справа №619/3449/17
провадження №2/619/1787/17
Ухвала

26 жовтня 2017 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визначення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити порядок користування житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою за адресою: смт Солоницівка вул. Муховатська, 24 за фактичним користуванням у відповідності з частками у праві власності та закріпити за нею право на користування в житловому будинку літ. «А-1» приміщення: кімнату «1-7» площею 8,90кв.м, кімнату «1-3» площею 13,20кв.м, кімнату «1-2» площею 7,50кв.м, коридор «1-8» площею 6,50кв.м,гараж літ. «З», колонку літ. «Ж», ? частину сараю літ. «Е»; виділити у натурі належну їй ? частину земельної ділянки з спільної часткової власності.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст.119-120 ЦПК України, а саме:

1)згідно п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову

щодо вимог майнового характеру.

Згідно п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Як розяснено у п.п.15, 16 Постанови №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI. Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятоюстатті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно зчастиною п'ятою статті 216 ЦК).

Так, позивач просить виділити в натурі ? частину земельної ділянки, тому дана вимога є вимогою майнового характеру.

Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що

підтверджують сплату судового збору.

Відповідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн до 8000,00 грн ціни позову).

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 640,00грн. за вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити ціну позову щодо виділу земельної ділянки в натурі та зазначити про відповідне підтвердження цьому та сплатити судовий збір у розмірі 1% ціни позову за наступними реквізитами: рахунок №0200, отримувач: УДКСУ у Дергачівському районі Харківської області, код отримувача: 37981703, банк отримувача: ГУ ДКСУ в Харківській області, код банку: 851011.

Як передбачено ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Таким чином, передумовою виділу частки в натурі являється наявність права власності на майно.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як розяснено в п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Отже, позивачу необхідно зазначити докази на підтвердження права власності на спірну земельну ділянку.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст.121 ч.1, 208-210 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визначення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви та надати строк п'ять днів з дня отримання ним ухвали для їх усунення.

Роз'яснити позивачу, що у разі невиконання вимог, визначених статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і повернена позивачам.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. М. Нечипоренко