АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 663/2574/16-ц Головуючий в І інстанції Ведмідська Н.І.
Номер провадження: №22-ц/791/930/17 Доповідач Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 09 березня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 06.03.2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4200,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості та кінцевим строком повернення коштів, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 30.09.2016 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість в загальній сумі 37835,75 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 4199,44 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 28358,42 грн, заборгованості по комісії за користування кредитом та пенею у сумі 3000 грн, а також штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн., та штрафу (процентна складова) у сумі 1777,89 грн, яку позивач просив стягнути з боржника.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 09 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не підписувались документи, на яких ґрунтуються вимоги позивача, крім анкети-заяви, вони не можуть бути складовими договору кредиту, а також з недоведеності отримання відповідачем кредитної картки з лімітом у сумі 4200 грн та зміною банком встановленого кредитним договором порядку розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не ґрунтується на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно із ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 06.03.2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк, згідно умов якого банк надав відповідачу кредитну карту «Універсальна» зі встановленим лімітом у розмірі 4000 грн (а.с. 81).

Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач погодила, що ця анкета разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами банку є договором про надання банківських послуг, а також підтвердила факт ознайомлення з останніми, що вказує на укладення сторонами договору приєднання.

Встановивши факт підписання відповідачем анкети-заяви від 06.03.2012 року, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки боржником не підписувались документи, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а саме Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанк та Пам'ятки клієнта, то вони і не можуть бути складовими договору, при цьому пославшись на правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-16цс15. Посилаючись на вказану правову позицію, суд першої інстанції не звернув уваги, що предметом дослідження у вказаній справі було неоднакове застосування норм ст. 259 ЦК України, а саме форми правочину сторін щодо збільшення строку позовної давності, тоді як у даному спорі доведенню підлягає невиконання боржником зобов'язань за договором кредиту від 06.03.2012 року, укладеного на умовах договору приєднання.

Щодо кредитного ліміту встановлено, що в анкеті заяві ОСОБА_2 зазначила бажаний кредитний ліміт по платіжній картці 2000 гривен. Разом з тим, відповідно до п.2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг (які є складовою договору, підписаного між сторонами, належним чином завірених позивачем та наданих разом з позовною заявою) після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також Заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт та згідно п.2.1.1.2.5. підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно даних банку кредитний ліміт на картку встановлений у розмірі 4200 грн (а.с.81) та, як вбачається з виписки по карті ОСОБА_2 регулярно користувалася кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної карти та розраховувалась за купівлю товарів у розмірі наданого ліміту (а.с.77-82), що свідчить про згоду зі встановленим розміром кредитного ліміту.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка «Універсальна, 55днів пільгового періоду» відсоткова ставка на залишок заборгованості становить 2,5% в місяць, розмір щомісячних платежів (що враховують плату за використання кредитних рахунків в звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним, пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) =(базова процентна ставка по договору)/ 30 нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня (2)= 1% від заборгованості, однак не менше 10 грн в місяць про наявності прострочення по кредиту або процентам 5 и більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн (а.с.13).

На час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 30% на рік, яка змінена з 01.09.2014 року - 34,8 % та з 01.04.2015 року - 43,2 % ( а.с. 84-89).

Право зміни банком процентної ставки, що не суперечить нормам ст. 10561 ЦК України, та порядок інформування позичальника щодо цих обставин передбачені положеннями п.п. 2.1.1.2.4, 1.1.2.1.5, 1.1.5.2, 1.1.3.1.9 Умов та Правил надання банківських послуг, з якими відповідач була ознайомлена та погодилась, що підтверджується її підписом на заяві про надання банківських послуг (а.с. 12).

При цьому відповідно п. 1.1.2.3. Умов до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по ним, і відповідно умов, зазначених у анкеті-заяві, боржник зобов'язалась ознайомлюватись зі змінами Умов на офіційному сайті ПриватБанку.

Як вбачається з матеріалів справи, банк повідомляв відповідача про зміну відсоткової ставки шляхом направлення смс повідомлення ( а.с.83 та зворот) та у виписці по рахунку. Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на неотримання такої інформації, оскільки перевірка стану картрахунку та операцій по ньому є її обов'язком.

Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, у разі незгоди зі змінами Правил та/або тарифів Банку позичальник має надати банку письмову заяву про розірвання договору і погасити заборгованість, що виникла перед банком.

Термін дії кредитного договору встановлений п.1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг і становить 12 місяців з дня підписання, а у разі якщо сторони не проінформують про припинення строк його дії договір пролонгується на той самий строк.

П. 1.1.7.42 Умов визначено, що у разі наявності заборгованості дія договору припиняється після повного погашення заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 06 березня 2012 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість станом на 30.09.2016 року в загальній сумі 37835,75 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 4199,44 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 28358,42 грн, заборгованості по комісії за користування кредитом та пенею у сумі 3000 грн, а також штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн., та штрафу (процентна складова) у сумі 1777,89 грн, яку позивач просив стягнути з боржника.

Із виписки по картковому рахунку та розрахунку заборгованості за договором встановлено, що відповідач постійно періодично проводила фінансові операції по рахунку, останній платіж був здійснений позичальником 23 березня 2014року.

Представником відповідача під час розгляду справи судом першої інстанції було заявлено про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної даності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Оскільки останній платіж ОСОБА_2 був здійснений у березні 2014 року, а позивач звернувся до суду у листопаді 2016 року, загальний строк звернення до суду банком не пропущено, а від так з відповідача підлягають стягненню на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість станом на 30.09.2016 року по кредиту в сумі 4199,44, заборгованість по процентам у сумі 28358,42 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення пені та штрафу підлягають відхиленню у зв'язку з пропущенням річного строку, визначеного нормою ч.2 ст.258 ЦК України, який застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), як спеціальна норма.

Відповідно до ст.88 ЦПК України у зв'язку із скасуванням рішення суду першої інстанції, та задоволенням позову ПАТ КБ «Приватбанк» понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (86,05%) і складають 2490,11 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 09 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку « ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість станом на 30.09.2016 року по кредиту в сумі 4199,44, заборгованість по процентам у сумі 28358,42 грн, а всього 32557,86 грн, а також судові витрати у сумі 2490,11 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська