Справа № 462/378/16-ц
У Х В А Л А

05 жовтня 2017 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді Ліуша А.І.

при секретарі Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду міста Львова від 24 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

відповідач звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м.Львова від 24 травня 2017 року покликаючись на те, що при ухваленні рішення її не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, крім того вона не погоджується із розрахунками заборгованості, стягнення пені у валюті кредиту та була позбавлена можливості надати суду усі необхідні докази.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву підтримала, давши пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник позивача у справі, в судовому засіданні, проти заяви заперечив та пояснив, що заява є безпідставною, відповідача належним чином повідомлялось про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає.

Згідно п.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, суд вважає, що покликання відповідача на те, що її не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, в ході розгляду справи йому не надходило жодних повідомлень, не відповідає дійсності, оскільки, згідно матеріалів справи відповідачу неодноразово направлялись належні виклики у судове засідання із повідомленнями про вручення поштового відправлення, за остіннім відомим місцем реєстрації відповідача та судом вжито всіх залежних від суду заходів щодо повідомлення відповідача саме за даною адресою.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи, що відповідачем, у порушення зазначених норм закону, зроблено не було, а відтак судом скеровувались судові повістки на останню відому судові адресу і така повістка, відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України, вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Окрім того вказана поштова кореспонденція повернута на адресу суду із відміткою «за закінченям терміну зберігання» а не «за зазначеною адресою не проживає», що свідчить про те, що відповідача було належно повідомлено про необхідність одержання поштової кореспонденції згідно п.п. 93, 99, 110, 116 «Правил надання послуг поштового звязку» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, однак відповідач, завідомо знаючи відправника даних листів, Залізничний районний суду м.Львова, на переконання суду, з метою уникнення відповідальності та затягування розгляду справи, уникнув їх одержання, що на думку суду, також свідчить про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи.

Також, суд вважає, що покликання відповідача на те, що її не було належним чином повторно повідомлено про час та місце розгляду справи, не заслуговують на увагу, оскільки ст. 224 ЦПК України, яка є спеціальною нормою щодо проведення заочного розгляду справи, не встановлено обовязок суду повторно повідомляти відповідача про час та місце розгляду справи у випадку його неявки в судове засідання.

Крім цього, на переконання суду, відповідач, зловживаючи своїм процесуальним правом, перед кожним судовим засіданням, призначеним у даній справі, з метою унеможливлення її розгляду та штучного затягування, систематично зверталась з апеляційною скаргою на одну і ту ж ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі. Вказаний факт також свідчить про обізнаність відповідача і ходом розгляду справи та не бажання брати участь в судових засіданнях.

Також, відповідач у своїй заяві, окрім фактичного заперечення позову, не посилається на жодні докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На основі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки без поважних причин і обставини на які він посилається, не підтверджені належними доказами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 228, 231, 232 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду міста Львова від 24 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Строк, протягом, якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Копія вірна.

Суддя А.І.Ліуш