ухвала

іменем україни

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Ситнік О.М., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Леванчука А.О., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визначення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 26 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з цим позовом та просив визначити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, між ним та співвласниками: ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 26 липня 2016 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визначення порядку користування земельною ділянкою - закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 06 листопада 2002 року у справі № 2-286/2002 було визначено порядок користування земельною ділянкою, на якій розташовано домоволодіння АДРЕСА_1.

Однак погодитися з таким висновком судів попередніх інстанцій не можна, оскільки суди дійшли його з порушенням норм процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9 та просив визначити порядок користування земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1.

Також судами встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 06 листопада 2002 року у справі № 2-286/2002 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про визначення порядку користування земельною ділянкою позов задоволено повністю, визначено порядок користування земельною ділянкою домоволодіння АДРЕСА_1 згідно з висновком судово-технічної експертизи від 16 квітня 2002 року.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Таким чином, підстави позовів, поданих ОСОБА_10 до Комсомольського районного суду м. Херсона та ОСОБА_6 до Херсонського міського суду Херсонської області та сторони, не є тотожними.

Проте пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України передбачено закриття провадження у справі виключно у випадку тотожності усіх чинників позову: складу сторін, предмета та підстав спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-1133цс15.

Отже, висновок судів попередніх інстанцій про закриття провадження у справі є помилковим, суперечить чинному законодавству та перешкоджає подальшому провадженню в справі щодо існуючого спору та доступу особи до правосуддя.

З урахуванням викладеного ухвали судів першої та апеляційної інстанцій не можна вважати законними та обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 26 липня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак