Справа № 690/310/17
Провадження №2/690/211/17
19 жовтня 2017 року м.Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
у складі: головуючого-судді Здоровила В.А.
за участю секретаря Мельник С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву в якій просить суд провести судовий розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином (через оголошення в газету «Черкаський край»), а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів при цьому виносить заочне рішення.
Суд дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне в позові ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю з наступних підстав.
Відповідно банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року, яка видана Національним банком України, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що внесений до державного реєстру банків 19.03.1992 року за № 92, має право надання банківських послуг.
Згідно із анкетою-заявою від 30.07.2008 року ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Договір).
Заявою відповідача від 30.07.2008 року (а.с.5) підтверджується той факт, що ОСОБА_1 повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.
При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦПК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формуляторах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до умов договору, укладеного 30.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, кінцевий термін виконання кредитного зобовязання відповідає строку дії картки, який має бути вказаним на її лицьовій стороні. Однак ні позивачем, ні його представниками, не надано відомостей про такий строк, а докази мають подаватися виключно сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Приписами ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як встановлено у судовому засіданні останній платіж відповідачем здійснено 26.05.2014 року у розмірі 3000 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с.3-4).
Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Факту збільшення сторонами строку позовної давності, як це передбачено нормами ч.1 ст.259 ЦК України, у даних правовідносинах судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 253, ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права.
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.
За таких обставин суд вважає, що строк виконання зобовязання за погашенням кредиту закінчився, а строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами. Тому, за таким договором перебіг позовної давності відповідно до ст.257 ЦК України щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, строк якого у даному випадку визначено 30 днями з дня виникнення заборгованості.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-20 цс 14 від 19.03.2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів.
Крім того, відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.
Згідно з ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.
Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 09.07.2014 року) кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.
Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у Постанові № 6-12 цс 13 від 20.11.2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів, пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.
З огляду на вказане та з урахуванням того, що позивач звернувся до суду з даним позовом після спливу строку позовної давності, у позовних вимогах ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити.
На підставі викладеного, ст.253, 257, 259, 261, 264, 266, 526, 530 ЦК України та керуючись ст. 3, 10, 15, 57-60, 209, 212-215, 224-226, 294, 360-7 ЦПК України
в позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів після його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий В.А.Здоровило