Справа № 473/3391/17
РІШЕННЯ

іменем України

"01" листопада 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради Вознесенського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

05.10.2017 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 - звернувся до суду з позовом до відповідача - Щербанівської сільської ради Вознесенського району - про визнання права в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності агрофірми «Щербані» Щербанівської сільської ради Вознесенського району розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів, яка належить ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначав, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті 22.01.2003 року матері ОСОБА_4 на земельну частку (пай), позивачем прийнято спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном.

Посилаючись на те, що у нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право спадкування за законом неможливо через те, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) належний ОСОБА_4 втрачений, представник позивача просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача Щербанівської сільської ради Вознесенського району - в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» N 720/95, від 8 серпня 1995 р. установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Згідно п.2 зазначеного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до Списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству Державного акта на право колективної власності на землю були чи залишилися членами цього підприємства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Підстави для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) встановлені статтею 3 цього Закону.

В судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 1993 р. Агрофірма «Щербані» отримала Державний акт на право колективної власності на землю для ведення сільськогосподарського виробництва. До цього акту додано Список громадян - членів агрофірми «Щербані», де під номером 1113 зазначено ОСОБА_3.

В судовому засіданні встановлено, що 22.01.2003 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, а родинні відносини копією свідоцтва про народження позивача, копією свідоцтва про розірвання шлюбу, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу спадкодавця.

Позивач згідно зі статтею 529 ЦК України 1963 року є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців цієї черги не встановлено, позивач з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.

У відповідності до статті 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, коли він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Згідно довідки Щербанівської сільської ради позивач ОСОБА_1 на день смерті (22.01.2003 року) ОСОБА_4 проживав разом з нею та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

До складу спадщини належить земельна частка (пай) в колективній власності агрофірми «Щербані» Вознесенського району Миколаївської області розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів, що належить ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого Вознесенською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №394-Р від 13.12.1996 року, серія МК №0152132. Цей сертифікат зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Згідно повідомлення Державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори отримати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку неможливо через те, що не наданий оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) належний спадкодавцю ОСОБА_4.

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Із повідомлення відділу у Вознесенському районі Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області слідує, що Державний акт на право власності на земельну ділянку відповідно до сертифікату спадкодавцю ОСОБА_3 не видавався.

Вказане свідчить, що спадкодавець ОСОБА_4 набула право на земельну частку (пай), оскільки була включена за життя до списку, що додавався до Державного акта на право колективної власності на землю, отримала сертифікат і тому спадкоємець також набуває право в порядку спадкування в судовому порядку, а не в нотаріальному порядку через втрату оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності агрофірми «Щербані» Щербанівської сільської ради Вознесенського району розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: О.Є. Старжинська