Справа № 372/2043/16-ц
Провадження № 2-70/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор», про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» (далі по тексту - Позивач) звернулось з позовом до суду, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 (далі по тексту - Відповідач, поручитель) заборгованість за кредитним договором в сумі 518 370 (пятсот вісімнадцять тисяч триста сімдесят) грн. 14 коп.

Вимоги мотивує тим, що 08.04.2011 року між Акціонерним банком "Київська Русь" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рокитне-цукор" (далі по тексту - позичальник, третя особа, ТОВ "Агрофірма "Рокитне-цукор") був укладений кредитний договір (в національній валюті) для корпоративних клієнтів № 13946-20/11-1 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію та зобов'язується надати кредитні кошти у розмірі та на умовах, визначених даним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, та інші платежі. У подальшому до зазначеного кредитного договору було укладено ряд змін шляхом укладання Договорів про внесення змін до кредитного договору. Згідно наведених змін до кредитного договору ліміт кредитної лінії становить - 1 246 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту - 16.12.2015 року та внесено зміни до Графіку зменшення ліміту кредитної лінії Додаток 1 до кредитного договору. Ціль використання кредиту - придбання сільськогосподарської техніки та поповнення обігових коштів;тип процентної ставки фіксована, 21 % річних.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.08.2015 у справі №910/14723/14 позовні вимоги ПАТ «Банк «Київська Русь» задоволено, стягнуто: солідарно з ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор», ТОВ «Сільгосп-продукт» та ТО «Агроінвестпродукт» 1 397 872,59 грн., яке ухвалою Київського апеляційного господарської суду від 18.11.2015 року залишено без змін. Господарським судом м. Києва було видано наказ №910/14723/14 про стягнення солідарно 1 397 872,59 грн. з ТОВ «Агрофірма «Роките-цукор», ТОВ «Сільгосп-продукт» та ТОВ «Агроінвестпродукт» на підставі якого відділом державної виконавчої служби Рокитнянського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання наказу. Згідно платіжних доручень № 97 та № 98 від 23.03.2016 року ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» було здійснено погашення заборгованості на користь ПАТ «Банк «Київська Русь: у рамках виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду м. Києва справі №910/14723/14, а саме - перераховано ПАТ «Банк «Київська Русь» 1 488 716,37 грн.

Виконання позичальником зобовязань за цим договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного між позивачем та ОСОБА_1 договору поруки №14114-20/11-5 (далі - договір поруки), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п. З договору поруки, відповідальність поручителя за цим договором настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за кредитним договором а згідно п. 4 договору поруки передбачено, що поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що й боржник, включаючи повернення кредитних коштів, сплату процентів за користування ними, комісій, штрафних санкцій та відшкодування збитків.

В подальшому до вказаного договору поруки було укладено ряд договорів про внесення змін у відповідності до змін, внесених до кредитного Договору.

Станом на 25.07.2016 року заборгованість перед банком становить загальну суму 518 370,14 грн. (пятсот вісімнадцять тисяч триста сімдесят грн. 14 коп.), з яких:154 981,92 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, яка нарахована за період з 01.08.2015 року по 26.10.2015 року; 301 088,22 грн. - відповідальність згідно з п. 8.2 Кредитного договору нарахована за період з 04.06.2015 року по 23.03.2016 року; 62 300,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції за період з 01.05.2015 року по 29.02.2016 року. Посилаючись на викладене та враховуючи те, що на даний час ані позичальник, ані поручитель не виконали своїзобовязання у повному обсязі, у звязку з чим, позивачу завдано значної шкоди, позивач просив суд стягнути із відповідача на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість по кредитному договору та сплачений судовий збір.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що відповідач стверджує, що Договір від 17.12.2014 року про внесення змін до договору поруки № 14114-20/11-5 від 08.04.2011 року, яким було внесено зміни щодо розміру кредиту в сумі 1 246 000,00 гривень та розміру процентів за користування кредитом у розмірі 21 відсоток, ним не підписувався і про нього він дізнався лише з матеріалів справи. Представник відповідача ОСОБА_2 надав письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що порука відповідача за договором поруки вважається припиненою, оскільки позов подано поза межами шестимісячного строку та оскільки відповідач стверджує про те, що не підписував 17.12.2014 року Договору про внесення змін до договору поруки, яким збільшено обсяг відповідальності його як поручителя, без його згоди і відома.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлялась належним чином, заяв чи клопотань не подавала.

Ухвалою суду від 10.11.2016 року по справі було призначено за клопотанням представника відповідача судову почеркознавчу експертизу з метою встановлення чи підписував відповідач ОСОБА_1 оригінал Договору від 17.12.2014 року про внесення змін до договору поруки № 14114-20/11-5 від 08.04.2011 року та зупинено провадження у справі. На клопотання експерта щодо надання необхідних матеріалів для проведення призначеної експертизи та оплати вартості зазначеної експертизи, стороною позивача було надано витребовувані документи, а стороною відповідача необхідні матеріали надано не було та не було сплачено вартість експертизи, в звязку з чим 08.06.2017 року справу було повернуто експертною установою до Обухівського районного суду без виконання ухвали про призначення експертизи.

22.06.2017 року ухвалою Обухівського районного суду провадження у справі було відновлено з огляду на вищезазначені обставини.

20.09.2017 року ухвалою Обухівського районного суду було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про повторне призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки судом було встановлено, що експертиза по справі вже призначалась, але не була виконана в з огляду на те, що відповідач ухилився від виконання вимог експерта та не оплатив її вартість, а вказане клопотання спрямоване на затягування розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши представників сторін, судом встановлені такі обставини.

08.04.2011року між Акціонерним банком «Київська Русь» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор» був укладений кредитний договір (в національній валюті) для корпоративних клієнтів № 13946-20/11-1, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію та зобов'язується надати кредитні кошти у розмірі та на умовах, визначених даним довго ром, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, та інші платежі.

В подальшому до зазначеного кредитного договору було укладено ряд змін шляхом укладання Договорів про внесення змін до кредитного договору. Згідно наведених змін до кредитного договору ліміт кредитної лінії становить - 1 246 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту - 16.12.2015 року та внесено зміни до Графіку зменшення ліміту кредитної лінії Додаток 1 до кредитного договору. Ціль використання кредиту - придбання сільськогосподарської техніки та поповнення обігових коштів;тип процентної ставки фіксована, 21 % річних.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Акціонерним банком «Київська Русь» та Закритим акціонерним товариством «Сільгосппродукт» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільгосп-Продукт») був укладений договір поруки від 08.04.2011 року № 13940-20/11-5, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором № 13946-20/11-І (в національній валюті) для корпоративних клієнтів від 08.04.2011 року, укладеним між банком і ТОВ «Агрофірма "Рокитне-цукор».

Крім того, 07.04.2014 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінвестпродукт» був укладений договір поруки № 42963-23/14-5, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується солідарно та в повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання ТОВ «Агрофірма "Рокитне-цукор» зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з невиконанням ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» свого зобов'язання за кредитним договором, банк звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення з ТОВ «Агрофірма "Рокитне-цукор», ТОВ «Сільгосп-Продукт», ТОВ «Агроінвестпродукт» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 488 716, 37 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2015 року у справі № 910/14723/15 залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2015 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто солідарно з ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор», ТОВ «Сільгосп-продукт» та ТОВ «Агроінвестпродукт» на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість по кредиту у розмірі 1 246 000, 00 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 111 932, 32 грн та 30 % річних у розмірі 39 940, 27 грн; стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» пеню за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 10 963, 23 грн. та пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 79 880, 55 грн.

На виконання вказаного рішення судом видано відповідні накази від 30.11.2015 року.

На підставі вказаних наказів суду Відділом державної виконавчої служби Рокитнянського управління юстиції було винесено постанову від 09.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50398643 та постанову від 09.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50398819.

24.03.2016 року Відділом державної виконавчої служби Рокитнянського управління юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 50398643 та постанову про закінчення виконавчого провадження № 50398819 у зв'язку з фактичним виконанням наказів Господарського суду міста Києва від 30.11.2015 у справі № 910/14723/15, згідно платіжних доручень від 23.03.2016 № 97 на суму 1 397 872, 59 грн., від 23.03.2016 № 98 на суму 90 843, 78 грн. та меморіальних ордерів від 24.03.2016 № 0560 на суму 1 246 000, 00 грн., від 24.03.2016 № 0561 на суму 151 872, 59 грн., від 24.03.2016 № 0562 на суму 90 843, 78 грн.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, ні доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Між позивачем та ОСОБА_1 08.04.2011 укладено договір поруки № 14114-20/11-5, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п. 3 договору поруки, відповідальність поручителя за цим договором настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за кредитним договором, а п. 4 договору поруки передбачено, що поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що й боржник, включаючи повернення кредитних коштів, сплату процентів за користування ними, комісій, штрафних санкцій та відшкодування збитків.

В подальшому до вказаного договору поруки було укладено ряд договорів про внесення змін у відповідності до змін, внесених до кредитного Договору, останній Договір від 17.12.2014 року про внесення змін до договору поруки № 14114-20/11-5 від 08.04.2011 року, яким було внесено зміни щодо розміру кредиту в сумі 1 246 000,00 гривень та розміру процентів за користування кредитом у розмірі 21 відсоток.

Судом встановлений факт невиконання відповідачем ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» умов кредитного договору в частині обов'язку з повернення кредиту, заборгованості по відсоткам за користування кредитом, сплати 30 % річних, пені за несвоєчасну сплату відсотків, пені за несвоєчасне повернення кредиту.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, через неналежне виконання позичальником ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор»зобовязань за кредитним договором № 13946-20/11-1 заборгованість перед банком становить у загальній сумі 518 370,14 грн. (пятсот вісімнадцять тисяч триста сімдесят грн. 14 коп.), з яких:154 981,92 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, яка нарахована за період з 01.08.2015 року по 26.10.2015 року; 301 088,22 грн. - відповідальність згідно з п. 8.2 Кредитного договору нарахована за період з 04.06.2015 року по 23.03.2016 року; 62 300,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції за період з 01.05.2015 року по 29.02.2016 року.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, то кредитор має право звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Відповідно до змісту ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За змістом ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Нормами частини 1 та 2 статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

З огляду на вищевикладені обставини, з врахуванням укладеного між позивачем та відповідачем положень договору поруки та доведення наявності у позичальника ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор»заборгованості за кредитним договором № 13946-20/11-1 перед банком, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у загальній сумі 518 370,14 грн. (пятсот вісімнадцять тисяч триста сімдесят грн. 14 коп.), з яких:154 981,92 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, яка нарахована за період з 01.08.2015 року по 26.10.2015 року; 301 088,22 грн. - відповідальність згідно п. 8.2 Кредитного договору нарахована за період з 04.06.2015 року по 23.03.2016 року; 62 300,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції за період з 01.05.2015 року по 29.02.2016 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 599 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі № 6-2662цс15 від 20.04.2016).

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов'язання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі № 6-2662цс15 від 20.04.2016).

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконує договірні зобовязання щодо вчасного погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору № 13946-20/11-1 від 08.04.2011 року згідно з договором поруки №14114-20/11-5 від 08.04.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення із відповідача ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором № 13946-20/11-1 (в національній валюті) для корпоративних клієнтів від 08.04.2011 року у загальному розмірі 518 370 грн. 14 коп. та зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, повністю підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню.

Посилання представників відповідача на те, що підпис у оригіналі Договору від 17.12.2014 року про внесення змін до договору поруки № 14114-20/11-5 від 08.04.2011 року виконано не ОСОБА_1 не знайшло свого підтвердження, оскільки сторона відповідача не скористалась наданою судом можливістю провести призначену у справі судову почеркознавчу експертизу та ухилилась від виконання вимог експерта та оплати вартості експертизи, а тому суд розцінює це як намагання затягнути строки розгляду справи та ухилення від виконання договірних зобовязань.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню користь позивача у відшкодування судових витрат сума сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 212-214, 218 ЦПК України, статтями 525, 543, 549, 559, 612, 625, 1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» () суму заборгованості за кредитним договором № 13946-20/11-1 (в національній валюті) для корпоративних клієнтів від 08.04.2011 року у загальному розмірі 518 370 (пятсот вісімнадцять тисяч триста сімдесят) грн. 14 коп., з яких : 154 981,92 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, яка нарахована за період з 01.08.2015 року по 26.10.2015 року; відповідальність згідно з п. 8.2. кредитного договору за період з 04.06.2015 року по 23.03.2016 року в розмірі 301 088,22 грн.; прострочена заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції за період з 01.05.2015 року по 29.02.2016 року в розмірі 62 300,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» () судовий збір в сумі 7775,55 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Г. Болобан