Справа № 236/652/15-ц
13 жовтня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бікезіної О.В.,
за участю секретаря Плаксіної Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Красний Лиман цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Розвитку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
10.03.2015 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» (далі ПАТ «ВБР) про стягнення з ФОП ОСОБА_3 Габіб-огли та ОСОБА_4 солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 1034287,22 грн.
Заявою від 18.08.2015 року позивач змінив підстави позову, просив стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 1034287,22 грн. зі ОСОБА_4 (т.1 ас. 69-70).
Заочним рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.10.2015 року позовні вимоги ПАТ «ВБР» було задоволено у повному обсязі, стягнуто зі ОСОБА_2 1034287,22 грн.
Ухвалою Краснолиманського міського суду від 16 червня 2017 року заочне рішення від 12.10.2015 року скасовано, справу призначено на новий розгляд.
Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 травня 2014 року між ПАТ "ВБР" та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № MKKU1.6373.020. Відповідно до умов Договору банк зобовязався надати ОСОБА_3 кредит в сумі 853000грн. строком до 05.05.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22% річних, а відповідач зобовязався щомісячно надавати банку кошти для погашення заборгованості у розмірі встановленим графіком погашення заборгованості.
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № MKKU1.6373.020 від 06 травня 2014 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № РХ029031.6522.018 від 06 травня 2014 року, згідно з яким остання взяла на себе обовязок солідарно відповідати за борговими зобовязаннями ОСОБА_3.
Позивачем всі зобовязання за кредитним договором виконані у повному обсязі, проте позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами.
Заявою від 03.07.2017 року позивач зменшив позовні вимоги, оскільки у звязку зі смертю ОСОБА_3 Габіб-огли, з 09.02.2015 року припинено нарахування відсотків, просив стягнути зі ОСОБА_2 заборгованість станом на 23.06.2017 року в сумі 1031334,19 гривень, що складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту 852680,18 гривень, та простроченої заборгованості за процентами 178654,01 гривень (том. 1 а.с. 184-200).
Представник позивача ПАТ ВБР ОСОБА_5, діюча за довіреностю (том. 2 а.с. 25), яка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи (том. 2 а.с. 22), в засідання суду не зявилася, надала заяву, про розгляд справи без її участі (том. 2 а.с. 24). Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлена про розгляд справи (том.2 а.с. 23), в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.
Представник відповідача ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності (том. 1 а.с. 213), належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання (том.2 а.с. 23), в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Ухвалою суду від 13.10.2017 року судом прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06 травня 2014 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_3 Габіб - огли було укладено кредитний договір № MKKU1.6373.020, відповідно до якого банк надав відповідачу ОСОБА_3 у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти у сумі 853000 гривень. Термін користування кредитом до 05 травня 2015 року. Процентна ставка за користування кредитом 22 % річних.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № MKKU1.6373.020 від 06 травня 2015 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_2 06 травня 2014 року укладено договір поруки № PX029031.6522.018. Відповідно до умов договору поруки відповідач ОСОБА_2, як поручитель прийняла зобов'язання відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_3 зобовязань, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначених кредитним договором (том. 1 а.с.94).
В наслідок неналежного виконання зобовязань за кредитним договором станом на 23.06.2017 року загальна заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 1031334,19 гривень, що складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту 852680,18 гривень, та простроченої заборгованості за процентами 178654,01 гривень (том. 1 а.с. 184-200).
Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 553 УК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
На підставі ст. 554 ЦК України уразі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. У звязку з цим за законом у такому випадку відсутня обовязкова процесуальна співучасть.
З огляду на те, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ст. 554 ЦК); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобовязань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, кредитор має право вимагати виконання обовязку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, зокрема лише від поручителів, які солідарно відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 грудня 2011 року у справі № 6-84цс11.
В порядку досудового вирішення спору 24 листопада 2014 року відповідачу направлялось повідомлення вих. № Р 09/7099, Р 09/7100 з вимогою достроково повернути суму заборгованості за Кредитним договором у 30-ти денний строк (том. 1 а.с. 10,11,95). Вимоги, зазначені у повідомленнях ОСОБА_3- о. та відповідач ОСОБА_2 не виконали.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю, а саме, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість, згідно з розрахунку станом на 23 червня 2017 року у розмірі 1031334,19 грн. 22 коп.
Оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, та враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до положень ч. 3. ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3654,00 грн.
Керуючись ст. 526, 527, 553, 554, 629, 1054, 1055 ЦК України, ст. 10, 11 60, 79, 88, 209, 213, 218, 224, 226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Розвитку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області в Апеляційний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя -