Справа № 755/227/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарями Рудь Н.В., Зимницькою М.Е.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Патрик Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивувала тим, що 03 січня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Toyota» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки «Honda», д/н НОМЕР_2, під керуванням позивача. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Toyota» д/н НОМЕР_1 не була застрахована. 08 січня 2014 року позивач звернувся до відповідача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідачем у строк передбачений законодавством не було направлено експерта чи представника для визначення вартості матеріального збитку завданого позивачу. 28 січня 2014 року було проведено огляд автомобіля марки «Honda», д/н НОМЕР_2, на який представник відповідача не з'явився, будучи повідомлений належним чином. Згідно висновку № 414 від 31 січня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу дорожньо-транспортною пригодою, становить у розмірі 58 197,88 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача проте завдана шкода не була відшкодована. Просить стягнути з відповідача 50 000,00 грн. матеріальної шкоди; 996,00 грн. витрати на проведення експертизи; 590,00 грн. витрати на евакуацію транспортного засобу; 57,24 грн. витрати по телеграмному повідомленню відповідача, 49 923,29 грн. пені за прострочення регламентної виплати та судові витрати.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив стягнути з відповідача 996,00 грн. - витрати на проведення експертизи, 590,00 грн. - витрати на евакуацію транспортного засобу, 300,00 грн. - витрати за стоянку автомобіля, 57,24 грн. - витрати по відправленню телеграми, 49 923,29 грн. - пеню за прострочення регламентної виплати, 41 015,41 грн.- інфляційних втрат, 3 842,47 грн. - три проценти річних та судові витрати.

Позивач підтримав позовні вимоги. Пояснив, що з вини відповідача порушено строки відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що місцезнаходження транспортного засобу у повідомленні було правильно зазначено. Однак аварійний комісар не телефонував власнику автомобіля, щоб уточнити місцезнаходження автомобіля. Оскільки автомобіль у встановлений законом строк не було оглянуто, то позивач був змушений звернутися до експерта, який повідомив відповідача про час та місце огляду транспортного засоб шляхом направлення відповідачу телеграми. Незаконними були вимоги відповідача щодо надання додаткових документів, оскільки Законом передбачений їх вичерпний перелік. МТСБУ зобов»язано було звернутися до суду самостійно та зробити копії матеріалів адміністративної справи для з»ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди. 29 квітня 2014 року водій автомобіля ОСОБА_5 надав письмові пояснення щодо механізму пошкодженн транспортного засобу. Після пред»явлення позову страхове відшкодування одразу було виплачено у сумі 50 000 грн., тому за порушення регламентних пиплат відповідач повинен відшкодувати інфляційні втрати, три відсотки річних та пеню.

Представник відповідача Патрик Г.Г. не визнала позовні вимоги. Підтримала письмові заперечення, в яких зазначено, що позивачем у повідомленні про дорожньо-транспорту пригоду зазначено місцезнаходження пошкодженого автомобіля, однак аварійний комісар був позбавлений можливості його огялунти через відсутність транспортного засобу у зазначеному місці. Тому доповідною запискою було повідомлено відповідача, а позивачу направлено телеграму про надання на огляд пошкодженого транспортного засобу. У скарзі позивач зазначив іншу адресу знаходження автомобіля. 29 травня 2014 року відповідач звернувся до позивача із роз»ясненнями про необхідність надання копії адміністративного матеріалу, однак тільки 15 грудня 2016 року позивач звернувся із заявою про повернення до питання про регламентну виплату із додатком необхідних матеріалів. У передбачений Законом строк позивачу здійснено відповідну виплату. Додатково пояснила, що МТСБУ має право провести розслідування для з»ясовування обставин дорожньо-транспортної пригоди. Положеннями ст.33 Закону передбачено обов»язок потерпілого сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи.

Позивач є власником автомобіля марки «Honda», д/н НОМЕР_2 (а.с.11).

Згідно Довідки № 45/2996 від 03 січня 2014 року Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві автомобіль «Honda», д/н НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, а саме: заднього бамперу, заднього лівого крила, кришки багажника, заднього лівого відбивача бампера, задньої лівої фари, переднього бампера, переднього номерного знаку, кріплення передньої правої фари, відірване заднє ліве колесо (а.с. 13).

04 лютого 2014 року постановою Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП (а.с.12).

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідальність власника автомобіля «Toyota» д/н НОМЕР_1 не була застрахована (а.с. 14).

Відповідно до п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до положень пп.«а» п.41.1 ст. 41. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;

Згідно п. 33.1.4 ст. 33 цього Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

08 січня 2014 року водій ОСОБА_5 звернувся із повідомленням до відповідача про настання дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначено про місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, 12 та схему дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 106-107).

