У х в а л а

іменем україни

18 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4, заінтересована особа - Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська від 29 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною скаргою, обґрунтовуючи її тим, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2016 року зобов'язано державного виконавця Бабушкінського відділу Державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бутенко О.М. направити постанову про закінчення виконавчого провадження на його адресу, а також вчинити дії, пов'язані з примусовим виконанням виконавчого листа від 03 вересня 2009 року № 2-3306/00. Вказана ухвала набрала законної сили 12 липня 2016 року, проте її виконано не було.

Зазначав, що у лютому 2017 року він звернувся до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо виконання зазначеної вище ухвали, однак заступником начальника відділу ОСОБА_6 було повернуто виконавчий документ стягувачу відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

Посилаючись на те, що заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

ОСОБА_6 порушила вимоги Закону України «Про виконавче провадження», просив: визнати неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з виконання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2016 року; визнати неправомірним повідомлення заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

ОСОБА_6 від 21 лютого 2017 року про повернення виконавчого документа без прийняття його до виконання; зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрити виконавче провадження за його заявою від 15 лютого 2017 року про примусове виконання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2016 року.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська від 29 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня

2017 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та постановити ухвалу про задоволення скарги, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що державний виконавець правомірно виніс повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення не дотримані вимоги до виконавчого документа, встановлені п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, зокрема - не додана квитанція про сплату авансового внеску. При цьому, не надано й будь-яке підтвердження того, що ОСОБА_4 звільнений від сплати авансового платежу у відповідності до приписів ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська від 29 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

М.К. Гримич