Справа № 373/1619/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 р. Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Реви О.І.

при секретарі Домантович О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 та просить постановити рішення про визнання за ним, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 29 листопада 2007 року його батька ОСОБА_4, право власності на наступне майно: житловий будинок № 116 (загальною площею 72,20 кв.м, житловою площею 46,50 кв.м) з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вулиці Перемоги в селі Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області; земельну ділянку, загальною площею 0,357 га, що складається із земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та земельної ділянки, площею 0,107 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вулиці Перемоги в селі Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області, які належали померлому ОСОБА_4 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 295655, виданого ОСОБА_2 сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 03.03.2003, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 102.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 листопада 2007 року помер батько позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 09 жовтня 1999 року секретарем Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області ОСОБА_5 (реєстр № 26), за яким все своє майно заповів сину ОСОБА_1 позивачу по справі.

Спадкоємець ОСОБА_1 від прийняття спадщини не відмовлявся і прийняв її відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України. Інших спадкоємців за заповітом та за законом, в тому числі й таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 260 за 2008 рік після смерті 29.11.2007 ОСОБА_4.

Постановою від 15.03.2017 № 421/02-31, № 756/02-31 позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину на спірне майно після смерті батька ОСОБА_4, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на імя спадкодавця на вищезазначений будинок та витяг з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку, що позбавило позивача можливості оформити спадщину на своє імя.

Факт володіння померлим ОСОБА_4 вищезазначеним будинком позивач підтверджує витягом з погосподарської книги № 3 ОСОБА_2 сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за 2006 2010 роки, особовий рахунок № 194-1; копією технічного паспорта на житловий будинок № 116 по вулиці Перемога в с. Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області, виготовленого 07.03.2017 р. ТОВ «Лендвізор».

Факт володіння померлим ОСОБА_4 земельною ділянкою, загальною площею 0,357 га, що складається із земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та земельної ділянки площею 0,107 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вулиці Перемоги в селі Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області, підтверджує Державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 № 295655, виданим ОСОБА_2 сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 03.03.2003 та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 102.

Право позивача ОСОБА_1 на спадщину після смерті батька підтверджує свідоцтвом про смерть ОСОБА_4; свідоцтвом про своє народження; копією заповіту, посвідченого 09 жовтня 1999 року секретарем Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області ОСОБА_5 (реєстр № 26); матеріалами спадкової справи № 260 за 2008 рік, заведеної державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області, після смерті 29.11.2007 ОСОБА_4.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в особі сільського голови в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову, наслідки визнання позову розяснені та зрозумілі.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до правил ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що не здійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємця права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, позивач не має можливості надати витяг з Державного земельного кадастру, так як відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи.

За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідачі позов визнали, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1235 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212 214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті 29 листопада 2007 року ОСОБА_4, право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку № 116 (загальною площею 72,20 кв.м, житловою площею 46,50 кв.м) з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вулиці Перемоги в селі Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті 29 листопада 2007 року ОСОБА_4, право власності на спадкове майно: земельну ділянку, загальною площею 0,357 га, що складається із земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та земельної ділянки площею 0,107 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вулиці Перемога в селі Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області, та належали ОСОБА_4 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 295655, виданого ОСОБА_2 сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 03.03.2003, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 102.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. І. Рева