Пунктом 33.3. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачений обов»язок водія та власників транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власників пошкодженого майна зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п. 34.1. ст.34 зазначеного Закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Листом про надання доручення на виконання робіт по справі № 22642 від 10 січня 2014 року відповідачем згідно договору № 58-АК/11 від 01 квітня 2013 року доручено ОСОБА_6 виконати в строк до 09 лютого 2014 року комплекс робіт по огляду та визначенні вартості та розмір, завданої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Honda», д/н НОМЕР_2, огляд транспортного засобу провести до 21 січня 2014 року (а.с. 108).

20 січня 2014 року аварійним комісаром ОСОБА_6 було направлено ОСОБА_5 повідомлення телеграфом про надання інформації щодо місцезнаходження колісного транспортного засобу для огляду, яка була отримана останнім лише 19 лютого 2014 року через відсутність адресата (а.с. 110,111).

28 січня 2014 року доповідною запискою аварійним комісаром ОСОБА_6 повідомлено відповідача про ненадання ОСОБА_5 для огляду транспортний засіб через перебування батька в лікарні та направлення телеграми (а.с. 109).

Листом від 30 січня 2014 року відповідач звернувся до ОСОБА_5 з вимогою надати аварійному комісару пошкоджений транспортний засіб на огляд (а.с. 112).

06 березня 2014 року позивач направив на адресу відповідача заяву про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та витрат на проведення експертизи (а.с. 17).

До заяви позивачем додано висновок експертного автотоварознавчого дослідження по встановленню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу № 414 від 31 січня 2014 року, в якому визначена матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля марки «Honda», д/н НОМЕР_2 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 58 197,88 грн. (а.с. 25-31, 32-38, 39-46) та докази направлення експертом ОСОБА_7 телеграм на адресу відповідача про проведення огляду автомобіля марки «Honda HR-V», д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (а.с. 20, 22, 23).

06 березня 2014 року водій транспортного засобу ОСОБА_5 звернувся до відповідача зі скаргою, в якій був незадоволений діями аварійного комісара ОСОБА_6, а також повідомив відповідача, що пошкоджений автомобіль знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, повідомив, що його батько, який є власником автомобіля, перебуває у лікарні та 22 січня 2014 року ним за власні кошти замовлено експертний висновок автотоварознавчого дослідження розміру матеріальної шкоди автомобіля «Honda», д/н НОМЕР_2 (а.с.113).

12 березня 2014 року листом № 7488 відповідач повідомив водія автомобіля ОСОБА_5 про результати розгляду скарги, зазначив, що огляд автомобіля «Honda», д/н НОМЕР_2 не відбувся саме з вини водія ОСОБА_5, а тому він зобов'язаний продовжувати зберігати пошкоджений автомобіль у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди та забезпечити представнику відповідача можливість проведення його огляду (а.с. 114).

Згідно п.33-1.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

29 квітня 2014 року водієм автомобіля ОСОБА_5 надано письмові пояснення відповідачу щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Honda», д/н НОМЕР_2 (а.с. 115).

07 травня 2014 року відповідач направив запит до Печерського районного суду м. Києва щодо отримання матеріалів справи про адміністративне правопорушення (а.с. 116) та одночасно повідомив водія автомобіля ОСОБА_5 про здійснення запиту через наявність розбіжностей в схемах дорожньо-транспортної пригоди (а.с.117).

23 травня 2014 року Печерським районним судом м. Києва роз»яснено відповідачу порядок ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення (а.с. 150).

Листом від 29 травня 2014 року № 3/1-05/14587 відповідач повідомив водія транспортного засобу ОСОБА_5 про необхідність надати схеми та протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників та протокол про адміністративне правопорушення, після отримання зазначених документів відповідач повернеться до розгляду справи (а.с. 118).

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

15 грудня 2016 року водій транспортного засобу ОСОБА_5 звернувся до відповідача із заявою про повернення до розгляду справи № 22642, надавши власні банківські реквізити (а.с. 119, 120).

19 грудня 2016 року водій транспортного засобу ОСОБА_5 звернувся до відповідача з заявою про повернення до розгляду справи № 22642, у якій надав додаткові докази по справі та зазначив про проведення 22 січня 2014 року за власний рахунок експертизи (а.с. 121).

Відповідно до заяви від 23 грудня 2016 року водій транспортного засобу ОСОБА_5 повторно просив повернутись до розгляду справи № 22642, прийняти рішення та виплатити відшкодування у найближчий час (а.с. 122-125).

Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Наказом 25 січня 2017 року № 557 Моторно (транспортне) страхове бюро України вирішино відшкодувати ОСОБА_1 шкоду завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 126).

Згідно платіжного доручення № 557рв від 26 січня 2017 року відповідач перерахував позивачу регламентне відшкодування в повному обсязі (а.с. 127).

Позивач просив стягнути з відповідача пеню за прострочення регламентної виплати у сумі 49 923,29 грн.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Згідно п. 35.2. ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Відповідно п. 36.2 до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Згідно п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Представник відповідача заперечувала прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика.

З огляду на положення п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Судом встановлено, що після направлення відповідачем 29 травня 2014 року листа № 3/1-05/14587 про повідомленн водія транспортного засобу ОСОБА_5 про необхідність надання схеми та протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників та протоколу про адміністративне правопорушення, після отримання яких відповідач повернеться до розгляду справи. Однак лише 19 грудня 2016 року водій транспортного засобу ОСОБА_5 звернувся до відповідача із заявою про повернення до розгляду справи № 22642, у якій надав запитувані матеріали. 28 січня 2017 року позивачем отримано регламентне відшкодування в повному обсязі.

Оцінивши відносини, які виникли між сторонами суд приходить до висновку, що позивачем не доведена наявність вини у діях відповідача у прострочені сплачення регламентної виплати, у зв'язку із чим у задоволенні вимог позивача в частині стягнення пені за прострочення сплати регламентної виплати слід відмовити.

Крім цього, позивач просив про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 41 015,41 грн. та трьох процентів річних у сумі 3 842,47 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 1.2. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування".

Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

За встановлених обставин, позивачем не доведено прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, чим не виконано вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 41 015, 41 грн. та трьох процентів річних у розмірі 3 842,47 грн.

Позивач також просив стягнути з відповідача витрати на проведення експертизи у сумі 996,00 грн.

Згідно п. п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

29 січня 2014 року позивачем сплачено вартість експертизи у розмірі 996,00 грн., що підтверджується квитанцією №QS01 від 29 січня 2014 року (а.с. 18, 19).

Твердження позивача про ненаправлення аварійного комісара спростовується наданим відповідачем листом про надання доручення ОСОБА_6 на виконання робіт по справі № 22642 від 10 січня 2014 року згідно договору № 58-АК/11 від 01 квітня 2013 року, направлення аварійним комісаром ОСОБА_6 20 січня 2014 року водію транспортного засобу ОСОБА_5 повідомлення телеграфом про надання інформації щодо місцезнаходження колісного транспортного засобу для огляду та змістом скарги від 06 березня 2014 року про виникнення конфлікту з аварійним комісаром щодо місцезнаходження пошкодженого автомобіля.

Виходячи з наведеного, у позивача не було потреби самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди, тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення витрат на евакуацію транспортного засобу у сумі 590,00 грн. та витрати на стоянку автомобіля у сумі 300,00 грн. суд вважає таке.

На підтвердження сплати витрат на евакуацію транспортного засобу позивачем надано квитанцію від 03 січня 2014 року про сплату послуг у сумі 295,00 грн. та акт виконаних робіт від 03 січня 2014 року про транспортування автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди до вул. Кудряшова(а.с.50,52) та акт виконаних робіт від 27 січня 2014 року про транспортування автомобіля з вул.Кудряшова до експерта на вул. Писаржевського (а.с.51,53,54).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки ( ст. 29 цього Закону).

Отже, відшкодування потерпілому витрат, які пов'язанні з евакуацією пошкодженого транспортного засобу до місця стоянки та платою за послуги стоянки, є складовою відшкодування шкоди, заподіяною майну потерпілого.

Відповідно, розмір відшкодування витрат по евакуації транспортного засобу до стоянки та оплаті за послуги стоянки зараховується до загального розміру страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого. Законом не встановлений розподіл ліміту відповідальності страховика в залежності від характеру витрат потерпілого.

Отже, відшкодування потерпілому таких витрат обмежуються лише лімітом страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого. Закон не встановлює перелік поважних причин для розміщення транспортного засобу на стоянці.

Тому вимоги про стягнення витрат на евакуацію транспортного засобу у сумі 590,00 грн. та витрати на стоянку автомобіля у сумі 300,00 грн. не підлягають задоволенню.

Позивач просив про стягнення витрат на оплату послуг по направленню телеграми відповідачу у сумі 57,24 грн.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як вбачається з п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

На підтвердження оплати послуги по направленню телеграми на адресу відповідача позивачем надано квитанцію про сплату коштів у сумі 57,24 грн. (а.с. 20).

Вимоги про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг по направленню телеграми не ґрунтуються на законі, тому суд приходить висновку про відмову у їх задоволенні.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Керуючись ст.ст. 625, 979 ЦК України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159), ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 197, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 17 жовтня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна