Провадження № 2/752/4923/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
18 жовтня 2017 рокуГолосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді Мирошниченко О.В.,
при секретарі Мархотко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
В серпні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку із зазначеної квартири.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1, та підтверджується свідоцтвом про право власності.
Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої 30 травня 2017 року № 35, Житлово-будівельним кооперативом «Об'єднаний», у даній квартирі проживають шестеро осіб, а саме позивач ОСОБА_1, відповідач (ОСОБА_2.), що є колишнім її чоловіком, двоє спільних з відповідачем неповнолітніх дітей (ОСОБА_3, 2000 р.н., ОСОБА_4, 2007 р.н.), а також співвласник квартири (ОСОБА_5, 1977 р.н.0 і його донька (ОСОБА_6 ,2001 р.н.).
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.10.2015 році розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7

15.07.2016 року укладено шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7

З 2015 року відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, що підтверджується актом, а також висновком підрозділу Національної поліції України від 3.05.2017 р.

Оскільки відповідач фактично у зазначеній квартирі не проживає понад шість місяців, значиться зареєстрованим лише формально, поточного ремонту та інших затрат по квартирі не несе, комунальні та інші платежі сплачує позивач. У зв'язку із чим позивач просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратили право користування жилим приміщенням, на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України.

Позивача просила суд задовольнити позовні вимоги та проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач, який повідомлялися в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, заслухавши представника позивача, який не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом достовірно встановлено, що позивач проживає в квартирі АДРЕСА_1 та є співала вищевказаної квартири , що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с 5).

Згідно Довідки форми №3 від 30.05.2017 р. № 35, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Об'єднаний», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані шість осіб, в тому числі: ОСОБА_5 (брат співвласника), ОСОБА_9 (дочка брата), ОСОБА_1 (власник, співвласник), ОСОБА_10 (дочка), ОСОБА_4 (дочка), ОСОБА_2 (колишній чоловік) (а.с 8).

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано, що підтверджується рішенням Голосіївським районним судом м.Києва від 13.10.2015 року (а.с. 13).

Судом встановлено, що відповідач добровільно залишив місце проживання, не проживає у квартирі АДРЕСА_1, про свідчать акт про не проживання довідка ЖБК «Об'єднаний», та висновок Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м.Києві (а.с. 7, 9, 11).

За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов'язковим є з'ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним, права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку(квартири) і при домової території та проведенню ремонту.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім'ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Отже, виходячи з вище наведеного, враховуючи, що наявності домовленості між сторонами про користування відповідача спірним житлом встановлено не було, а законом передбачене зберігання права на користування житлом лише протягом шести місяців, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність законних підстав для його задоволення внаслідок спливу зазначеного строку.

Таким чином, аналізуючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, доведеним належними доказами у справі, а тому підлягає задоволенню.

За таких обставин, відповідач ОСОБА_2 підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, наприклад, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо.

У зв'язку з цим, відповідно до ст. 16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання залежать від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства.

Оскільки вимога про зняття з реєстрації є похідною від вирішення питання про право на користування житловою площею, то задовольняючи позов про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловою площею, суд вважає необхідним вирішити позов у частині зняття його з реєстрації з вищенаведених підстав.

Керуючись статтями 321, 334, 383, 391 ЦК України, статтями 71, 72 ЖК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за цією адресою.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя