Справа № 127/348/17
Провадження № 2/127/1722/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23.10.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Бондарчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Замостянського відділу ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 та третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Замостянського відділу ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 та третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про звільнення майна з-під арешту.

Позов мотивований тим, що 02.12.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір застави, відповідно до умов якого предметом застави є легковий автомобіль, марки ГАЗ, моделі 3302, тип транспортного засобу - бортовий малотонаж - В, номер шасі НОМЕР_2, білого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Вінницьким МРЕВ ВДАІ України у Вінницькій області 12.10.2006 року.

Цей договір укладено в забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 02.12.2009 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, за яким ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 20000 доларів США строком до 02.12.2015 року.

Позивачу нещодавно стало відомо про те, що на вищезазначене майно, що є предметом застави, було накладено арешт, а саме 01.07.2015 року постановою державного виконавця Пічкур О.Ю. Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ВП №45612089.

Арешт на підставі вищевказаної постанови було накладено, зокрема, і на таке рухоме майно, а саме: легковий автомобіль, марки ГАЗ, модель 3302, тип транспортного засобу - бортовий малотонаж - В, номер шасі НОМЕР_2, білого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 Однак, даний об'єкт нерухомості перебуває в заставі у іншого кредитора.

Позивач заперечує проти накладення арешту, що стало причиною звернення до суду з позовом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, також ним було надано додаткові пояснення на заперечення третьої особи Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» подала письмові заперечення проти позову, просила справу розглянути у її відсутність.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

02.12.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір застави, відповідно до умов якого предметом застави є: легковий автомобіль, марки ГАЗ, моделі 3302, тип транспортного засобу - бортовий малотонаж - В, номер шасі НОМЕР_2, білого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Вінницьким МРЕВ ВДАІ України у Вінницькій області 12.10.2006 року.

Цей договір укладено в забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 02.12.2009 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, за яким ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 20000 доларів США строком до 02.12.2015 року.

На все майно ОСОБА_2, в тому числі і на автомобіль, накладено арешт, згідно з постановою державного виконавця Пічкур О.Ю. Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного управління юстиції у Вінницькій області.

Сторони договору застави : заставодавець ОСОБА_2 та заставодержатель ОСОБА_1 не звертались із заявою про внесення запису про заставу до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Застава автомобіля марки ГАЗ, модель 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1, з якого позивач просить зняти арешт, не була зареєстрована у встановленому законом порядку. Відповідно на момент винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на майно ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2604/4931/2012 Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» залишку боргу в розмірі 2075875,78 грн. відомості про обтяження автомобіля з метою забезпечення виконання зобов»язань ОСОБА_2 за договором позики від 02.12.2009 р. були відсутні.

А тому суд дійшов до переконання, що договір позики між сторонами не був укладений, а є формальним і має на меті створення умов для уникнення від виконання зобов»язань ОСОБА_2 з повернення боргу на користь ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином.

Основними ознаками фіктивного правочину є:

1)введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників;

2)свідомий намір невиконання зобов'язань договору;

3)приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про заставу» застава рухомого майна може бути зареєстрована відповідно до закону.

Заставодержатель ОСОБА_1 своїм правом на реєстрацію договору застави не скористався, що дає підстави суду вважати, що договір позики і договір застави між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено фіктивно після того, як боржник ОСОБА_2 дізнався про накладення арешту на його майно державним виконавцем.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не наведено доказів отримання ОСОБА_2 грошових коштів, зокрема, не надано розписку позичальника або інший документ, що підтверджує отримання грошових коштів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України ст. ст. 13-16 Закону України «Про заставу», ст.ст. 4, 10, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач та треті особи можуть оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя