ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 30.06.2017 вбачається, що у виконавчому провадженні за виконавчим листом №464/777/14-ц, виданого 08 квітня 2014 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитними договорами №1-0045/13/24- KL від 01.06.2013 та №1-0019/24- OVER від 01.06.2013 у розмірі 24 657 120 грн. та судовий збір у сумі 3 654 грн., стягувача ПАТ «Банк Форум» замінено на його правонаступника ТОВ «Сінеф».

Встановлено, що 12.07.2017 стягувач ТОВ "Сінеф" звернувся до державних виконавців із заявою стягувача про відмову від примусового виконання рішення суду.

Згідно ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Тобто, предметом судового розгляду згідно Розділу VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» є рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускає у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З відповіді Сихівського ВДВС м.Львів від 18.08.2017 №25-104 вбачається, що проведеною перевіркою електронної бази даних АСВП встановлено, що судове рішення №464/777/14-ц від 08.04.2014 на виконанні у Сихівському ВДВС м.Львів не перебувало.

З витягу ВП-спецрозділу від 18.10.2017 вбачається, що за номером виконавчого провадження 43833776, стан виконавчого провадження - завершено, виконавчий лист повернутий стягувачу 25.12.2014 (п.2 ч.1 ст.47).

Оскільки заявником не надано суду жодних доказів щодо існування відкритих виконавчих проваджень, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про неправомірність дій державних виконавців щодо невиконання приписів ст.372 ЦПК України, тому, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги скарги в частині визнання бездіяльності державних виконавців необґрунтованими.

Згідно ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцю, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадку визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду виконавче провадження підлягає закінченню.

Враховуючи те, що на час звернення стягувача до суду відсутні виконавчі провадження з примусового виконання рішення суду, а стягувачем не доведено суду про наявність відкритих примусових виконань рішення суду, яке він не бажає примусово виконувати, тому відсутні підстави для прийняття відмови стягувача від примусового виконання рішення.

Згідно ч.3 ст.387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 372 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Ю.Горбань