Номер провадження 2/243/4143/2017
Номер справи 243/8979/17
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

«26» жовтня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.

за участю: - секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту роботи в певний час,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту роботи в певний час, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він постійно проживав та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Там же він працював на шахті «Краснокутська» в/о «Донбасантрацит», яке було перейменовано в Державне акціонерне товариство «Шахта Краснокутська» ДП ДХК «Донбасантрацит».

У звязку з проведенням АТО на території м. Красний луч Луганської області, що підтверджується Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», він вимушений був виїхати з місця постійного проживання до м. Словянська. При цьому його Трудова книжка залишилась за місцем його роботи і він не має можливості забрати її.

17 серпня 2017 року він маючи при собі Довідки про час та місце роботи, а також про розмір заробітної плати звернувся до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах. Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянувши заяву та надані документи, встановило, що він має відповідний пільговий стаж роботи працівника за Списком №1 по відокремленому підрозділу «Шахта Міусинська» - 04 роки 04 місяці та 9 днів.

На виконання ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України №595 від 07 листопада 2014 року з метою поліпшення соціально-політичної та соціально-економічної ситуацій підприємствам у Донецькій та Луганській областях було рекомендовано перереєструватись в населені пункти, на території яких органи державної влади України здійснюють свої повноваження. Відокремлений підрозділ «Шахта Краснокутська» не перереєструвалось на території підконтрольній українській владі, що за відсутності в нього трудової книжки, унеможливлює здійснити перевірку наявності в нього пільгового стажу роботи за Списком №1 (на підземних роботах), що дає право на пільгову пенсію, за час його роботи у Державному відкритому акціонерному підприємстві ОСОБА_3 «Краснокутська» ДП Державної холдингової компанії «Донбасантрацит» за період з 02 лютого 1987 року по 31 липня 1987 року та з 12 серпня 1991 року по 16 квітня 1998 року. За таких обставин йому було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Він працював на посадах повязаних з підземними роботами на шахтах «Краснокутська» ДП Державної холдингової компанії «Донбасантрацит» та відокремленим підрозділом «Шахта Міусинська». Відповідно до п. а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 461-2016-п ), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Враховуючи викладені обставини, він на теперішній час позбавлений можливості отримувати пенсію на пільгових умовах. Іншим шляхом ніж встановленням в суді факту роботи на підземних роботах, підтвердити факт його роботи, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах, в нього не має.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Враховуючи, що відповідач - Словянське обєднане управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, не визнає його право на отримання пенсії на пільгових умовах, встановлення такого факту можливе в порядку позовного провадження.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності Трудової книжки або відповідних записів у ній визначено ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року. Пунктами 3 та 17 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Викладені у заяві обставини підтверджуються довідкою ОП «Шахта Краснокутська» Державного підприємства «Донбасантрацит» про час його роботи на зазначеному підприємстві на посадах підземного горно робочого, підземного електрослюсаря, довідкою про перейменування підприємства, довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на шахті «Краснокутська», наказ про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, що були надані на підприємствах де він працював до проведення АТО.

Просить суд встановити факт його - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН 233992492, роботи в період з 02 лютого 1987 року по 31 липня 1987 року, на посаді підземного електрослюсаря підземної добувальної дільниці №1, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 7241, підстава ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року, в Державному відкритому акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Дочірнього підприємства Державна холдингова компанія «Донбасантрацит» та в період з 12 серпня 1991 року по 16 квітня 1998 року, на посаді підземного електрослюсаря підземної добувальної дільниці №2, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 7241, підстава ОСОБА_2 КМУ №162 від 11 березня 1994 року, в Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта Краснокутська» Дочірнього підприємства Державна холдингова компанія «Донбасантрацит», для підтвердження наявності трудового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4, який діє на підставі Договору про надання юридичних послуг від 25 жовтня 2017 року, Ордеру серії АА № 110216 до Договору про надання юридичних послуг від 25 жовтня 2017 року та Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 326 від 24 квітня 2001 року (а.с.33-35), у судове засідання не зявився. 26 жовтня 2017 року звернувся до суду із Заявою про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.36).

Представник відповідача Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_5, яка діє на підставі Довіреності від 10 квітня 2017 року № 12398/12 (а.с.32), в наданих суду Запереченнях вказала, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Сергіївська, 1, звернувся до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 4521 від 17 серпня 2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту а) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ.

23 серпня 2017 року Словянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було прийнято Рішення № 36 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не можу бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту а) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, право на пенсію незалежно від віку мають: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 та Наказу про атестацію № 476 від 30 листопада 1999 року та № 335к від 29 листопада 2004 року зараховано відповідний пільговий стаж роботи працівника за Списком №1 по Відокремленому підрозділі «Шахта «Міусинська» - 04 роки 04 місяці 09 днів.

Відповідно до п. З ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 - IV від 09 липня 2003 року та п. 4.2 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затвердженого ОСОБА_2 Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року - орган, що призначає пенсію, має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлених для окремих категорій працівників, а саме, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків і їх номери, куди включається цей період роботи, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки з такими відомостями, видані підприємствами.

Для підтвердження пільгового стажу за період роботи з 15 березня 1982 року по 04 червня 1984 року, з 02 червня 1986 року по 14 вересня 1986 року, з 15 вересня 1986 року по 01 лютого 1987 року, з 02 лютого 1987 року по 31 липня 1987 року, з 12 серпня 1991 року по 16 квітня 1998 року позивачем надані Довідки № 1349 та № 1350 від 28 листопада 2014 року, видані Відокремленим підрозділом «Шахта «ОСОБА_3».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України із доповненнями та змінами від 02 грудня 2015 року №1276-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в якому є м. Луганськ. На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07 листопада 2014 року з метою поліпшення суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації у Донецької та Луганської областях підприємствам з непідконтрольної українській владі території було рекомендовано перереєструватись в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22 серпня 2017 року Відокремлений підрозділ «Шахта «ОСОБА_3» () не перереєструвались на території підконтрольній українській владі.

Таким чином, здійснити перевірку пільгових довідок та зарахувати до пільговою стажу період роботи ОСОБА_1 з 15 березня 1982 року по 04 червня 1984 року, з 02 червня 1986 року по 14 вересня 1986 року, з 15 вересня 1986 року по 01 лютого 1987 року, з 02 лютого 1987 року по 31 липня 1987 року, з 12 серпня 1991 року по 16 квітня 1998 року у Відокремленому підрозділі «Шахта «ОСОБА_3», не має можливості.

Страховий стаж ОСОБА_1 згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, складає 30 років 01 місяць 26 днів, з них пільговий стаж роботи складає 04 роки 04 місяці 09 днів.

За таких обставин відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року ОСОБА_1, так як на момент звернення 17 серпня 2017 року не має необхідного пільгового стажу.

Згідно чинного законодавства та наданих на дату звернення документів ОСОБА_1 буде мати право виходу на пенсію після набуття відповідного пільгового стажу, а саме 10 років роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, або після досягнення 60 років.

Просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а.с.29-30).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту роботи в певний час підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.

У відповідності до п. п. 10,11 ОСОБА_2 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобовязують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обовязків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд на підставі ст.ст. 10, 11, 27, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно Довідки відокремленого підрозділу «Шахта «ОСОБА_3» ПО Донбасантрацит» за вихідним № 1349 від 28 листопада 2014 року «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» ОСОБА_1 працював повний робочий день на ОСОБА_3 «Краснокутська» П/О «Донбасантрацит» за період з 15 березня 1982 року по 04 червня 1984 року та виконував горні роботи з повним робочим днем під землею за професією «Підземний горно робочий підземної дільниці внутрішньошахтного транспорту; у період з 02 червня 1986 року по 14 вересня 1986 року та виконував горні роботи з повним робочим днем під землею за професією за професією «Підземний горно робочий підземної добувної дільниці №1»; за період з 15 вересня 1986 року по 01 лютого 1987 року та виконував горні роботи з повним робочим днем під землею за професією за професією «Підземний горно робочий підземної добувної дільниці №1», навчався в УКК з відривом від виробництва на курсах підземних електрослюсарем зі збереженням робочого місця та тарифної ставки підземного горно робочого, що передбачені Списком 1 розділ 1 підрозділ1 пункт, код КП 7111 підстава ОСОБА_2 СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року. Підставою видачі є особові рахунки по нарахуванню заробітної плати, табелі спуску та підйому в шахту, особиста картка Ф Т-2 (а.с.10).

Згідно Довідки відокремленого підрозділу «Шахта «ОСОБА_3» ПО Донбасантрацит» за вихідним № 1350 від 28 листопада 2014 року «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» ОСОБА_1 працював повний робочий день на ОСОБА_3 «Краснокутська» П/О «Донбасантрацит» за період з 02 лютого 1987 року по 31 липня 1987 року на посаді «Підземний електрослюсар підземної добувної дільниці № 1»; у період з 12 серпня 1991 року по 16 квітня 1998 року та виконував горні роботи з повним робочим днем під землею за професією «Підземний електрослюсар підземної добувної дільниці № 2» (а.с.9).

Як вбачається з Довідки Відокремленого підрозділу «Шахта «ОСОБА_3» Державного підприємства «Донбасантрацит», за вихідним номером 1348 від 28 листопада 2014 року, виданої ОСОБА_1 підтверджено, що він працював на ОСОБА_3 «Краснокутська» Державного підприємства «Донбасантрацит» та Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «ОСОБА_3» Дочірнє підприємство державної холдингової компанії «Донбасантрацит» з 15 березня 1982 року (Наказ № 30к від 15 березня 1982 року) по 04 червня 1984 року (Наказ № 126к від 04 червня 1984 року) в якості підземного горно робочого, звільнений до лав радянської армії; з 02 червня 1986 року (Наказ № 199 к від 01 червня 1986 року) по 01 лютого 1987 року в якості підземного горно робочого; з 02 лютого 1987 року (Наказ № 89 к від 02 лютого 1987 року) по 31 липня 1987 року (Наказ № 215к від 03 серпня1987 року в якості підземного електрослюсаря, звільнений на навчання; з 12 серпня 1991 року (Наказ № 177 від 12 серпня 1991 року) по 16 квітня 1998 року (Наказ № 119 к від 16 квітня 1998 року) в якості підземного електрослюсаря, звільнений за власним бажанням. Підстава довідки: архівна особиста картка ф. Т-2, особисті рахунки по нарахуванню заробітної плати, Накази, Табелі списку та підйому в шахту (а.с.13).

Як вбачається із Довідки Відокремленого підрозділу «Шахта «ОСОБА_3» Державного підприємства «Донбасантрацит» за вихідним номером 1348-1 від 28 листопада 2014 року «Про перейменування по відокремленому підрозділу «Шахта «ОСОБА_3» державного підприємства «Донбасантрацит», ОСОБА_3 «Краснокутська» перейменована у Державне відкрите акціонерне товариство шахта «Краснокутська» дочірнє підприємство Державна холдингова компанія «Донбасантрацит» Наказ № 648 від 25 грудня 1995 року Мінвуглепромом України. Державне відкрите акціонерне товариство шахта «Краснокутська» дочірнє підприємство Державна холдингова компанія «Донбасантрацит» реорганізовано у Відокремлений підрозділ «Шахта «ОСОБА_3» Державного підприємства «Донбасантрацит» Наказ № 119 від 07 березня 1993 року Мінтопенерго України. Відокремлений підрозділ «Шахта «ОСОБА_3» Державного підприємства «Донбасантрацит» належить до сфери Міністерства вугільної промисловості України Наказ № 48 від 24 листопада 2005 року. Відокремлений підрозділ «Шахта «ОСОБА_3» Державного підприємства «Донбасантрацит» належить до сфери Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Наказ № 39 від 01 квітня 2011 року (а.с.12).

Згідно до вимог ч.1 ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи».

Як передбачено ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими.

Указом Президента України «Про рішення ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, який набрав чинності 14 квітня 2014 року, введено в дію рішення ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України із доповненнями та змінами від 02 грудня 2015 року №1276-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в якому є м. Луганськ.

Є загальновідомим факт, що антитерористична операція в Україні не завершилась на теперішній час.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_2 України не можуть бути взяті до уваги, але може бути взято до уваги інформацію, викладену в цих документах.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Як передбачено ч.1 ст. 185 ЦПК України, письмові докази або протоколи їх огляду оголошуються в судовому засіданні.

Крім того, в п.п. 23, 27 ОСОБА_2 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, Пленум Верховного Суду України звернув увагу на наступне: « розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей 58, 59 ЦПК України про належність і допустимість доказів…», виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів ( статті 58,59 ЦПК) в порядку, передбаченому статтями 185,187,189 ЦПК України».

На підставі вищевикладеного, суд приймає до уваги ті фактичні обставини - письмову інформацію, яка викладена в Довідках відокремленого підрозділу «Шахта «ОСОБА_3» ПО Донбасантрацит» за вихідним № 1349 від 28 листопада 2014 року, за вихідним № 1350 від 28 листопада 2014 року та за вихідним номером 1348 від 28 листопада 2014 року «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», за якими було зазначено ОСОБА_1 трудовий стаж для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період з 15 березня 1982 року по 04 червня 1984 року виконував горні роботи з повним робочим днем під землею за професією «Підземний горно робочий підземної дільниці внутрішньошахтного транспорту; у період з 02 червня 1986 року по 14 вересня 1986 року виконував горні роботи з повним робочим днем під землею за професією за професією «Підземний горно робочий підземної добувної дільниці №1»; з 02 лютого 1987 року по 31 липня 1987 року на посаді «Підземний електрослюсар підземної добувної дільниці № 1»; у період з 12 серпня 1991 року по 16 квітня 1998 року виконував горні роботи з повним робочим днем під землею за професією «Підземний електрослюсар підземної добувної дільниці № 2»; за період з 15 вересня 1986 року по 01 лютого 1987 року виконував горні роботи з повним робочим днем під землею за професією за професією «Підземний горно робочий підземної добувної дільниці №1», навчався в УКК з відривом від виробництва на курсах підземних електрослюсарем зі збереженням робочого місця та тарифної ставки підземного горно робочого, що передбачені Списком 1 розділ 1 підрозділ1 пункт, код КП 7111 підстава ОСОБА_2 СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року; з 12 серпня 1991 року (Наказ № 177 від 12 серпня 1991 року) по 16 квітня 1998 року (Наказ № 119 к від 16 квітня 1998 року) в якості підземного електрослюсаря.

Як вбачається із Рішення Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 36 від 23 серпня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року так як на момент звернення 17 серпня 2017 року немає можливості перевірити необхідний пільговий стаж, оскільки для підтвердження пільгового стажу за період роботи з 15 березня 1982 року по 04 червня 1984 року, з 02 червня 1986 року по 14 вересня 1986 року, з 15 вересня 1986 року по 01 лютого 1987 року, з 02 лютого 1987 року по 31 липня 1987 року, з 12 серпня 1991 року по 16 квітня 1998 року позивачем надані Довідки № 1349 та № 1350 від 28 листопада 2014 року, видані Відокремленим підрозділом «Шахта «ОСОБА_3», який на теперішній час знаходиться на території, що не підконтрольна Українській владі, та Відокремлений підрозділ «Шахта «ОСОБА_3» () не перереєструвалось на території підконтрольній українській владі (а.с.22-23).

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачам вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, п. а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

Більше того, відповідно до ст.14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. А в ст.1 Протоколу №12 до цієї Конвенції передбачена загальна заборона дискримінації:

«1. Здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою.

2. Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1».

Слід зазначити, що дискримінація може бути прямою (різне поводження до людей в однаковій ситуації) та непрямою (однакове поводження з людьми, незважаючи на те, дехто з них знаходиться в певній особливій ситуації).

Так, у справі «Тлімменос проти Греції» (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06.04.2000, заява № 34369/97) ЄСПЛ наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому обєктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи обєктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Аналогічний підхід закріплено в національному праві. Так, відповідно до Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» формами дискримінаціє є: пряма дискримінація, непряма дискримінація, підбурювання до дискримінації, пособництво у дискримінації, утиск (ст.5). Відповідно до ст.1 цього Закону непряма дискримінація ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, обєктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Саме в такій особливій ситуації опинився позивач у цій справі, який є внутрішньо переміщеною особою, що перемістився з території тимчасово окупованої Луганської області При цьому слід враховувати, що надати нові довідки про пільговий стаж роботи, або свою Трудову книжку він не має можливості, оскільки Відокремлений підрозділ «Шахта «ОСОБА_3» () залишилося на непідконтрольній Україні території не перереєструвалось на території підконтрольній українській владі.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не можу бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту а) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, право на пенсію незалежно від віку мають: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року так як на момент звернення до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області немає необхідного пільгового стажу. Як зазначає відповідач у своїх Запереченнях для підтвердження пільгового стажу за період роботи з 15 березня 1982 року по 04 червня 1984 року, з 02 червня 1986 року по 14 вересня 1986 року, з 15 вересня 1986 року по 01 лютого 1987 року, з 02 лютого 1987 року по 31 липня 1987 року, з 12 серпня 1991 року по 16 квітня 1998 року позивачем надані Довідки № 1349 та № 1350 від 28 листопада 2014 року, видані Відокремленим підрозділом «Шахта «ОСОБА_3».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеним громадянам України гарантується право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання. Тож вимога надати певні документи, які можна отримати лише на тимчасово окупованій території, по суті означає примушування повернутися на цю територію, що заборонено законом.

Загальновідомо, що на території Луганської та Донецької областей відбувся збройний конфлікт, внаслідок якого частина цих областей була визнана окупованою (ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_2 України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII; ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_2 України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17 березня 2015 року № 252-VIII). Місто Красний Луч, де раніше працював позивач, відноситься до окупованих населених пунктів.

Відповідно до Положення «Про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування», затвердженого ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року № 794 зазначено, що на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року N 401 ( 401/98 ) "Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов'язкового державного пенсійного страхування" Кабінет Міністрів України становити, що починаючи з 01 липня 2002 року обчислення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ) здійснюється із заробітку особи за період роботи після 1 липня 2000 року за даними системи персоніфікованого обліку.

Тобто, організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування було впроваджено з 01 липня 2002 року. Отже, відомості за 1987, 1991 та 1998 роки не повинні були бути включені до загального обліку персоніфікованих даних.

Відповідно статті 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 іншої можливості підтвердження наявного у нього пільгового стажу у спірний період для призначення пенсії у відповідності до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року, окрім як шляхом встановлення факту роботи в певний час, не має, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з метою недопущення порушення конституційних прав позивача ОСОБА_1 на належне пенсійне забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, п. п. 10, 11 ОСОБА_2 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», ст.ст. 3, 10, 11, 27, 58, 60, 61, 79, 84, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, п. а) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту роботи в певний час задовольнити повністю.

Встановити факт роботи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП 233992492, в період з 02 лютого 1987 року по 31 липня 1987 року, на посаді підземного електрослюсаря підземної добувальної дільниці №1, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 7241, підстава ОСОБА_2 Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року, в Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта Краснокутська» Дочірнього підприємства Державна холдингова компанія «Донбасантрацит» та в період з 12 серпня 1991 року по 16 квітня 1998 року, на посаді підземного електрослюсаря підземної добувальної дільниці №2, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 7241, підстава ОСОБА_2 КМУ № 162 від 11 березня 1994 року, в Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта Краснокутська» Дочірнього підприємства Державна холдингова компанія «Донбасантрацит», для підтвердження наявності трудового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_6.