Номер провадження: 22-ц/785/6329/17
Номер справи місцевого суду: 520/811/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2017 року,

встановила:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просила суд стягнути з відповідача на її користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 178769,44 грн., моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 177769,80 грн. 80 коп.: з яких 172119,51 грн. - матеріальна шкода за пошкоджений автомобіль, 450,29 грн. (264,00 грн. +186,29 грн.) - витрати на медичну консультацію та придбання ліків, зберігання автомобілю на арешт майданчику - 2000 грн., витрати на послуги евакуатора - 3200 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Вирішено питання судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення суду після його перегляду судом першої інстанції оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_4 через представника ОСОБА_6 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 11.09.2016 року о 20.00 годин ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Фольцваген» д/н ВТ00АТ по автодорозі Київ-Одеса 457 км, рухаючись в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, не переконався в безпеці руху, не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль марки «Хонда Цивік» д/н НОМЕР_1, що належить позивачу ОСОБА_7, водієм якого був ОСОБА_5, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а власник автомобіля «Хонда Цивік» д/н НОМЕР_1 зверталась за медичною допомогою.

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 03.11.2016 року №496/3476/16-п ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.

Тобто наявність вини в діях ОСОБА_4 у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 11.09.2016 року, доказуванню не підлягає, тому доводи апеляційної скарги про невинуватість відповідача у скоєнні ДТП є безпідставними.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК).

Відповідно до звіту (висновку) №5941 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Хонда Цивік» д/н НОМЕР_1 становить 272119,51 гривень.

Департаментом внутрішнього страхування Моторного (транспортного) бюро України відшкодовано ОСОБА_3 шкоду у розмірі 100000,00 гривень відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, з урахуванням різниці між дійсним розміром матеріального збитку та виплаченою страховою компанією сумою матеріального збитку на користь позивача підлягає стягненню: 172119,51 грн. - матеріальна шкода за пошкоджений автомобіль, 450,29 грн. (264,00 грн. +186,29 грн.) - витрати на медичну консультацію та придбання ліків, зберігання автомобілю на арешт майданчику - 2000 грн., витрати на послуги евакуатора - 3200 грн. Обґрунтованих заперечень щодо наданого розрахунку апелянтом до апеляційного суду не надано, тому доводи апеляційної скарги щодо непогодження також із розміром матеріальної шкоди є безпідставними.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з розясненнями, викладеними в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Наявність чи відсутність наведених обставин та можливість встановлення відповідних фактів суд вирішує відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, за якими сторони при вирішенні справи зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_8