Справа № 510/2073/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Відповідачка у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Позивач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_3, помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 р.; копія сертифікату на право на земельну частку (пай), у розмірі 3,61 га, власник - ОСОБА_3; копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства, серії НОМЕР_1; довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 3,61умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області, згідно якої грошова оцінка становить 57144,34 грн..; копія витягу зі Спадкового реєстру про відсутність спадкової справи після смерті ОСОБА_3; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава - відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло: право власності на земельну частку (пай) КСП «Світанок», розміром 3,61 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 та право на майновий пай члена КСП «Світанок».

За життя ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишив, у зв'язку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги є дружина спадкодавця ОСОБА_2, яка є відповідачкою по справі.

У встановлений законодавством строк спадкоємець першої черги ОСОБА_2 не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відмовилась від спадщини на користь позивача, та не заперечує проти визнання права власності в порядку спадкування за позивачем.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки проживав разом із спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини.

16.11.2016 р. позивач звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач разом із спадкодавцем з 2001 р. проживали однією сім'єю, він допомагав та доглядав за будинком, відповідачка мешкала окремо в м. Рені, це підтверджується протоколом опиту ОСОБА_4 за його згодою відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Тому позивач просить встановити факт спільного проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю протягом останніх п'ять років, оскільки від цього залежить виникнення в нього права на спадкування за законом як спадкоємця четвертої черги. Іншим шляхом, окрім судового, встановити цей факт, не можливо. Тому, ці обставини змусили позивача звернутися до суду із позовом про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 11.04.2007 р., після його смерті відкрилась спадщина. Заповідального розпорядження не залишив, у зв'язку з чим спадкоємство здійснюється за законом.

Як вбачається із матеріалів справи, спадкоємцем першої черги є дружина спадкодавця ОСОБА_2, однак із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк не звернулась, на момент відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала, не заперечує проти визнання права власності на позивачем.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Факт спільного проживання спадкодавця та позивача протягом останніх п'яти років підтверджується протоколом опиту ОСОБА_4 за його згодою відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за

наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про

встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю,

постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

За змістом ч.1, ч. 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги після смерті померлого ОСОБА_3 та має право на спадкове майно у вигляді права власності на земельну частку (пай) КСП «Світанок», розміром 3,61 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 та права на майновий пай члена КСП «Світанок».

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем четвертої черги за законом (ст. 1264 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину шляхом постійно поживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадщина до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інший спадкоємець першої черги спадщину не прийняла, обов'язкову долю в спадщині не має, не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем,

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб'єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно у вигляді земельної частки (пай) та майнового паю, яке залишилося після смерті ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213, 256 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1218, 1222, 1225, 1233, 1268, ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю протягом останніх п'яти років з померлим спадкодавцем ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) КСП «Світанок» розміром 3,61 умовних кадастрових гектара, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на майновий пай КСП «Світанок» на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін