Провадження № 2/263/410/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецький області

у складі:

головуючої судді Шатілової Л.Г.,

при секретарі Кузь К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2016 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № 156/28-265 від 23.07.2008 року, укладеного між ПАТ "Укрбізнесбанк" та ОСОБА_1, останній було надано кредит у розмірі 93000,00 гривень, зі сплатою 20,00% річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 10.07.2015 року. 23.07.2008 року в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір застави № 156/28-265, предметом якого визначено рухоме майно автомобіль Chevrolet Epica, № кузова KL1L69КЕ8В133684, державний номерний знак НОМЕР_1. Також, 23.07.2008 року, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 156/28-265. 20.10.2008 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору кредиту № 156/28-265 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено з 20.10.2008 року встановити процентну ставку за користуванням кредитом на рівні 21% річних. 20.10.2008 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору застави № 156/28-266 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено, у зв'язку з внесенням змін до Договору кредиту, відповідні зміни відобразити у Договорі застави. 20.10.2008 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору поруки № 156/28-267 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено, у зв'язку з внесенням змін до Договору кредиту, відповідні зміни внести до Договору Поруки. 27.05.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 про внесення змін до Договору кредиту № 156/28-265 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено новий графік погашення кредитної заборгованості. 27.05.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 про внесення змін до Договору застави № 156/28-266 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено, у зв'язку з внесенням змін до Договору кредиту, відповідні зміни внести до Договору Застави. 27.05.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 про внесення змін до Договору поруки № 156/28-267 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено, у зв'язку з внесенням змін до Договору кредиту, відповідні зміни внести до Договору Поруки. 24.12.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 3 про внесення змін до Договору кредиту № 156/28-265 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено новий графік погашення кредиту. 24.12.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 3 про внесення змін до Договору застави № 156/28-266 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено, у зв'язку з внесенням змін до Договору кредиту, відповідні зміни внести до Договору Застави. 24.12.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 3 про внесення змін до Договору поруки № 156/28-266 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено, у зв'язку з внесенням змін до Договору кредиту, відповідні зміни внести до Договору Поруки. Свої зобовязання з повернення кредиту відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 22.09.2016 року перед банком утворилася заборгованість за користування кредитними коштами в розмірі 48737,21 гривень, з них: 21512,00 гривень сума заборгованості за кредитом; 11632,59 сума заборгованості за відсотками; 8720,73 гривень пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 3723,97 гривень пеня за несвоєчасне повернення відсотків; інфляційні витрати 2258,76 гривень; інфляційні витрати за відсотками 889,16 гривень, яку представник позивача просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку. Також просив стягнути з відповідачів на користь банку витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 гривень.

21.08.2017 року представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за кредитним договором станом на 21.08.2017 року в розмірі 42589,26 гривень, з них: 21512,00 гривень сума заборгованості за кредитом; 15811,25 гривень сума заборгованості за відсотками; 3269,84 гривень - інфляційні витрати за кредитом; 1996,17 гривень - інфляційні витрати за відсотками, а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача ОСОБА_3 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, уточненій позовній заяві та наданих письмових поясненнях по справі, наполягала на їх задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_2 та представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 надали до суду спільну заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 37323,25 гривень (21512,00 гривень сума заборгованості за кредитом + 15811,25 гривень сума заборгованості за відсотками). У задоволенні решти позовних вимог просили відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 156/28-265 від 23.07.2008 року, укладеного між ПАТ "Укрбізнесбанк" та ОСОБА_1, останній було надано кредит у розмірі 93000,00 гривень, зі сплатою 20,00% річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 10.07.2015 року /а.с. 9-12/. 23.07.2008 року в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір застави № 156/28-265, предметом якого визначено рухоме майно автомобіль Chevrolet Epica, № кузова KL1L69КЕ8В133684, державний номерний знак НОМЕР_1 /а.с. 15-17/. Також, 23.07.2008 року, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 156/28-265 /а.с. 18-19/.

20.10.2008 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору кредиту № 156/28-265 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено з 20.10.2008 року встановити процентну ставку за користуванням кредитом на рівні 21% річних. 20.10.2008 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору застави № 156/28-266 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено, у зв'язку з внесенням змін до Договору кредиту, відповідні зміни відобразити у Договорі застави. 20.10.2008 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору поруки № 156/28-267 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено, у зв'язку з внесенням змін до Договору кредиту, відповідні зміни внести до Договору Поруки. 27.05.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 про внесення змін до Договору кредиту № 156/28-265 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено новий графік погашення кредитної заборгованості. 27.05.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 про внесення змін до Договору застави № 156/28-266 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено, у зв'язку з внесенням змін до Договору кредиту, відповідні зміни внести до Договору Застави. 27.05.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 про внесення змін до Договору поруки № 156/28-267 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено, у зв'язку з внесенням змін до Договору кредиту, відповідні зміни внести до Договору Поруки. 24.12.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 3 про внесення змін до Договору кредиту № 156/28-265 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено новий графік погашення кредиту. 24.12.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 3 про внесення змін до Договору застави № 156/28-266 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено, у зв'язку з внесенням змін до Договору кредиту, відповідні зміни внести до Договору Застави. 24.12.2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 3 про внесення змін до Договору поруки № 156/28-266 від 23.07.2008 року, відповідно до якої сторонами узгоджено, у зв'язку з внесенням змін до Договору кредиту, відповідні зміни внести до Договору Поруки /а.с. 20-29/.

Свої зобовязання з повернення кредиту відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 21.08.2017 року перед банком утворилася заборгованість за користування кредитними коштами в розмірі 42589,26 гривень, з них: 21512,00 гривень сума заборгованості за кредитом; 15811,25 гривень сума заборгованості за відсотками; 3269,84 гривень - інфляційні витрати за кредитом; 1996,17 гривень - інфляційні витрати за відсотками.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частина 2 передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт виконання ПАТ «Укрсоцбанк» умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засідання встановлено, що позивач свої зобовязання за даним кредитним договором виконав.

Одночасно відповідачі та представник відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог у частині стягнення інфляційних витрат за кредитом та за відсотками, посилаються на необхідність застосування до даних правовідносин Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ч.6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. 2 ст. 616 ЦК України.

Так, статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 616 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Однак, суд не може ототожнювати правову природу зобовязань зі сплати інфляційних витрат за кредитом та за відсотками, що виникли в результаті порушення виконання умов кредитного договору, з обовязком сплати штрафних санкцій, позовні вимоги про сплату яких, після уточнення позову, взагалі не висувалися.

Посилання на ч.6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог у частині стягнення інфляційних витрат за кредитом та за відсотками, суд також вважає неспроможними, оскільки відповідачами не було доведено, що неналежне виконання зобов'язань з повернення суми кредиту виникло не з їх вини чи внаслідок дії непереборної сили.

Отже, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконувала належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача: суму заборгованості за кредитом - 21512,00 гривень; суму заборгованості за відсотками - 15811,25 гривень; інфляційні витрати за кредитом - 3269,84 гривень; інфляційні витрати за відсотками - 1996,17 гривень, а всього 42589,26 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню в дольовому порядку на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 гривень, по 689,00 гривень з кожної.

На підставі ст.ст. 526, 554, 610, 612, 614, 615, 616, 625, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 156/28-256 від 23.07.2008 року в розмірі 42589 (сорок дві тисячі пятсот вісімдесят девять) гривень 26 копійок.

Стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 1378,00 гривень, по 689 (шістсот вісімдесят девять) гривень 00 копійок з кожної.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня проголошення заочного рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г. Шатілова