Справа № 461/327/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/5237/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю ОСОБА_3 представника ПАТ «КБ «ПриватБанк»;

ОСОБА_4 - представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6, представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

15 січня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (в подальшому «Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 і ОСОБА_7, в кінцевій редакції позовних вимог якого просило суд стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за Кредитним договором в сумі 3677,28 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за курсом НБУ становить 86 232 грн. 22 коп.), яка складається із заборгованість по відсотках у розмірі 783,87 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за курсом НБУ становить 18 381 грн. 76 коп.) та пені за несвоєчасне виконання зобовязання за Кредитним договором - 2893,41 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за курсом НБУ становить 67 850 грн. 47 коп.), а також судові витрати по справі.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 30.12.2003 року уклали кредитний договір E/V 277 (в подальшому „Кредитний договір). В забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором 30.12.2003 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки.

У звязку із невиконанням договірних зобовязань заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2013 року з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість у розмірі 20125,86 доларів США, з яких: 2738,68 доларів США - заборгованість за кредитом; 7489,53 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9897,65 доларів США - заборгованість по пені. Оскільки кошти за Кредитним договором в належному розмірі повернуто так і не було, то Банк просив стягнути проценти за користування кредитними коштами та пеню за несплату (непогашення) кредиту (а.с. 2-3, 94, 115, 155).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16 червня 2017 року позовну заяву ПАТ «КБ «ПриватБанк» в частині вимог до ОСОБА_7 за заявою самого позивача залишено без розгляду (а.с.164).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності (а.с. 166-167).

Дане рішення оскаржив ОСОБА_6- представник Банку.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги Банку, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що кошти за кредитним договором в належному розмірі відповідачем повернуто не було, а відтак вважає, що проценти за кредитом та пеня за процентами підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності (а.с. 171-175).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи і визнається сторонами спору та обставина, що згідно Кредитного договору від 30.12.2003 року Банком було надано відповідачу ОСОБА_5 кредит у розмірі 4 000 доларів США на строк 12 (дванадцять) місяців, тобто - до 30.12.2004 року.

З урахуванням вище наведеного суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що строк позовної давності до основної вимоги (стягнення заборгованості по тілу кредиту) сплив 30.12.2007 року.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, вище наведений висновок суду першої інстанції стосовно спливу строку позовної давності до основної вимоги (стягнення заборгованості по тілу кредиту) Банком не оспорюється, однак Банк в обґрунтування своїх позовних вимог до відповідача ОСОБА_5 покликається на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2013 року, яким з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість у розмірі 20125,86 доларів США, з яких: 2738,68 доларів США - заборгованість за кредитом; 7489,53 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9897,65 доларів США - заборгованість по пені (а.с. 4).

В той же час, як стверджується матеріалами справи, вище згаданезаочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2013 року ухвалою згаданого суду від 04 березня 2016 року було скасованим (а.с. 65), а у подальшому ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017 року позов ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 і ОСОБА_7про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 30.12.2003 року було залишено без розгляду (а.с. 133).

Вище наведеним обставинам дано оцінку в оскаржуваному рішенні і, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ці обставини апелянтом не оспорюються.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що після 30.12.2007 рокуБанк втратив право вимоги до позичальника за Кредитним договором (відповідача ОСОБА_5Я.) про стягнення з останнього заборгованості по тілу кредиту за спливом строку позовної давності.

Банк не подав до суду доказів, які можна було б визнати належними та допустимими, які б свідчили про збереження за ним права вимоги до відповідача ОСОБА_5 на стягнення з останнього заборгованості по тілу кредиту (суми самої позики).

За змістом частини 1 ст. 1048 ЦК України, проценти за договором позики нараховуються на суму позики.

Як стверджується Додатком № 1 до Кредитного договору «Графік повернення кредиту та сплати відсотків», цим Графіком встановлено, що останні відсотки за користування кредитом мали бути сплачені позичальником (відповідачем ОСОБА_5Я.) також до 30.12.2004 року (а.с. 13-зворот) і саме тоді у Банку (як кредитора) виникло право предявити вимогу до позичальника за Кредитним договором (відповідача ОСОБА_5Я.) про стягнення з останнього процентів за договором позики, однак даний позов про стягнення процентів за Кредитним договором Банком до суду було подано лише 15 січня 2016 року через більш, як 11 (одинадцять) років.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що Банк разом з втратою права вимоги до відповідача ОСОБА_5 на стягнення з останнього заборгованості по тілу кредиту (суми позики) за спливом строку позовної давності втратив також право і на нарахування процентів на цю суму позики та їх стягнення також за спливом строку позовної давності.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», відхилити та залишити рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 червня 2017 рокубез змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом.

Судове рішення набрало законної сили: 23.10.2017р.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1

Дата оформлення копії:

Помічник судді: Служала А.Ю.