Справа № 194/545/17
Номер провадження 2/194/516/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Соколової Ю.І.

за участю секретаря судового засідання Клімової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21 грудня 2016 року він є власником квартири № 47 в будинку № 6 по б-р. ОСОБА_3 в м. Тернівка Дніпропетровської області. Відповідно до п. 6 зазначеного договору купівлі-продажу відповідач зобовязувався знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою до 31 грудня 2016 року, але цього не зробив, на телефонні дзвінки не відповідає. Реєстрація відповідача, який не є членом родини позивача, за вказаною адресою, порушує право власності позивача. Зазначає, що за користування газовим опаленням без наявності газового лічильника він сплачує відповідно до кількості осіб, зареєстрованих у вказаній квартирі. У звязку з чим просить позбавити відповідача права користування житловим приміщенням квартирою № 47 в будинку № 6 по бульвару Шахтарської Слави в м. Тернівка Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстрації місця проживання, а також просить стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору.

Позивач надав до суду письмову заяву, згідно якої, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, а тому за дорученням суду через адміністрацію виправної установи відповідач отримав судову кореспонденцію та був допитаний в якості відповідача. Згідно протоколу допиту від 06 жовтня 2017 року відповідач з позовними вимогами згоден та просить розглядати справу за його відсутності.

Представник третьої особи надала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу за відсутності представника третьої особи.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, власником квартири № 47 в буд. № 6 по б-р. ОСОБА_3 в м. Тернівка Дніпропетровської області є ОСОБА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 21 грудня 2016 року, серії НВО 025383, укладеним між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1, та посвідченим приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі за № 1682 (а.с.8).

Згідно п. 6 зазначеного договору, в обовязки продавця входить в тому числі знятися з реєстрації з вказаної квартири до 31 грудня 2016 року включно.

Відповідач зареєстрований у кв. № 47 в буд. 6 по б-р. ОСОБА_3 в м. Тернівка Дніпропетровської області, про що свідчить довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 13 січня 2017 року (а.с.9).

Відповідно до акту складеного начальником ЖРЄУ 3, у квартирі № 47 в будинку № 6 по б-р. ОСОБА_3 в м. Тернівка зареєстрований, але не проживає з грудня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить акт виданий КП «ТЖКП» від 25 травня 2017 року вих. № 607 (а.с.10).

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В статті 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В статті 150 Житлового кодексу УРСР зазначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України та статтею 150 Житлового Кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно положень статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За положеннями норм статей 16, 386, 391 Цивільного кодексу України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Як вже було зазначено в цьому рішенні, в п.6 договору купівлі-продажу від 21 грудня 2016 року відповідач (колишній власник) зобовязався знятися з реєстраційного обліку з квартири № 47 в буд. № 6 по б-р. ОСОБА_3 в м. Тернівка Дніпропетровської області до 31 грудня 2016 року, проте свої договірні зобовязання, станом на день подання цього позову, не виконав, що й стало правовою підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав як власника майна.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 є власником квартири № 47 в буд. № 6 по б-р. ОСОБА_3 в м. Тернівка Дніпропетровської області, а відповідач ОСОБА_2 до теперішнього часу залишається в ній зареєстрованим та у добровільному порядку знятися з реєстрації місця проживання не бажає, чим заважає позивачу вільно розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У звязку з чим, суд дійшов висновку, про позбавлення права користування житловим приміщенням квартирою № 47 в будинку № 6 по б-р. ОСОБА_3 слави в м. Тернівка Дніпропетровської області ОСОБА_2, що є підставою для зняття його з місця реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 197, 212-215 ЦПК України, 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150 ЖК УРСР, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), таким, що втратив право користування квартирою № 47 розташованою в будинку № 6 по б-р. ОСОБА_3 в м. Тернівка Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2) судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.І. Соколова