АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4894/17 Головуючий 1 інст. - Полєхін А.Ю.
Справа № 635/2103/16-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ДАСТІ»

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ДАСТІ» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

01 березня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ДАСТІ» (далі по тексту - ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ») звернулося у суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1, ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 21 червня 2013 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір № 999-00052992/1 про надання кредиту, на підставі якого первісний кредитор надав ОСОБА_1 овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 24 999 грн, зі сплатою 19% фіксованої процентної ставки річних, інші послуги. Відповідач щомісячно сплачує інші послуги відповідно до Додатку №1 до договору про надання кредиту в розмірі 350 грн щомісячно.

Загальна сума щомісячного платежу становить 1 266 грн, яка складається: з суми основного кредиту; залишок ліміту овердрафту; проценти за користування кредитом; інші послуги (юридичні послуги, інформаційне забезпечення).

21 червня 2013 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» з однієї сторони та фізичною особою ОСОБА_1 з другої сторони, та фізичною особою ОСОБА_2 з третьої сторони укладено Договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов'язалася перед кредитором в повному обсязі, солідарно з ОСОБА_1, відповідати за виконання останньою зобов'язання за договором кредиту № 999-00052992/1 від 21 червня 2013 року, а саме: щодо сплати основного зобов'язання, процентів за користування кредитом, комісій, - у розмірах, передбачених договором кредиту, та штрафними санкціями згідно з умовами договору кредиту.

21 листопада 2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» з однієї сторони та ТОВ «ФРЕГАТ» укладено договір про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний кредитор за плату передав/відступив, а новий кредитор ТОВ «ФРЕГАТ» одержав/набув право вимоги, належні первісному кредитору за кредитними договорами, які укладені між первісним кредитором та відповідними фізичними особами, перелік яких зазначено в додатку № 1, який є невід'ємною частиною.

26 грудня 2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК», ТОВ «ФРЕГАТ» та ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» укладено договір про заміну сторони в зобов'язанні, згідно якого здійснена заміна сторони, а саме: нового кредитора у договорі про відступлення права вимоги від 21 листопада 2014 року, який укладено між банком та ТОВ «ФРЕГАТ».

З моменту підписання договору усі права та обов'язки нового кредитора за договором про відступлення права вимоги від 21 листопада 2014 року переходять від ТОВ «ФРЕГАТ» до ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ».

ОСОБА_1 порушені умови договору кредиту, а саме: не здійснюється своєчасне повернення отриманого кредиту зі сплатою процентів за його користування та інших платежів, передбачених договором в строки, визначені у додатку №1 до договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 20 квітня 2017 року по кредитному договору № 999-00052992/1 від 21 червня 2013 року заборгованість становить - 43 226 грн 87 коп.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачами кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 43 226 грн 87 коп., а також судові витрати з судового збору в розмірі 1600 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року позов ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» заборгованість за договором про надання кредиту № 999-00052992/1 від 21 червня 2013 року в розмірі 11 563 грн 03 коп.

В іншій частині позовних вимог відмолено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також винесено із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом та наявними у справі доказами встановлено, що 21 червня 2013 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір № 999-00052992/1 про надання кредиту, за умовами якого остання отримала для власних потреб за допомогою платіжної картки VISA у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку № НОМЕР_1 коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку (овердрафт) з максимальною сумою заборгованості 24 999 грн на строк до 20 червня 2016 року. Позичальник зобов'язалася своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку - 19% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов'язання згідно цього договору.

21 листопада 2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «ФРЕГАТ» був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор за плату передав, а новий кредитор одержав право вимоги, належні первісному кредитору за кредитним договорами, які укладені між первісним кредитором та відповідними фізичними особами, перелік яких зазначено в додатку №1 (в тому числі і по кредитному договору ОСОБА_1 в розмірі 11 563 грн 03 коп.).

26 грудня 2014 року ПАТ «ІМЕКСБАНК», з однієї сторони, ТОВ «ФРЕГАТ», з другої сторони, та ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ», з третьої сторони, уклали договір про заміну сторони в зобов'язанні, згідно якого здійснена заміна сторони, а саме - нового кредитора у відступленні права вимоги від 21 листопада 2014 року, укладеного між банком та ТОВ «ФРЕГАТ» змінено на ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ».

12 лютого 2016 року ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» направило ОСОБА_1 претензію щодо повернення заборгованості за кредитом № 999-00052992 від 21 червня 2013 року, відповідно до якої ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» повідомило позичальника про договір відступлення права вимоги від 21 листопада 2014 року та договір про заміну сторони у зобов'язанні від 26 грудня 2014 року, а також про необхідність сплатити заборгованість за кредитом з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 24 280 грн 84 коп.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Законодавство про банківську діяльність не передбачає обов'язкового погодження із позичальником (боржником) про заміну кредитора у зобов'язанні.

Оскільки ОСОБА_1 зобов'язання за кредитними договором № 999-00052992 від 21 червня 2013 року належним чином не виконувались, а заміна кредитора у зобов'язанні або неповідомлення боржника про таку заміну не звільняє його від обов'язку здійснювати належне виконання умов договору, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що з останньої підлягає стягненню сума заборгованості по даному договору у розмірі 11 563 грн 03 коп., яка складається з загальної заборгованості по основному боргу - 11 021 грн 30 коп., нарахованих процентів 191 грн 73 коп., а також нарахованої щомісячної комісії - 350 грн, вимоги по якій було передано позивачу за договором від 26 грудня 2014 року.

Посилання ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано вважав, що у позивача відсутній статус нового кредитора фінансової установи, а тому не має права нараховувати проценти, комісію та штрафні санкції з моменту набуття права вимоги, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та надуманими.

Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року, який набрав чинності 23 серпня 2001 року, встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Він належить до нормативного акту спеціальної дії та регулює відносини, пов'язані з функціонуванням фінансових ринків та наданням фінансових послуг споживачам.

У пункту 7 статті 1 Закону наведено вичерпний перелік суб'єктів, на яких поширюється дія цього Закону. Це - учасники ринків фінансових послуг, до яких відносяться юридичні особи та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які відповідно до закону мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України та споживачі таких послуг. При цьому Закон розповсюджує свою дію не на усі юридичні особи, а лише на ті, які є професійними учасниками ринку фінансових послуг.

Частиною 4 статті 5 Закону передбачено, що можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції.

Визначення фінансової послуги наведено у пункті 5 частини 1 статті 1 Закону як операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Перелік видів фінансових послуг міститься у статті 4 Закону, до яких, зокрема, належать надання коштів у позику та надання поручительства.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що сфера дії Закону за суб'єктним складом учасників є обмеженою і не поширюється на: по-перше, юридичних осіб, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами; по-друге, фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

За таких підстав, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» за своїм правовим статусом не відноситься ні до юридичних осіб, ні до суб'єктів підприємницької діяльності, які відповідно до Закону мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а відтак відсутні підстави стягнення заборгованості за договором поруки від 21 червня 2013 року з ОСОБА_2 та стягнення інших виплат з ОСОБА_1, крім тих, які вказані у договорі про відступлення права вимоги, тобто 11 563 грн 03 коп., що не суперечить нормам чинного цивільного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» апеляційний суд відповідно до пункту 1 частини 1 статті 307 ЦПК України постановляє ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишає рішення без змін з підстав, передбачених частини 1 статті 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ДАСТІ» - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський