Справа № 263/6249/17
Провадження № 2/263/1651/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Скрипниченко Т.І.,

при секретарі - Диміч Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 В обґрунтування позову зазначено, що відповідач ОСОБА_2 є сином позивача ОСОБА_1. На підставі договору дарування від 26.10.2006 року квартира АДРЕСА_1 в рівних частинах належить на праві часткової власності їй та її сину ОСОБА_3. На даний час ОСОБА_3 з 2011 року проживає у В'єтнамі. ОСОБА_2 з 2014 року в квартирі за місцем реєстрації не проживає, усі комунальні послуги сплачує ОСОБА_1, речей відповідача у квартирі немає. Складено Акт про не проживання ОСОБА_2.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, в подальшому надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України через оголошення у газеті "Урядовий кур'єр"; заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутність не надав.

Третя особа у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, про задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до вимог ст.ст. 224,226 ЦПК України за згодою позивача суд постановляє заочне рішення.

Суд,заслухавши позивача, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Позивачу та третій особі належить по 1/2 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 26.10.2005 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.10.2005, номер витягу 8759110.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м.Маріуполя 08.06.1996 року, матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, матір'ю останнього також є ОСОБА_1.

Відповідно акту складеного головою ЖБК «Звезда-2» та бухгалтером, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 прописаний за адресою: 87586 АДРЕСА_2, з 2011 року по 2013 рік проживав за даною адресою разом з дружиною. Усі квитанції сплачувала ОСОБА_1. З 2014 року ОСОБА_2 з дружиною виїхав з квартири та станом на 17.05.2017 за даною адресою не проживає.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що квартира позивачки знаходиться над його квартирою, відповідач у квартирі не проживає близько року, позивач повідомляла, що син не живе близько року вдома.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що проживає поруч з квартирою НОМЕР_3 ОСОБА_2, син позивачки, якого знає ОСОБА_2 протягом року не проживає у квартирі НОМЕР_3, не бачила, щоб він приходив.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України члени сімї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сімї без поважної причини понад один рік.

Однією з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні"

Аналізуючи наведені норми законодавства та обставини, встановлені по справі, покази свідків, суд приходить до висновку, що відповідач, як особа, що понад одник рік у спірній квартирі не проживає, права власності на квартиру не має, втратив право користування спірною квартирою, тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням адресою: АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 15, 60, 212-214 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, особою, яка втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І. Скрипниченко