Провадження № 2/641/2132/2017 Справа № 641/6138/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючого судді - Чайка І.В.,

за участю секретаря- Алієвої І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та стягнення суми.

В обґрунтування своїх позивних вимог позивач посилається на те що, 26.09.2013 року вона уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_2, згідно якого останній передав позивачу у власність квартиру АДРЕСА_1. Продаж вказаної квартири було здійснено за 167853,00 грн., що еквівалентно 21000,00 долларів США. Згоду на укладення вказаного договору надала співвласниця квартири, а саме дружина продавця- ОСОБА_3 В грудні 2013 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 13 грудня 1999 р. № 3-799, за яким вона передала у власність ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 та який в подальшому продав зазначену квартиру ОСОБА_2, який в подальшому продав квартиру ОСОБА_8 Також просила витребувати у ОСОБА_5 вказану квартиру та визнати за нею право власності на квартиру. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 23.09.2014 р. у справі № 641/13416/13-ц, визнано недійсним договір купівлі-продажу вищевказаної квартири від 13.12.1999 р. № 3-799, витребувано у ОСОБА_5 вказану квартиру на користь ОСОБА_4, та визнано право власності на вказану квартиру за ОСОБА_4 Судове рішення набрало законної сили 23.09.2014 р. та було виконано -проведено державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_4 Отже, у ОСОБА_6 не виникало право роспоряджатись майном ОСОБА_4 та укладати договір купівлі продажу з ОСОБА_2 та який також у свою чергу не набув права власності і не мав права розпорядитись квартирою та укласти договір купівлі-продажу 26 вересня 2013 року з ОСОБА_5 Таким чином, посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 26.09.2013 року між ОСОБА_2 та нею та застосувати наслідки недійсності вказаного договору, стягнувши з відповідачів суму еквівалентну 21000,00 долларів США , за яку позивач придбала вказану квартиру у ОСОБА_2

Позивачем та його представником до суду подана заява про розгляд справи без їх участі , позовні вимоги підтримали.

Відповідачі в судове засідання не з'явились , про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, письмових заперечень проти позову до суду не надали.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 26 вересня 2013 року позивач уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_2, відповідно до п.1 якого, ОСОБА_2 (продавець) передає ОСОБА_1 (покупцю) у власність квартиру АДРЕСА_1. ( а.с.8)

Згідно до п. 4 вказаного договору, продаж квартири здійснено за 167 853,00 грн., що еквівалентно 21 000,00 доларів США. Проведення розрахунків підтверджується заявою продавця, справжність його підпису на якій засвідчується нотаріально.

Право власності позивача на вказану квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 26.09.2013 року, що підтверджується Витягом з відповідного реєстру за № 10038615 від 26.09.2013 року. ( а.с.9)

На підтвердження отримання грошових коштів від ОСОБА_5, ОСОБА_2 надав позивачу заяву від 26 вересня 2013 року, якою підтвердив отримання грошей від позивача - вартість квартири по вказаному договору. Його підпис на вказаній заяві засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. ( а.с.11)

Згоду на укладення вказаного договору (відчуження квартири) надала співвласниця, дружина продавця ОСОБА_3 про що складено відповідну письмову заяву 26 вересня 2013 року, справжність підпису останньої на якій засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. 26 вересня 2013 року, та зареєстровано в реєстрі за № 4817. (а.с.10)

Укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу.( а.с.20)

Відповідно до наданих суду копій договорів кіпівлі- продажу квартири квартиру АДРЕСА_1 від 13.12.1999 року та від 17.09.2013 року встановлено, що вказана квартира належала ОСОБА_4, яка здійнила її продаж та яка перейшла у власність ОСОБА_6, відповідно до договору купівлі-продажу№ 3-799 від 13.12.1999 року. В свою чергу ОСОБА_6 здійснив продаж вказаної квартири, продавши її ОСОБА_2, що підтверджуєтья договором купівлі -продажу від 17.09.2013 року.

Згідно рішення апеляційного суду Харківської області від 23.09.2014 р. у справі № 641/13416/13-ц, визнано недійсним договір купівлі-продажу вищевказаної квартири від 13.12.1999 р. № 3-799 та витребувано у ОСОБА_5 вказану квартиру на користь ОСОБА_4, а такожа визнано право власності на вказану квартиру за ОСОБА_4 Судове рішення набрало законної сили 23.09.2014 р. ( а.с.22-23)

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, враховуючи вказані обставини та положення ст. 216 ЦК України, право власності на вищевказану квартиру за недійсним договором від 13.12.1999 р. № 3-799 у ОСОБА_6 не виникло, відповідно до чого він не вправі був розпоряджатись майном ОСОБА_4, право розпорядження яким належить відповідно до ст.658 ЦК України виключно власнику, та укласти договір купівлі продажу з ОСОБА_2 17 вересня 2013 року, а ОСОБА_2 також у свою чергу не набув права власності і не мав права розпорядитись квартирою та укладати договір купівлі-продажу 26 вересня 2013 року з ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Зважаючи, що зміст договору купівлі-продажу від 26 вересня 2013 року суперечить вимогам ст. 316, 317, 319, 321, 658 ЦК України, відповідно до яких лише власник вправі розпорядитись належним йому майном, і право власності захищається, тобто законом встановлено що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, вказані обставини є підставою для визнання недійсним такого договору.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.3 цієї статті, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до положень ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном.

Зважаючи що ОСОБА_2 на час укладання спірного договору купівлі-продажу перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, діяв за згодою останньої та в інтересах сім'ї, кошти за вказаним договором були отримані ними у спільну сумісну власність подружжя.

Відповідно до ст.541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За вищевказаних обставин та відповідно до положень ст.541, 543 ЦК України, у подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникло солідарне зобов'язання повернути позивачу отримані кошти за спірним договором.

Відповідно до п.п. 2, 4 та 5 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав визначено, визнання судом правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення та примусове виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до ч. 2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до довідки ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» від 14.09.2017 р. офіційний курс НБУ доллара США до гривні станом на вказану дату становить 26,079643 грн. за 1 долар США.

Зважаючи що ціна спірного договору була встановлена в розмірі еквівалентно до 21 000,00 доларів США, з відповідачів підлягає стягненню на користь ОСОБА_5 547 659,00 грн., що еквівалентна 21 000,00 доларів США .

Питання про розподіл судових витрат між сторонами , суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 -216 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та стягнення суми - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Ларисою Августинівною , що зареєстрований в реєстрі за № 4829, який був укладений 26 вересня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІПН-НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІПН-НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 547 659 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН-НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3378 грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН-НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3378 грн. 30 коп., та витрати пов»язані з викликом відповідача через оголошення у засобах масової інформації у розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 3621 грн.90 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Мотивоване рішення виготовлено 18 грудня 2017 року.

Суддя: І. В. Чайка