Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2017 р. Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відподача, в якому просив визнати за ним право власності на 19/100 часток домоволодіння №46 по вул. 3 Воєнна в м. Миколаєві, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 02.05.2016 року. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 02.05.2016 року померла ОСОБА_2, якій належало 14/100 часток домоволодіння №46 по вул. 3 Воєнна в м. Миколаєві. 29.04.2016 року ОСОБА_2 склала нотаріально посвідчений заповіт, згідно з яким вона заповідала вказане вище майно позивачу ОСОБА_1Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 16.11.2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що частка домоволодіння №46, що знаходиться в м. Миколаєві по вул. 3 Воєнна та належить ОСОБА_2, яка вказана в рішенні суду, не співпадає з часткою, яка вказана в довідці КП ММ БТІ, та з заповітом, за яким ОСОБА_2 заповіла ці частки позивачу.

У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на 14/100 часток домоволодіння №46 по вул. 3 Воєнна в м. Миколаєві, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2

Позивач уточнені вимоги позову підтримав, просила про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив прийняти рішення за наявними матеріалами у справі та відповідно до норм діючого законодавства.

Третя особа ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи у її відсутності та вважала позов таким, що підлягає задоволенню.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до судового засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.05.2007 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 14/100 частин домоволодіння №46 по вул. Сиваської дивізії (3 Воєнна) в м. Миколаєві в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_9

29.04.2016 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим номером №377, згідно з яким вона заповідала 14/100 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. 3 Воєнна, буд. №46, ОСОБА_1

02.05.2016 року ОСОБА_2 померла.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом на спадкове майно, що складається з 14/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. 3 Воєнна, буд. №46.

Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 16.11.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що частка домоволодіння №46, що знаходиться в м. Миколаєві по вул. 3 Воєнна та належить ОСОБА_2, яка вказана в рішенні суду, не співпадає з часткою, яка вказана в довідці КП ММ БТІ, та з заповітом, за яким ОСОБА_2 заповіла ці частки ОСОБА_1

За даними бюро технічної інвентаризації від 07.11.2016 р. співвласниками буд. №46 по вул. 3 Воєнна в м. Миколаєві станом на 28.12.2012 року, були: ОСОБА_2 (померла) - 14/100 згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.05.2007 року, ОСОБА_3 -7/50 згідно договору дарування від 28.09.2011 року №3852, ОСОБА_4 - 9/100 згідно договору дарування від 22.01.2008 року Р.№33, ОСОБА_5 (померла) - 13/100 згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.12.1987 року №2-5-1675; ОСОБА_6 - 1/20 згідно договору дарування від 24.09.1987 року №2-3930, ОСОБА_7 - 9/50 згідно договору купівлі-продажу від 12.03.1986 року №1-865.У зв`язку з тим, що частка 7/50, яка нажала ОСОБА_11, видалена в окрему адресу: вул. 3 Воєнна №46/2 згідно рішення Миколаївської міської ради від 24.12.2010 року за №1606 та частка 13/100, яка належала ОСОБА_12 виділена в окрему адресу: вул. 3 Воєнна №46/1 згідно рішення Миколаївської міської ради від 22.02.2008 року №521 КП ММ БТІ виконано перерахунок ідеальних часток, внаслідок чого частки співвласників визгачено: ОСОБА_2 19/100; ОСОБА_3 19/100, ОСОБА_4 12/100; ОСОБА_5 18/100; ОСОБА_6 7/100; ОСОБА_7 25/100.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставі, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.357 ЦК України, частки в праві загальної частковій власності вважають рівними, якщо інше не встановлено згодою співвласників або законом.

Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на підставі ст. 1234 ЦК України використала своє право на заповіт і згідно ст. 1235 ЦК України призначила спадкоємцем свого майна ОСОБА_1

Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Згідно статті 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертоїстатті 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.

Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, він є особою, яка прийняла спадщину, а відповідно, саме до нього переходить право власності на зазначену у заповіті частку домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, за такого позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64 209, 212-215,218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1217, 1261-1265,1268, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на 14/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. 3 Воєнна, 46, після смерті ОСОБА_2, померлої 02.05.2016 року,

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова