Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд

Рівненської області в особі судді Діонісьєвої Н.М.

при секретарі Краглевич Ю.О.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за позовом Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, треті особи Рівненська обласна рада, Сад Світлана Іванівна про визнання протиправним та скасування наказу № 592 від 11.11.2011 року Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради в частині передачі у приватну власність державного житла за адресою : АДРЕСА_1 для ОСОБА_5, свідоцтва про право власності від 11.11.2011 року САЕ № 305269, -

в с т а н о в и в:

Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради , просив суд визнати протиправним та скасувати наказ № 592 від 11.11.2011 року в частині передачі Відповідачем у приватну власність Сад Вассі Яківні державного житла - квартири за адресою АДРЕСА_2, визнати протиправним та скасувати Свідоцтво про право власності від 11.11.2011 року САЕ № 305269 видане Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради в інтересах Рівненської обласної ради.

29.11.2016 Позивач подав до суду заяву про зміну підстав позовних вимог. В обґрунтування позову Позивач посилався на Акт ревізії № 17-08-06/313 від 12.12.2014 складений Державно фінансовою інспекцією за результатами перевірки фінансово господарської діяльності Позивача та на рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 817/982/15 від 23.07.2015 , вказує що спірний наказ та свідоцтво про право власності на приватизовану квартиру, порушує його права та прийнятий Відповідачем без наявних на те повноважень і без рішення власника квартири - територіальної громади Рівненської області в особі Рівненської обласної ради.

У судовому засіданні 11.10.2017 представник Позивача повністю підтримав позовні вимоги та надаав суду пояснення, що з метою виконання делегованих повноважень діяв в інтересах територіальних громад Рівненської області в особі Рівненської обласної ради на підставі рішення № 256 від 22.04.2011 року Рівненської обласної ради про виділення коштів на придбання житла для працівників бюджетної сфери. Згідно договору від 25.08.2011 року ВРМ № 506546, № 2200 Позивачем було придбано двохкімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідач проти задоволення позову заперечує надав суду письмове заперечення, зокрема пояснив, що діяв у межах повноважень визначених Закон України "Про приватизацію державного житлового фонд», Сад В.Я та Сад С.І були надані всі передбачені законом та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 16.12.2009 №396 документи, а на момент приватизації, квартира за адресою АДРЕСА_4 перебувала у державній власності, будь-які підстави для надання відмови у приватизації квартири на момент прийняття спірного наказу були відсутні. Вважає Позивача неналежним оскільки останній не був власником квартири за адресою АДРЕСА_2 , а був лише розпорядником бюджетних коштів під час здійснення закупівлі житла (квартир) за рахунок коштів обласного бюджету, що здійснювалась на підставі Закону України «Про здійснення державних закупівель» та на виконання рішення Рівненської обласної ради № 256 від 22.04.2011, відтак будь-які права чи охоронювані законом інтереси Позивача спірним наказом порушені не були. В обґрунтування своєї позиції посилався на те, що наказ Відповідача № 592/01 від 11.11.2011 року в частині передачі у приватну власність Сад Вассі Яківні державного житла - квартири за адресою АДРЕСА_2 є актом індивідуальної дії, як акт індивідуальної дії породжує права та обовязки тільки лише для тих субєктів яким адресований. Відповідач посилався на пропуск Позивачем строків позовної давності, оскільки останній був обізнаний з наміром здійснити приватизацію квартири та надав ОСОБА_3та ОСОБА_5 технічний паспорт для здійснення приватизації.

В ході розгляду справи до участі у справі в якості третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,на стороні Позивача залучена Рівненська обласна рада та в якості третьої особи на стороні Відповідача залучена ОСОБА_3. В процесі розгляду справи від Рівненської обласної ради надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник Третьої особи, Сад Світлани Іванівни, проти задоволення позову заперечував надав суду письмові поясненя та підтримав у судовому засіданні позицію Відповідача, надав суду свідоцтво про смерть Сад Васси Яківни № 133280 серія І-ГЮ від 31 жовтня 2012 року.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, встановив.

Відповідно до даних інвентаризаційної справи КП «Рівненського міського бюро технічної інвентаризації» підставою виникнення права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_5 у ОСОБА_5 є наказ №592 від 11.11.2011 року Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 18 рішення Рівненської обласної ради від 22.04.2011 №256 «Про внесення змін до обласного бюджету на 2011 рік» затверджено зміни до переліку об'єктів, видатки на які у 2011 році будуть здійснюватися за рахунок коштів бюджету розвитку обласного бюджету, в тому числі за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на соціально-економічний розвиток, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 №297-р

Згідно з Додатком (до зазначеного рішення від 22.04.2011 №256) №7 «Зміни до переліку об'єктів, видатки на які у 2011 році будуть здійснюватися за рахунок коштів бюджету розвитку обласного бюджету», для головного розпорядника коштів Головного управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації за КТКВ 150101 «Капітальні вкладення» затверджено бюджетні призначення в сумі 1800000,00грн. на придбання житла для працівників бюджетної сфери, зокрема: - Рівненській обласній державній адміністрації - 450000,00грн.; Прокуратурі Рівненської області - 450000,00грн.; Управлінню служби безпеки України в Рівненській області - 450000,00грн.; Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області - 450000,00грн.

Розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 16.06.2011 №306 «Про внесення змін до переліку об'єктів будівництва на 2011 рік» внесено зміни до розпорядження від 06.05.2011 №225, зокрема, замовником придбання житла для працівників бюджетної сфери на загальну суму 1800000,00грн. визначено Головне управління з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації .

Головним управлінням з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації, за результатами процедур відкритих торгів укладено договори на придбання квартир для працівників бюджетної сфери на загальну суму 1343000,00грн., зокрема і договір від 25.08.2011 року ВРМ № 506546, № 2200 на пидбання квартири для працівників Рівненської обласної державній адміністрації - за адресою за адресою АДРЕСА_2,

З Витягу № 31119690 від 29 серпня 2011 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ввбачається, що на підставі договорів купівлі-продажу, актів передачі-приймання Комунальним підприємством «Рівненське бюро технічної інвентаризації» було здійснено державну реєстрацію прав власності на зазначені квартири за Головним управлінням з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації за державною формою власності.

Після проведення процедури закупівлі та укладення договорів Позивач листом від 30.08.201 № 04-15/1533 звернувся до Рівненської ОДА з проханням здійснити розподіл житла відповідно до пункту 49 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов». Відповідно до п.49 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов Рівненською ОДА квартира АДРЕСА_2 була розподілена ОСОБА_3 та члену її сім`ї - матері ОСОБА_5 Яківни.Також, Позивачем за актом приймання-передачі від 12.10.2011 ОСОБА_3 як одержувачу квартири передано будинкову книгу та технічний паспорт на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 звернулась, як основний квартиронаймач до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради з заявою щодо приватизації квартири за адресою: м.Рівне, вул. Костромська, 7 кв.24.Право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 було використано членом сім`ї наймача ОСОБА_6, право на приватизацію квартири ОСОБА_3 не використовувалось, оскільки було використаною нею раніше. Для приватизації квартири Сад Вассою Яківною було надано всі передбачені п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 16.12.2009 №396 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 за №109/17404. Вказана обставина не була спростована Позивачем під час розгляду справи. Як будов встановлено судуом на момент здійсненя приватизації ОСОБА_5 квартира м.Рівне, вул. Костромська, 7 кв.24була зареєстрована на праві власності за Головним управлінням з питань архітектури та будівництва Рівненської обласної державної адміністрації, форма власності- державна.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання, є Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року №2482-ХІІ. Згідно ч.2 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 №2482-ХІІ(далі - Закон №2482-ХІІ), державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно ч. І ст.2 Закону №2482-ХІІ, до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно п.4 ст.5 Закону №2482-ХІІ, право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

У відповідності до положень ст.8 Закону №2482-ХІІ, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням упо вноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку (ч. 7 ст. 8 Закону №2482).

При цьому, приписами ч. 10 ст. 8 Закону №2482 передбачено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом

Згідно п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 16.12.2009 №396 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 за №109/17404, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

За результатами розгляду заяви Сад Васси Яківни Відповідачем виданий наказ № 592/01 від 11.11.2011 року про передачу у приватну власність Сад Вассі Яківні державного житла - квартири за адресою АДРЕСА_2, та видане Свідоцтво про право власності від 11.11.2011 року САЕ № 30526. Підставою визнання наказу є його протиправність-недійсність у момент прийняття.

Суд не приймає до уваги посилання Позивача на відсутність наказу з № 59 від 11.11.2011 як на підтвердження факту незаконності приватизації, оскільки суду для огляду надано оригінал та в матеріалах справи містить копі Наказу № 592/01 від 11.11.2011 року про передачу у приватну власність Сад Вассі Яківні державного житла - квартири за адресою АДРЕСА_2, суд зазначає, що правовстановлюючим документом є наказ про приватизацію на виконання якого видавалось Свідоцтво про право власності від 11.11.2011 року САЕ № 30526 в якому Відповідачем була допущена помилка замість № 592/01 вказано № 591 , яка не може бути підставою вважати таке Свідоцтво недійсним та приватизацію протиправною.

Крім того щодо помилки яка була допущена під час реєстрації права власності на квартиру, суд зазначає, що квартира на момент прийнятя спірного наказу була обєктом державної власності, Відповідач не був наділений повноваженями, що до перевірки правильності проведення реєстрації прав власності за Позивачем, та не мав права втручатись у дії державних реєстраторів у силу приписів ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Підставою визнання наказу недійсним є його недійсність у момент прийняття.

Позивачом під час розгляду справи не доведено порушення порядку прийняття наказу як і не наведено передбачених законом та порядком підстав для відмови у приватизації і відповідно у прийнятті наказу.

З 18.11.2014 по 12.12.2014 ДФІ в Рівненській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ДПБА Рівненської ОДА за період з 01.01.2011 по 31.12.2013.

За наслідками ревізії складено Акт від 12.12.2014 №17-08-06/313, на який як обґрунтування позовних вимог посилався Позивач. На підставі вищезгаданого акту ревізії, з метою повного усунення виявлених порушень, попередження їх виникнення надалі, ДФІ в Рівненській області надіслано Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації вимогу від 26.01.2015 №17-08-17/712, згідно з п.2 якої контролюючий орган вимагає забезпечити повернення до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Рівненської області, чотирьох квартир, придбаних за рахунок коштів бюджету розвитку Рівненського обласного бюджету, у тому числі квартири за адресою АДРЕСА_2. Позивачем було оскаржено вказану вимогу до Рівненського окружного адміністративного суду. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 817/982/15 від 23 липня 2015 року було задоволенлопозов Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської ОДА, визнано протиправною та скасувати п.2 вимоги Державної фінансової інспекції в Рівненській області №17-08-17/712 від 26.01.2015 року.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 817/982/15 від 23 липня 2015 року були встановлені обставини щодо прийняття рішення від 22.04.2011 №256 Рівненською обласною радою про здійснення капітальних видатків на придбання житла працівникам бюджетної сфери за рахунок коштів бюджету розвитку обласного бюджету Рівненської області, обставини щодо проведення закупівлі та реєстрації права власності на квартири придбаних за рахунок вищевказаних коштів, повноваження Департаменту під час здійснення закупівлі встановлені. Розглядаючи справу Рівненський окружного адміністративного суд у справі № 817/982/15 від 23 липня 2015 року вказав, що вимогДФІ в Рівненській області щодо повернення до комунальної власності квартир, придбаних за рахунок коштів бюджету, не може бути виконана Департаментом з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної Рівненської ОДА, та не може бути йому адресована, оскільки останній не є власником зазначеного житла. Рішень щодо делегування інших повноважень позивачу, окрім придбання квартир для працівників бюджетної сфери, Рівненською обласною радою не приймалося. Зважаючи на викладене, вимога щодо повернення квартир може бути адресована лише власнику квартир - Рівненській обласній раді, Департамент власником квартир ніколи не був, придбав квартири за кошти обласного бюджету та в інтересах Рівненської обласної ради.

Рівненським окружним адмістративним судом у справі № 817/982/15 від 23 липня 2015 року суд було встановлено , що Позивач був лише розпорядником бюджетних коштів, фінансування придбання квартири, відносно якої видався спірний наказ здійснювалось за рахунок коштів обласного бюджету на підставі рішення № 256 від 22.04.2011 року, відтак власником вказаних квартир є Територіальні громади Рівненської області в особі Рівненської обласної ради на підставі приписів ст.142 Конституції України та ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Підставою для набуття права комунальної власності згідно ч.2 ст.60 цього ж Закону є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Позивач є структурним підрозділом Рівненської ОДА, тобто є органом виконавчої влади. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» для забезпечення діяльності місцевих державних адміністрацій, їх структурних підрозділів за ними на праві управління закріплюється майно, що є державною власністю. Тобто у сфері управління Позивача може бути лише майно, що забезпечує його діяльність. Отже стосовно придбаних Позивачем за рахунок коштів обласного бюджету квартир, останній не набув права власності чи будь-яких інших речових та немайнових прав, які підлягають захисту.

Судом було встановлено, квартира за адресою АДРЕСА_2, була придбана Позивачем за кошти бюджету розвитку обласного бюджету і як наслідок відповідно до ст.327 ЦК України була комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області.

Нормативно-правовим актом, що регулює питання звернення до місцевого загального суду є Цивільний процесуальний кодекс України (надалі ЦПКУкраїни). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК УКраїни кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересі.Особа має право звернути до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Іншими словами, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Тому при зверненні до суду позивач повинен доводити свою юридичну заінтересованість у справі.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього. Посилання позивача на порушення його прав є безпідставними, оскільки Наказ № 592/01 від 11.11.2011 року прл передачу у приватну власність Сад Вассі Яківні державного житла - квартири за адресою АДРЕСА_2, не стосуються його безпосередньо Позивача.Прийняття Відповідачем наказу не призвело до порушення чи то майнових прав чи то охоронюваного інтересу позивача.А інтерес Позивача не відповідає критеріям охоронюваного інтересу наведеному у резулятивній частині Рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 р. Конституційний суд України.

Частина 2 ст.3 Цивільно-процесуального кодексу України передбачає виняток із загального правила за яким, звертатися до суду за захистом інтересів інших осіб можуть особи, які, по-перше, за законом мають таке право та, по-друге, у випадках, встановлених законом. До таких осіб, зокрема належать, прокурор, Уповноважений Верховної Ради з прав людини, консул (посол), місцеві державні адміністрації тощо.

Постановою Пленуму Верховного суду України 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства прирозгляді справ у суді першої інстанції» передбачео, що відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в

порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за

захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод

чи інтересів. Постановою встановлено, що у випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та

інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси та брати

участь у цих справах. Такі випадки передбачені, зокрема, в законах

України від 23 грудня 1997 року N 776/97-ВР "Про

Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини", від 5 листопада 1991 року N 1789-XII, "Про прокуратуру", від 25 червня 1991 року N 1264-XII "Про охорону

навколишнього природного середовища", від 12 травня 1991 року

N 1023-XII "Про захист прав споживачів" (у редакції

Закону від 1 грудня 2005 року N 3161-IV від 3 липня

1996 року N 270/96-ВР "Про рекламу" (у редакції Закону від 11 липня 2003 року N 1121-IV .

Звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів інших

осіб у випадках, не передбачених законом, розгляду не підлягають. Отже органи державної влади і місцевого самоврядування правомочні подавати позовні вимоги на захист прав і свобод інших осіб лише у випадках, передбачених законом, якщо це відповідає їхнім функціям.

Із змісту вищевказаної постанови випливає, що Позивач жодним нормативним актом не наділений повноваженнями, щодо звернення з позовом з метою захисту порушених прав інших осіб, зокрема з метою захисту права власності територіальної громади сіл, селищ, міст Рівненської області.

Звертаючись з позовом до суду Позивач не врахував що ніколи небув власником квартири та не набував будя-яикх майнових прав проводячи закупівлю діяв в інтересах іншої особи Рівненської обласної ради та нее був наділений чи то законом чи то рішенням Рівненської обласної ради від 22.04.2011 №256 правом звертатись у її інтересах до суду.

Судом встановлено, що жодним нормативним актом та і рішенням Позивач не був наділений правом звертатись в інтересах з позововом в інтересах інших осіб. Відтак під час розгляду справи не найшла підтверджена та спростована судом позиція Позивача, що йому на підставі рішення про закупівлю належать повноваження щодо представництва інтересів Рівненської обласної ради, як власника майна на підставі рішення Рівненської обласної ради № 256 від 22.04.2011 про виділення капітальних вкаденьна придбання житла для працівників бюджетної сфери.

Cуд приходить до висновку що з позовом звернулась особа, якій не

належить право вимоги (неналежний позивач), оскільки права, свободи чи

інтереси цієї особи у сфері чи то публічно-правових чи майнових відносин не порушено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 60, 88 ,169, 212, 214, 215 ЦПК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року №2482-ХІІ , суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу № 592 від 11.11.2011 року Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради в частині передачі у приватну власність державного житла за адресою : АДРЕСА_1 для ОСОБА_5, свідоцтва про право власності від 11.11.2011 року САЕ № 305269 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в 10 денний строк апеляційної скарги .

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_7