Справа № 397/1593/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2017 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі :

головуючого судді Отян О.В.,

при секретарі Рум»янцевій О.І.,

за участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача- прокурора ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Держави України, в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Кіровоградської області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури ,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом з подальшими змінами про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури з наступних підстав.

03.06.2014 року до Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області надійшла заява від директора ФГ «Цвітна - Агро» про підроблення ОСОБА_2 типового договору оренди № 30 від 30.03. 2012 року, акта прийому передачі земельної ділянки та заяви про реєстрацію договору оренди земельної ділянки. Дана заява була зареєстрована Олександрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області до ЄРДР 04.06.2014 року, дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України та проведено досудове розслідування. 26.06.2015 року ОСОБА_2 була повідомлена Олександрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України та складено обвинувальний акт, який цього ж дня затверджено Олександрівською районною прокуратурою Кіровоградської області і направлено для розгляду до суду. 25.11.2015 року стосовно ОСОБА_2 Олександрівською районною прокуратурою Кіровоградської області було складено новий обвинувальний акт та підтримано за ним державне обвинувачення в суді. Судовий розгляд був тривалим, однак врешті законним і обґрунтованим вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.02.2016 року ОСОБА_2 була виправдана, у звязку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Не погоджуючись з вироком, прокурором була подана апеляційна скарга, яка ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 05.05.2016 року була залишена без задоволення, а вирок залишено без змін.

У звязку з незаконним обвинуваченням та протиправним кримінальним переслідуванням протягом тривалого часу, численними дороговартісними поїздками до слідчого, прокурора та суду, вкрай негативно вплинули не тільки на її душевний стан, але і на здоровя в цілому.Позивачу та її родині довелося перенести душевні емоційні страждання. Так, через надмірні хвилювання з цього приводу у ОСОБА_2, яка страждає хронічною гіпертонічною хворобою серцево-судинної системи, неодноразово ставались гіпертонічні кризи, що підтверджується відповідними медичними документами. Також позивач зазнала сильних моральних страждань, що виникли через порушення звичайного способу життя, суспільний осуд, погіршення ставлення до неї з боку оточуючих, тривале нервове напруження і душевні хвилювання.

Позивач просить стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України 49000 грн. моральної шкоди ,шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, та 10000 грн. витрат понесених на правову допомогу.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позов та надали пояснення,аналогічні викладеним вище підставам позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 обласної прокуратури у судовому засіданні позов не визнала та пояснила , що прокуратура Кіровоградської області не є належним відповідачем по справі , так як витрати на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягають стягненню ,шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. Крім того , позивач необґрунтовано завищив розмір морального відшкодування, так як , відповідно до п.3 ст.13 наведеного Закону, відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. До того ж позивач не довела , що отримала хворобу внаслідок притягнення до кримінальної відповідальності. Розмір понесених витрат на правову допомогу не обґрунтований та документально не підтверджений.

Представники відповідачів - Держави України, в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області у судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про день судового засідання , тому суд вважає за можливе проводити судовий розгляд без їх участі.

Представники вказаних відповідачів направили до суду заперечення наступного змісту.

Так , представник Державної казначейської служби України просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Як випливає зі змісту позову, Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдало, то відповідно до вимог Конституції України, ЦК України та інших актів законодавства Казначейство не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших субєктів. Крім того , позивач не обґрунтував, чим підтверджується факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. До того ж , відповідно до п.3 ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Розміри мінімальної заробітної плати на 2017 рік було установлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у місячному розмірі: з 1 січня 3200 грн. Разом з тим, відповідно до п.3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності з 1 січня 2017 року) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 грн. А тому , вважають , що розмір морального відшкодування позивачем було необґрунтовано завищено (а.с.107-110 том 1).

Представник УМВС та ГУНП подав до суду заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 Вважають, що зазначений позов є необґрунтованим. Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду в порядку, що встановлюється законом. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди виникає у випадку встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів. В той же час позивач зазначає, що підставою для здійснення відшкодування моральної та матеріальної шкоди є вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.02.2016 року. Вказаними судовими рішеннями ОСОБА_2 була виправдана у звязку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Проте вказані рішення не встановлюють протиправність чи незаконність дій правоохоронних органів. Позивач належних доказів визнання протиправності дій чи бездіяльності не надала . Безумовною підставою для відшкодування шкоди є саме наявне рішення суду в якому встановлено незаконність слідчих дій. Відповідно до ст.12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», розмір відшкодування шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4, статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду. Ст. 13 Закону вказує на те, що - питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною 1 ст. 12 Закону. Таким чином, позивач звернувся до суду із порушенням процедури звернення. Позивачем не надано належних доказів підтверджуючих спричинену йому шкоду правоохоронними органами, та не надано належних розрахунків цих сум (а.с.225-230 том 1).

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив , що є сином позивача. Коли її викликали до слідчого через сільську раду , то про це знало все село. Було досить неприємно пояснювати односельцям, чому відносно неї порушена кримінальна справа . Матір пропрацювала все життя бухгалтером , нарікань на неї не було. Вона дуже переживала з цього.Так як вона хворіє на гіпертонічну хворобу , то всі її явки у судові засідання закінчувалася викликом лікаря та часто гіпертонічним кризом. А він мусив за 25 км. їхати терміново до смт.Олександрівки для придбання необхідних медикаментів. 2-3 дні після цього вона себе погано почувала. Все це тривало протягом 2 років. У звязку з погіршенням здоровя матір лікувалася в обласному кардіологічному центрі та Олександрівській ЦРЛ.

Заслухавши учасників ,допитавши свідка , вивчивши матеріали справи , суд приходить до висновку ,що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні були встановлено наступні обставини.

Відносно ОСОБА_2 Олександрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області здійснювалося досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000350 від 04.06.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, яке було завершене складанням обвинувального акту (а.с.78, 83-84 том 1). ОСОБА_2 викликалася до Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області на 06.02.2015 року, що підтверджується повісткою про виклик (а.с.79 том 1). Після направлення обвинувального акту до суду ОСОБА_2 неодноразово викликалася до суду, а саме: 30.07.2015 року, 30.11.2015 року, 09.02.2016 року, що підтверджується повістками про виклик до суду (а.с.80, 81, 82 том 1). Під час судового розгляду кримінального провадження 25.11.2015 року прокурором були внесені зміни в обвинувачення (а.с. 85-87 том 1).

Вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.02.2016 року (а.с.7-8 том 1), залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 05.05.2016 року (а.с.9-12 том 1) ОСОБА_2 обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України виправдано за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Довідкою Вищеверещаківського ФАП та книгою запису викликів лікарів додому за 2015-2017 роки підтверджується, що ОСОБА_2 хворіє на гіпертонічну хворобу та зверталася на ФАП за медичною допомогою: 30.07.2015 року, 07.09.2015 року, 30.11.2015 року, 17.12.2015 року та 05.02.2016 року (а.с.32, 197, 198-202 том 1).

Заключенням ОСОБА_4 обласного кардіологічного диспансеру підтверджується, що ОСОБА_2має ішемічну хворобу серця, гіпертонічну хворобу (а.с.45 том 1).

Довідкою та направленням Олександрівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини Олександрівського районного центру підтверджується, що ОСОБА_2 знаходилася на лікуванні з 19.12.2016 року по 27.12.2016 року з діагнозом ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба 2 ступені (а.с.46 том 1), та направлялася до ОСОБА_4 обласної лікарні для подальшого лікування і обстеження в умовах стаціонару (а.с.47 том 1).

Епікризом ОСОБА_4 ОКД підтверджується, що ОСОБА_2 знаходилася на лікуванні з діагнозом: ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, шийно-грудний остеохондроз, вертеброгенна торакалгія, ерозійний гастрит, проводилося лікування та після виписки призначено рекомендації, лікування та нагляд у кардіолога за місцем проживання (а.с.162 том 1).

Договором №52 на правову допомогу від 02.12.2016 року підтверджується, що між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про оплатне надання адвокатом правової допомоги ОСОБА_2 у справі щодо відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури за винагороду у розмірі 10000 грн. (а.с.13 том 1).

