Справа №589/246/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Литвинко Т. В.
Номер провадження 22-ц/788/1412/17 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Комунальної установи Сумської обласної ради «Обласний діагностичний центр у місті Шостка»

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунальної установи Сумської обласної ради «Обласний діагностичний центр у місті Шостка» про визнання недійсним наказу про звільнення та поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_3 просила визнати недійсним та скасувати наказ виконуючого обов'язки директора Комунальної установи Сумської обласної ради «Обласний діагностичний центр у місті Шостка» (далі - КУ СОР «Обласний діагностичний центр у місті Шостка») від 23.01.2017 року № 8-к «Про звільнення ОСОБА_3.» та поновити її на роботі на посаді молодшої медичної сестри (санітарки - прибиральниці) клініко-діагностичної лабораторії КУ СОР «Обласний діагностичний центр у місті Шостка», допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі.

Свої вимоги мотивує тим, що наказ про її звільнення з роботи є незаконним, оскільки після винесення наказу про зміну істотних умов праці вона продовжувала працювати повний робочий день, ніяких заяв про відмову від продовження роботи у зв'язку зі змінами умов праці відповідачу не подавала. Крім того, вказує, що її звільнення пов'язане з тим, що вона є членом первинної профспілкової організації, яка постійно вимагає від адміністрації лікувального закладу дотримання норм законодавства, а умови, за яких вона була звільнена, створені штучно.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18.07.2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано незаконним наказ виконуючого обов'язки директора КУ СОР «Обласний діагностичний центр у місті Шостка» від 23.01.2017 року № 8-к «Про звільнення ОСОБА_3.». Поновлено ОСОБА_3 на посаді молодшої медичної сестри (санітарки-прибиральниці) клініко-діагностичної лабораторії КУ СОР «Обласний діагностичний центр у місті Шостка». Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі. Стягнуто з КУ СОР «Обласний діагностичний центр у місті Шостка» на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову, а також покласти судові витрати на позивача.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що відповідачем було підтверджено факт зміни істотних умов праці, а саме введення неповного робочого дня через відсутність реактивів для роботи клініко-діагностичної лабораторії, відсутність коштів для їх придбання, а також поломку апарату для проведення аналізів. Також, було встановлено, що позивач не погодилась працювати в нових умовах праці, оскільки попередні умови праці було неможливо зберегти. Крім того, судом не взято до уваги той факт, що позивач постійно ігнорувала вказівки керівництва та відмовлялась від ознайомлення з розпорядчими актами. Вважає, що такими діями позивач виказала свою незгоду виконати вимоги наказу про зміну істотних умов праці, що й привело до її звільнення згідно вимог п. 6 ст.36 КЗпП України. Зазначає, що суд невірно трактував норми ст. 32 КЗпП України, оскільки намір введення зміни істотних умов праці підтверджується розпорядчим документом відповідача, але без погодження позивача, не можливо ввести істотні зміни умов праці.

В судому засіданні представник лікувального закладу підтримав доводи апеляційної скарги і просив задовольнити.

Позивач та її представник вважають рішення законним, тому скаргу просили відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача є незаконним, оскільки здійснене за відсутності змін в організації виробництва та праці в установі, які б могли потягти за собою зміну істотних умов праці позивача. Крім того, позивач у письмовій формі не надавала своєї незгоди на продовження роботи в умовах зміни істотних умов праці.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається з цивільної справи, що наказом № від ОСОБА_3 була прийнята на роботу до Комунальної установи Сумської обласної ради «Обласний діагностичний центр у місті Шостка» на посаду молодшої медичної сестри (санітарки - прибиральниці).

Згідно наказу № 8-к від 23.01.2017 року ОСОБА_3 звільнено з посади молодшої медичної сестри (санітарки - прибиральниці) КУ СМР «Обласний діагностичний центр у місті Шостка» на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП у зв'язку з відмовою від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці (а.с. 3, 42).

Підставою для видачі вищевказаного наказу про звільнення слугували дані обставини.

11.11.2016 року КУ СОР «Обласний діагностичний центр у місті Шостка» було видано наказ № 72-о «Про зміну істотних умов праці» згідно якого, у зв'язку з несправністю біохімічного аналізатора, обмеженою кількістю лабораторних реактивів та відсутністю коштів для ремонту обладнання і придбання засобів для роботи структурного підрозділу, відповідно до наказу КУ СОР «Обласний діагностичний центр у місті Шостка» від 08.11.2016 року №71-о «Про зміну істотних умов праці» та неможливістю виконання в повному обсязі своїх посадових обов'язків протягом робочого дня, з 16.01.2017 року молодшій медичній сестрі ОСОБА_3 надати додатково у іншому структурному підрозділі, які рівні за складністю тим, які вона виконує та що не потребують іншої спеціальності і кваліфікації до вирішення питання фінансування на придбання медикаментів та ремонту обладнання. У термін до 11.11.2016 року ознайомити під підпис з цим наказом і персональним попередженням про наступну зміну обов'язків молодшу медичну сестру ОСОБА_3 У разі незгоди ОСОБА_3 зі змінами обов'язків запропонувати їй перейти на неповний робочий день (4 год.), а у разі відмови від запропонованих умов звільнити її відповідно до чинного законодавства України (а.с. 41).

На підставі вищевказаного наказу 11.11.2016 року КУ СОР «Обласний діагностичний центр у місті Шостка» також було видане персональне попередження про наступну зміну умов праці ОСОБА_3 (а.с. 22).

Вказані наказ та попередження були надані на ознайомлення ОСОБА_3, однак від підпису про ознайомлення вона відмовилася, про що був складений акт від 11.11.2016 року (а.с. 21).

Наказом №13-о від 16.01.2017 року внесено зміни до наказу №72-о від 11.11.2016 року, яким змінено дату початку дії змінених умов праці, а саме: замість 16.01.2017 року зазначено 23.01.2017 року. Дати письмове підтвердження продовження роботи на умовах неповного робочого дня ОСОБА_3 відмовилась, про що був складений відповідний акт від 16.01.2017 року (а.с. 28, 29).

Крім того, був складений акт від 16.01.2017 року про відмову ОСОБА_3 від запропонованої вакантної посади 0,5 ставки реєстратора медичного (а.с. 30).

З викладеного можна зробити висновок, що до дня звільнення, 23.01.2017 року, ОСОБА_3 не надавала своєї письмової відмови працювати в змінених істотних умовах праці.

Представлена апеляційному суду посадова інструкція молодшої медичної медсестри клініко-діагностичної лабораторії свідчить, що завдання та обов'язки молодшої медсестри клініко-діагностичної лабораторії не змінювалися і наказу про покладення на неї зобов'язань щодо виконання роботи реєстратора медичного не приймалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є відмова працівника від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Судом достовірно встановлено, що позивач не надавала своєї письмової відмови працювати у змінених умовах праці, а тому, не підлягала звільненню за п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Як роз'яснює Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, однією з підстав припинення трудового договору є відмова працівника від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Пунктами 3 та 4 ст. 32 КЗпП України передбачено, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою.

Із зазначеного вбачається, що зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці.

Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

Будь-яких змін в організації виробництва та праці в КУ СОР «Обласний діагностичний центр у місті Шостка», які могли потягти за собою зміну істотних умов праці її працівників, не відбулося.

Так, організація виробництва та праці - це сукупність правил, процесів і дій, що забезпечують форму, порядок поєднання праці та речових елементів виробництва з метою підвищення ефективності виробництва.

Організація виробництва і праці складається з декількох елементів, якими є предмет праці, засоби праці, технологія та сама праця.

Усі зазначені елементи ретельно взаємоузгоджені між собою за всіма параметрами, реалізують процес виробництва у цілісну і високоефективну виробничу систему та є сталими величинами.

Запровадженням змін в організації виробництва вважається сукупність безперервних нововведень, спрямованих на повну (або суттєву) зміну вектора (напрямку) діяльності підприємства, установи, організації.

25.11.2016 року комісія у складі: в.о. заступника директора з медичної частини ОСОБА_4В., головного бухгалтера ОСОБА_5, інспектора з кадрів ОСОБА_6, старшої сестри медичної ОСОБА_7 у зв'язку з тим, що фельдшери - лаборанти ОСОБА_8, ОСОБА_9 та молодша медична сестра ОСОБА_3 не можуть виконувати посадові обов'язки на своїх робочих місцях за відсутності лікарів, а також не бажають вибути у відпустку без збереження заробітної плати за згодою сторін на вказаний період, а вакантні посади для їх тимчасового переміщення відсутні, запропонувала встановити початок простою з 28.11.2016 року по 16.12.2016 року, про що й склали даний акт (а.с.80 на звороті).

На підставі службових записок старшої сестри медичної ОСОБА_7, інспектора з кадрів ОСОБА_6 (а.с. 81,82) та вищевказаного акту, наказом КУ СОР «Обласний діагностичний центр у місті Шостка» № 79-о від 25.11.2016 року запроваджено початок простою в клініко - діагностичній лабораторії центру з 28.11.2016 року по 16.12.2016 року (а.с.80).

Наведене дає підстави дійти висновку, що зміни в організації виробництва та праці - це зміни, які завжди носять сталий та довготривалий характер, принципово впливають на увесь (чи частину) робочого процесу підприємства, установи, організації. Тимчасові проблеми в функціонуванні одного із елементів трудового процесу, наприклад такого як засоби праці, не свідчить про зміни усього процесу виробництва та праці підприємства, установи, організації.

А у даному ж випадку мав місце спочатку простій, запроваджений керівництвом установи, а потім тимчасові проблеми у зв'язку з недофінансуванням, які на даний час відсутні і підприємство працює у звичайному режимі.

Таким чином, коли на підприємстві відсутні зміни істотних умов праці, а також позивач не надавала письмової відмови від продовження роботи у змінених істотних умовах праці, а тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно відсутності підстав для звільнення ОСОБА_3 за п.6 ст.36 КЗпП України.

Оскільки звільнення позивача відбулось за наказом в.о. директора лікувальної установи, місцевий суд обґрунтовано визнав його незаконним.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом постановлено обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому до уваги не приймаються.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів:

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунальної установи Сумської обласної ради «Обласний діагностичний центр у місті Шостка» відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: