Справа № 310/2008/17
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: Бердянська державна нотаріальна контора, Бердянська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1996 року до 11.04.2015 року її та ОСОБА_6; визнати за нею право на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги після смерті 11.04.2015 року ОСОБА_6

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.03.1980 року вона уклала шлюб з ОСОБА_6 Вказаний шлюб був розірваний 28.09.1984 року відділм РАЦС Пуховицького райвиконкому Мінської області Білоруської РСР.

05.10.1984 року вона уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на «Тирновська». У подальшому цей шлюб був розірваний на території Республіки Молдова у 1998 році.

З 1996 року по 11.04.2015 року вона і ОСОБА_6 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки .

У 2002 році вона придбала будинок №62 по вул. Чкалова в м. Бердянську, де вона проживала з ОСОБА_6 Останній з 2002 року був зареєстрований за вказаною адресою по день смерті.

З 2009 року стан її здоровя почав погіршуватися. У 2014 році вона стала інвалідом ІІ групи довічно. ОСОБА_6 був для неї єдиною опорою і він забезпечував її всім необхідним.

Орендна плата, яку отримував ОСОБА_6 за паї, надавала їх сімї додаткові засоби для існування, а з 2014 року вона була повністю на утриманні ОСОБА_6

11.04.2015 року ОСОБА_6 помер.

Вона звернулася до Бердянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого, у якій просила видати на її імя свідоцтво про право на спадщину за законом згідно ст. 1264 ЦК України на земельну ділянку площею 4,1243 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, КСП ім. Леніна, ДП №44, п.888/2, та на земельну ділянку площею 2,2497 га, яка розташована на території Дмитрівськуої сільської ради Бердянського району Запорізької області, КСП ім. Леніна, ДП №45, п. 888/1, та на все інше майно.

У відповідь на її заяву надійшов лист Бердянської державної нотаріальної контори , відповідно до якого нотаріус повідомив, що свідоцтво про право на спадщину буде видано матері померлого ОСОБА_8, як спадкоємиці першої черги.

ОСОБА_8 свідоцтво про право на спадщину не отримала та померла 08.06.2016 року. Спадкова справа щодо померлої ОСОБА_8 відкрита у Бердянській районній державній нотаріальній конторі.

30.03.2017 року вона звернулася до Бердянської районної державної нотаріальної контори із заявою про зупинення нотаріальної дії, видачу свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям померлої ОСОБА_8

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Представник відповідача за договором про надання правової допомоги адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що

Представники Бердянської державної нотаріальної контори та Бердянської районної державної нотаріальної контори подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

ОСОБА_5 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що він є братом померлого ОСОБА_6 Дії ОСОБА_1 направлені на заволодіння земельними паями, що належали померлому. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 останній деякий час проживав з батьками в с. Трояни, пізніше зійшовся з жінкою та проживав з нею в с. Дмитрівка, там же працював в КСП та отримав земельні паї. Проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не було рівноправним. ОСОБА_1 розпоряджалася доходами його брата та використовувала його труд в господарстві. З 2014 року ОСОБА_6 переїхав до матері в с. Трояни, забравши з собою особисті документи та деякий інструмент. В розмовах ОСОБА_6 ніколи не висловлював бажання оформити офіційно відносини з ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона проживала по сусідству з ОСОБА_1 з 2002 року. Остання проживала з ОСОБА_6 Інших їх родичів вона не бачила. Їй відомо, що ОСОБА_1 брала кредит на поховання ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є колишнім чоловіком ОСОБА_4 та деякий час працював з ОСОБА_6 в КСП. Останній був інвалідом і ОСОБА_1 здійснювала за ним догляд. В подальшому ОСОБА_1 сама захворіла та оформила інвалідність. Похованням ОСОБА_6 займалась ОСОБА_1 На похованні був ще й брат померлого, що проживає в м. Київ.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона знає ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з 1996 року. В 2002 році вони придбали житловий будинок, де й проживали. ОСОБА_6 отримав травму і оформив групу інвалідності, ОСОБА_1 також хворіла. ОСОБА_6 ходив по заробіткам. З братами та сестрами ОСОБА_6 не спілкувався.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_1 з 2002 року є її сусідкою. Вона проживала з ОСОБА_6 нормально, придбали будинок, будували господарські будівлі, зробили ремонт і будинку.

Свідок ОСОБА_1 пояснив, що він є сином позивача. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зійшлись в 1996-1997 роках і постійно проживали разом. В 2002 році вони придбали житловий будинок по вул. Чкалова в м. Бердянську. ОСОБА_13 був інвалідом ІІ групи, ОСОБА_1 також хворіла. Він з сестрою висилав матері кошти на поховання ОСОБА_6, а на самому похованні не був. ОСОБА_14 помер в батьківському будинку в с. Трояни Бердянського району.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та є двоюрідною сестрою ОСОБА_1 ОСОБА_6 з ОСОБА_1 не проживав і вони лише спілкувались. Остання викликала ОСОБА_6 коли їй була потрібна допомога. ОСОБА_1 забирала пенсію у ОСОБА_6 Коли останній помер, ОСОБА_1 приїхала та шукала документи та його гроші. Організацією поховання ОСОБА_6 займався його брат, а ОСОБА_1 лише зібрала чеки. ОСОБА_6 стороннього догляду не потребував та зловживав спиртними напоями.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено судом, право власності на земельну ділянку площею 4,1243 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, КСП ім. Леніна, ДП №44, п.888/2, та на земельну ділянку площею 2,2497 га, яка розташована на території Дмитрівськуої сільської ради Бердянського району Запорізької області, КСП ім. Леніна, ДП №45, п. 888/1, зареєстровано за ОСОБА_6, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

11.04.2015 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №322141. Заповіту померлий не залишив.

У встановлений законом строк до Бердянської державної нотаріальної контори звернулися: 09.07.2015 року ОСОБА_1, співмешканка спадкодавця, згідно ст. 1264 ЦК України, з заявою про прийняття спадщини за законом; 05.08.2015 року ОСОБА_8, мати спадкодавця, з заявою про прийняття спадщини за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1259 Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини.

Частино2 ст. 1259 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, необхідно встановити факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Оцінивши, надані докази, показання свідків, суд приходить до висновку, що померлий ОСОБА_6 по день смерті не знаходився в тяжкому стані здоров`я та за станом здоров'я не потребував сторонньої допомоги. Також сторонами не заперечується факт отримання ОСОБА_6 пенсії та орендної плати за паї.

Сторонами у справі визнається й факт надання допомоги ОСОБА_6 своїй матері по господарству в с. Трояни, виконання ним робіт по господарству по вул. Чкалова, 62 в м. Бердянську, відшукування ним робіт для додаткового заробітку.

Як було встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін та свідків, померлий не звертався до будь-кого з проханням про надання йому будь-якої допомоги.

Таким чином суд приходить до висновку, що факт перебування ОСОБА_6 у безпорадному стані не підтверджено належними та допустимими доказами.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57 -61, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко