Справа № 369/7613/17
Провадження № 2/369/3280/17
УХВАЛА

Іменем України

19.09.2017 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності.

В якості забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на майно, що знаходиться у відповідача, а саме, транспортні засоби: Mitsubishi Pajero, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1; Toyota Carina II 2.0, сірого кольору, 1992 року випуску; причіп Humbaur H 752010-30A, сірого кольору, 2011 року випуску. Заява обґрунтована тим, що майно, яке є предметом позову зареєстроване на імя відповідача, тому останній може в будь-який час його реалізувати третім особам.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчиняти певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання право власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, окрім іншого, полягає у наявності зв`язку між конкретним видом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Предметом даного позову є вимога про визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на ? частку житлового будинку № 3 по вул. Прорізна в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області та визнання за позивачкою ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля Mitsubishi Pajero, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1; на ? частину автомобіля Toyota Carina II 2.0, сірого кольору, 1992 року випуску; на ? частину причіпу Humbaur H 752010-30A, сірого кольору, 2011 року виготовлення.

Необхідність забезпечення даного позову позивач обґрунтовує наявністю ризику відчуження відповідачем спірного майна, що зумовить ускладнення у виконанні судового рішення, у разі його задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є власником спірних автомобілів, що підтверджується листом наданим Регіональним сервісним центром МВС в м. Києві № 31/26-445аз.

Суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки обраний позивачем вид забезпечення позову відповідає позовним вимогам, а тому невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 208, 209, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

Накласти арешт на транспортні засоби:

-Mitsubishi Pajero, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2;

-Toyota Carina II 2.0, сірого кольору, 1992 року випуску;

-причіп Humbaur H 752010-30A, сірого кольору, 2011 року випуску, які належать ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Направити копію постановленої ухвали для виконання до Територіального сервісного центру № 3246 Регіонального сервісного центру МВС в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: Т.В. Дубас