Справа №: 343/1960/17
Провадження №: 2/0343/781/17
У Х В А Л А

про повернення заяви

27 жовтня 2017 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Андрусів І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Гошівської сільської ради про поновлення порушеного особистого немайнового права та відшкодування майнової та моральної шкоди.

Одночасно з позовом подав заяву про забезпечення позову, в якій просить "забезпечити позов у спосіб взяття під варту дві будки самочинного будівництва Львівського ОРЦГМ на садибі ОСОБА_2, ОСОБА_1 на тимчасове утримання".

Вивчивши матеріали справи вважаю, що вказана заява про забезпечення позову підлягає поверненню, враховуючи наступне.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Згідно п.4 вказаної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналізуючи наведене, подана позивачем заява не є вмотивованою, у ній не вказані об'єктивні обставини та (або) припущення щодо обставин, що мають реальну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Окрім цього, суд вважає також зазначити про те, що у відповідності до ст. 152 ч.1 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії;встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; встановленням обовязку вчинити дії щодо унеможливлення доступу користувачів мережі Інтернет до обєктів права інтелектуальної власності, правомірність використання (розміщення) яких у мережі Інтернет є предметом спору.

Таким чином, виходячи з наведеного, нормами Цивільного процесуального кодексу України вказаний у заяві вид забезпечення позову не передбачений.

Безпідставним, на думку суду, у даному випадку є посилання ОСОБА_1 на норми ст.ст. 125, 126 Кримінально-процесуального кодексу, оскільки вони жодним чином не стосуються заявленого цивільного позову.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо звязаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення, проте визначити чи співмірні дані види забезпечення позову не вбачається за можливе.

Окрім цього, матеріали справи містять посилання позивача на докази, з яких вбачається, що гідрологічна станція "Стрий" належить Львівському обласному центру гідрометеорології, а не Гошівській сільській раді, яка є відповідачем у даній справі.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зважаючи на вищевикладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову пілягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 153, 293 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів після отримання копії ухвали до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: