У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа - ОСОБА_5, про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 10 квітня 2013 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті; товариство) укладено кредитний договір № 50008496, відповідно до умов якого їй наданий споживчий кредит для придбання автомобіля у розмірі 12 363,75 доларів США, що в гривневому еквіваленті становило 100 690 гривень 38 копійок.

Вважає, що при укладенні договору порушено її права, як споживача, оскільки його підписання стало наслідком порушення норм чинного законодавства, зокрема, не було повідомлено у письмовій формі про умови, передбачені п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»; зміст правочину суперечить нормам законодавства України щодо правил зміни відсоткової ставки, вільного вибору позичальником страхової компанії, що є дискримінаційними умовами; за своєю природою він є змішаним і містить ознаки кредитного договору та договору лізингу, а тому на нього поширюються положення ст. ст. 799-805 ЦК України щодо нотаріального посвідчення, у зв'язку з чим просила суд визнати його недійсним.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що сторонами досягнуто домовленість про істотні умови договору, який містить положення про сплату усіх платежів за кредитним договором у гривнях з перерахунком за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначених у графіку погашення та врахував, що відповідно до п. п. 9.5-9.7 загальних умов кредитування (невід'ємна частина кредитного договору) позивач своїм підписом підтвердила ознайомлення з правилами надання фінансових послуг та інформацією, передбаченою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також врахував відсутність умов, які порушують принцип добросовісності (п.6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків та завдають шкоди споживачеві, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Л.М. Мазур