АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 22-ц/793/2208/17
Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

30 жовтня 2017 р. м. Черкаси

Суддя судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області Сіренко Ю. В., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про визнання недійсним кредитного договору та застосування наслідків недійсності правочину, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ ОТП Банк заборгованість за кредитним договором №СМ-SМЕF00/004/2008 від 18 січня 2008 року, що виникла станом на 1 березня 2016 року в сумі 17884 долари США 91 цент, яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 14047 доларів США 93 центів та заборгованості по процентам в сумі 3836 доларів США 98 центів.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ ОТП Банк судовий збір у сумі по 3634 гривні 55 копійок з кожного.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» відмовлено.

Стягнуто з ПАТ ОТП Банк на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на проведення експертизи в сумі 474 гривні 30 копійок.

Стягнуто з ПАТ ОТП Банк на користь ОСОБА_3 судові витрати у виді витрат на проведення експертизи в сумі 474 гривні 43 копійки.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсним кредитного договору №СМ-SМЕF00/004/2008 від 18 січня 2008 року та застосування наслідків недійсності правочину відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду так як не відповідає вимогам ст.297 ЦПК України, а саме: при подачі апеляційної скарги не оплачено судовий збір.

Згідно п.2 ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір, за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.п. 6 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду визначений у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, що у даному випадку складає 606 грн. 32 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 ставить питання про звільнення скаржника від сплати судового збору на підставі ст.. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до статті 1 Закон України № 3674-УІ від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-УІ) судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За правилами статей 79, пункту п'ятого статті 119, частини другої статті 297, частини другої статті 328, абзацу третього частини першої статті 358 ЦПК України судовий збір належить до судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справ, які несуть сторони в судах усіх рівнів, зокрема при розгляді позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги чи заяви про перегляд судових рішень (Верховний Суд України).

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене Законом № 3674-УІ (стаття друга цього Закону).

Сплата судового збору особами, які звертаються до суду - це процесуальний обов'язок, який визначається нормами цивільного процесуального закону (ЦПК України) та Закону № 3674-УІ. При цьому процесуальна норма частини другої статті 79 ЦПК України є бланкетною і в частині визначення розміру судового збору, порядку його сплати, повернення і звільнення від сплати відсилає до окремого закону, зокрема Закону № 3674-УІ.

Об'єкти сплати судового збору, тобто процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону № 3674-УІ.

Такими об'єктами є процесуальні документи, які особа подає до суду (позовна заява, апеляційна чи касаційна скарга, заява про перегляд судового рішення тощо). Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється ( частина друга статті третьої цього Закону)

Стосовно документів, за подання яких судовий збір справляється, стаття 4 Закону України «Про судовий збір» установлює розміри ставок судового збору. При цьому розміри ставок судового збору так само залежать від характеристики об'єкта справляння - позовна заява, скарга чи інша заява (в деяких випадках - у поєднанні з характеристикою суб'єкта, який звертається до суду).

Пільги щодо сплати судового збору визначені статтею 5 Закону України «Про судовий збір». При цьому передбачені в цій статті особи, які мають пільги щодо сплати судового збору, звільняються від його сплати під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, про що прямо зазначено в абзаці першому частини першої статті 5 цього Закону.

Пункт сьомий статті п'ятої Закону № 3674-УІ у первісній редакції передбачав звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, пов'язаними з порушенням їхніх прав.

Одночасно частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно з якою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Разом з тим від часу прийняття Закону України «Про судовий збір» до нього неодноразово вносилися зміни.

Найпомітніші зміни відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року № 484-УПІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон № 484-VIII).

Законом № 484-УШ суттєво підвищено ставки судового збору, а також одночасно значно скорочено перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору (відповідно викладено в новій редакції і статті 4, 5 Закону України «Про судовий збір)».

Так, Законом № 484-УШ стаття п'ята викладена у новій редакції, відповідно до якої особи, які зазначені у цій статті звільняються від сплати судового збору у всіх судових інстанціях відповідно до зазначеного у ній переліку.

За змістом цієї норми Закону з переліку осіб, звільнених від сплати судового збору, такі особи як споживачі виключені.

Зазначений перелік є вичерпним щодо сплати судового збору у всіх судових інстанціях.

Разом з тим зміни в чинній редакції частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав не внесено а тому після набрання чинності Закону № 484-УШ спостерігається збіг темпоральної (часової) та змістовної (сутнісної) колізій правових норм одного й того ж рівня.

Так, Закон № 484-VIII є спеціальним законом у питаннях звільнення від сплати судового збору. Стаття п'ята цього закону передбачала безумовне звільнення від сплати судового збору споживачів, але внаслідок викладення статті 5 цього Закону в новій редакції згідно із Законом № 484-VIII споживачі на сьогодні відсутні в переліку осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору у всіх судових інстанціях.

При цьому частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», який є спеціальним законом саме в цій сфері захисту прав споживачів звільняє споживачів від сплати судового збору за подання позову на захист своїх порушених прав

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті п'ятої Закону № 3674-УІ, оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб'єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії ( об'єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об'єктів справляння судового збору.

Разом з тим застосовувати частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» обов'язково слід у системному зв'язку з нормами статей 1 - 6 Закону № 3674-УІ, тобто враховуючи характеристику об'єкта справляння судового збору та з урахуванням правил врегулювання темпоральної колізії, зокрема правила відповідно до якого пізніше прийнятий закон відміняє закон, якій був прийнятий раніше.

Як уже зазначалося вище, статті 3 і 4 Закону № 3674-УІ визначають, що об'єктом справляння судового збору є процесуальний документ - позовна заява, інша заява, апеляційна, касаційна скарги, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України тощо. Розмір ставки судового збору так само залежить передусім від об'єкта справляння судового збору.

Аналізуючи норму частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у її системному зв'язку з положеннями статей 1 - 6 Закону № 3674-УІ, зокрема статті п'ятої зазначеного закону в редакції Закону № 484-УІП, слід дійти до висновку, що споживач, право якого порушене і який у зв'язку саме з цим подає позов, відповідно до статті 22 Закону № 3674-УІ, звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, та має обов'язок щодо сплати судового збору при вчинені відповідних дій у всіх інших судових інстанціях та у Верховному Суді України.

Оскільки споживач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду інших документів як окремих об'єктів справляння судового збору, зокрема апеляційної, касаційної скарг, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, то у таких випадках він зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Вказаний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року по справі №6-185цс17.

Зважаючи на викладене, вважаю, що наведені представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 обставини не є такими, які б давали підстави для звільнення від сплати судового збору.

Судовий збір за подання апеляційних скарг до Апеляційного суду Черкаської області повинен бути внесений до УДКСУ у м. Черкаси Черкаської області; код ЄДРПОУ - 38031150; банк одержувач - ГУДКСУ у Черкаській області; МФО - 854018; рахунок одержувача - 0002; код класифікації доходів бюджету - 22030001.

У призначенні платежу необхідно вказати: "судовий збір" код 02894214 Пункт 1.6.

На підтвердження оплати судового збору до Апеляційного суду Черкаської області необхідно надати оригінал квитанції про оплату.

Згідно ч. 2 ст. 297 ЦПК України, у разі несплати суми судового збору апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст.121 ЦПК, в разі неусунення недоліків до встановленого терміну, скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 жовтня 2017 року підлягає залишенню без руху для сплати судового збору в розмірі 606 грн. 32 коп. в строк до 13 листопада 2017 року, але не пізніше пяти днів з дня отримання ухвали.

Керуючись ст. ст.121, 297 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 жовтня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про визнання недійсним кредитного договору та застосування наслідків недійсності правочину - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків апеляційної скарги до 13 листопада 2017 року, але не пізніше пяти днів з дня отримання ухвали.

Копію ухвали направити скаржнику для виконання.

Квитанцію про сплату судового збору направити на адресу апеляційного суду до 13 листопада 2017 року.

Розяснити скаржнику, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю. В. Сіренко