На підставі вказаного договору видано ордер серії ЧК №48109 від 15.12.2016 року на представництво адвокатом ОСОБА_1 інтересів ОСОБА_2 (а.с.14 том 1).

Квитанцією від 02.12.2016 року підтверджується, що ОСОБА_2 було сплачено адвокату ОСОБА_1 кошти в сумі 10000 грн. за консультацію, збір документів, підготовку і подання позову про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури, представництво інтересів у справі у суді (а.с.15 том 1).

Розрахунком витрат на правову допомогу по цивільній справі №397/1593/16-ц підтверджується, що витрати складають: за збір документів, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №397/827/15-к, підготовку та подачу цивільного позову 2000 грн.; за представництво інтересів позивача у судовому засіданні (з вартістю проїзду на судове засідання) 12.01.2017 року, 15.03.2017 року, 30.05.2017 року, 23.06.2017 року, 19.09.2017 року та 26.10.2017 року по 1000 грн. кожне, а всього 6000 грн.; за підготовку та поштове відправлення письмових пояснень від 16.03.2017 року 200 грн., за підготовку та поштове відправлення клопотання про заміну відповідачів від 16.03.2017 року 200 грн., за підготовку та поштове відправлення заяви про зменшення розміру позовних вимог від 16.03.2017 року 500 грн., за підготовку та поштове відправлення клопотання від 21.04.2017 року 100 грн. (а.с.8 том 2).

Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо відшкодування моральної шкоди та керується нормами ЦК України , Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»

Положеннями ч. ч. 1, 2, 7 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України від 1 грудня 1994 р. N 266/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" ( Закон N 266/94-ВР).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 цього Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає в тому числі і у випадку постановлення виправдувального вироку суду.

Згідно зі ст. 3 Закону N 266/94-ВР у разі незаконного засудження громадянинові відшкодовується: 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету (ст. 4 Закону N 266/94-ВР).

Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з ч. 1 ст. 12 Закону N 266/94-ВР.

Пунктами 11, 12 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 р. N 6/5/3/41 (далі - Положення), у разі винесення виправдувального вироку, для визначення розміру шкоди, переліченої в п. п. 1, 3, 4 ст. 3 Закону N 266/94-ВР, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися до суду, який розглядав справу по першій інстанції.

У місячний термін з дня звернення громадянина суд витребовує від відповідних державних та громадських організацій усі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди, і виносить передбачену ч. 1 ст. 12 Закону N 266/94-ВР ухвалу. Пункт 12 Положення містить вимоги щодо змісту такої ухвали. У разі незгоди з винесеною ухвалою суду громадянин має право оскаржити її до суду вищої інстанції.

ОСОБА_6, вирішення вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди вирішується судом в порядку в ухвалі, що приймається згідно із ч. 1 ст. 12 Закону N 266/94-ВР.

Вказаний висновок викладений у правовій позиції постанови судових палат у цивільних та кримінальних справах Верховного Суду України від 24.04. 2017 р. у справі N 6-2885цс16 .

З зазначеного слідує , що позивач ,звертаючись у цивільному порядку з даним позовом, порушила визначену законом процедуру та обрала не належний спосіб захисту. Вона мала звернутися з заявою про відшкодування моральної шкоди до суду, який розглядав справу по першій інстанції, який після витребування необхідних документів , мав винести ухвалу про відшкодування шкоди .

Тому , у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України - у разі відмови у задоволенні позовної заяви , судові витрати , у тому числі і понесені у звязку з правовою допомогою ,покладаються за рахунок позивача.

Керуючись ст. 10,11,60,209,212 , 214-215,218 ЦПК України ,суд ,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Держави України, в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Кіровоградської області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури.

На рішення суду , протягом 10 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга через Олександрівський районний суд до апеляційного суду Кіровоградської області. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : (підпис)

З оригіналом вірно.

Рішення набуло законної сили "____" _________ 201 _____ року .

Оригінал рішення зберігається у справі №397/1593/16-ц .

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6