Справа № 462/5787/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

26 жовтня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові питання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю третіх осіб органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Граніт» - про визнання незаконними окремих особових рахунків та нумерації квартири, а також виселення, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03.08.2017 року у справі №462/5785/16-ц в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення оскаржив позивач ОСОБА_1 до апеляційного суду Львівської області.

Ухвалою судді апеляційного суду Львівської області 11.09.2017 року справу повернуто в порядку ч.7 ст.297 ЦПК України для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Суд, ухвалив розглядати справу без участі відповідачів та представника третьої особи - органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, які будучи належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, проте до суду не прибули, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали та про причини своєї неявки не повідомили, що відповідає вимогам ч.3 ст.220 ЦК України.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_7 та представника третьої особи - Львівського комунального підприємства «Граніт» ОСОБА_8, які покладаються на рішення суду, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.220 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається із розяснень, даних в п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення в цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03.08.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 в первісній позовній заяві просив зняти з реєстрації та виселити ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з квартири №6 в будинку №113 на вул. Шевченка у м. Львові, при цьому сплатив згідно квитанції №49 від 02.11.2016 року 551,20 грн. /а.с.1/.

23.03.2017 року ОСОБА_1 подав позовну заяву в порядку ст. 31 ЦПК України, в якій просив визнати незаконними іменні особові рахунки на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо квартири №6 в будинку №113 на вул. Шевченка у м. Львові; визнати недійсними нумерації 6/1 та 6/2 квартири №6 в будинку №113 на вул. Шевченка у м. Львові та виселити ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_3 їхніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з квартири №6 в будинку №113 на вул. Шевченка у м. Львові без надання іншого житлового приміщення, однак не доплатив судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру /а.с.43-45/.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За подану позовну заяву із збільшеними позовними вимогами , а саме три вимоги немайнового характеру позивач повинен сплати судовий збір в розмірі 1831,20 грн. Фактично при подачі позову позивач сплатив 551,20 грн. Сума недоплаченого позивачем судового збору за вимоги немайнового характеру становить 1280 грн. У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог немайнового характеру, сума недоплаченого судового збору в розмірі 1280.00 грн. підлягає стягненню із позивача в дохід держави.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по даній цивільній справі, вказавши в резолютивній частині заочного рішення суду від 03.08.2017р. про стягнення із позивача ОСОБА_1 суми недоплаченого судового збору в дохід держави в розмірі 1280.00 грн.

Керуючись ст.209, 220 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Ухвалити додаткове рішення до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю третіх осіб органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Граніт» - про визнання незаконними окремих особових рахунків та нумерації квартири, а також виселення.

Доповнити резолютивну частину рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03 серпня 2017року абзацом такого змісту: «Стягнути із ОСОБА_1 /ідентифікаційний номер - / судовий збір в сумі 1280.00гривень в дохід держави».

Додаткове рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський