У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П.,Карпенко С.О.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - Орган опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області, про визнання договору іпотеки недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 29 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ‒ ПАТ «УкрСиббанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0, укладеним 30 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк», банк) та ОСОБА_6, за умовами якого позичальникові надано споживчий кредит у сумі 50 тис. доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 252 500,00 грн, в порядку і на умовах, визначених договором з кінцевим терміном повернення не пізніше 25 серпня 2018 року, обґрунтовуючи свої позовні вимоги неналежним виконанням ОСОБА_6 умов згаданого договору та невиконанням ОСОБА_7 умов договору поруки. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 належним чином взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення отриманих коштів виникла заборгованість, яка станом на 04 квітня 2015 року становила 32 003,07 доларів США по кредиту та 16 407,20 доларів США за процентами за користування кредитом та 183 806,95 грн пені, яку позивач просив стягнути з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в солідарному порядку на свою користь. Разом з цим, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 281,3 кв.м, житловою площею 102,2 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_8 та встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У травні 2015 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа - Орган опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області, про визнання недійсним договору іпотеки нерухомого майна, укладеного 30 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ним, оскільки його укладено та посвідчено нотаріусом в порушення вимог щодо надання дозволу органу опіки та піклування на укладення такого правочину. Свої вимоги мотивує тим, що на час укладення договору іпотеки у вказаному житловому будинку були зареєстровані та проживали його неповнолітні діти.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2015 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 30 серпня 2007 року в розмірі 48 410,27 доларів США, з яких: 32 003,07 доларів США - заборгованість за кредитом; 16 407,20 доларів США - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 183 806,95 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_8 про визнання договору іпотеки недійсним задоволено. Визнано договір іпотеки від 30 серпня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 2049, та укладений між ОСОБА_8 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «УкрСиббанк» недійсним. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 29 березня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки та в частині задоволення зустрічних позовних вимог про визнання договору іпотеки недійсним скасувати і ухвалити в цих частинах нове рішення, яким позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_8 про звернення стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 281,3 кв.м, житловою площею 102,2 кв.м, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 задовольнити. Звернуто стягнення на належне на праві власності ОСОБА_8 та передане ним згідно іпотечного договору від 30 серпня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2049 нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 281,3 кв.м, житловою площею 102,2 кв.м, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором № 0 від 30 серпня 2007 року в розмірі 48 410,27 доларів США, з яких: 32 003,07 доларів США - заборгованість за кредитом; 16 407,20 доларів США - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 183 806,95, шляхом реалізації цього майна на прилюдних торгах за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії проведення виконавчих дій, зазначивши, що рішення суду в цій частині не підлягає примусовому виконанню у період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». В частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_8 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_8просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки та в частині задоволення зустрічних позовних вимог про визнання договору іпотеки недійсним, апеляційний суд виходив з того, що відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було порушено умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим така заборгованість підлягає стягненню з позичальника на користь банку та підлягають задоволенню вимоги кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки через реалізацію цього майна на прилюдних торгах за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії проведення виконавчих дій в рахунок погашення вказаної заборгованості. Разом з цим, апеляційний суд виходив з того, що укладення оспорюваного договору хоча і відбулося без попереднього дозволу органу опіки і піклування, проте не призвело до звуження обсягу, зменшення чи обмеження існуючого права неповнолітніх дітей на користування житлом.

Судами встановлено, що 30 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 0, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 50 тис. доларів США, що дорівнює еквіваленту 252 500,00 грн за курсом НБУ на день укладення договору зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення кредиту 25 серпня 2018 року (а.с. 11-17, т. 1).

З метою забезпечення зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором, 30 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»та ОСОБА_8 укладено договір іпотеки житлового будинку АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці, площею 0,16 га, що належать на праві власності ОСОБА_8, який посвідчено приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Гречанівським А.Я. та зареєстровано за реєстровим № 2050 (а.с. 30-33, т. 1).

За приписами статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За змістом частини першої статті 39 Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Звертаючись до суду з зустрічним позовом щодо визнання недійсним іпотечного договору ОСОБА_8 зазначав, що місцем реєстрації та постійного проживання його дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на момент укладення оспорюваного договору, був будинок АДРЕСА_1 (а.с. 246-252, т.1).

Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтерес дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Частиною третьою статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо її майнових прав, у тому числі й відмовлятися від майнових прав дитини (пункт 3 частини другої статті 177 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість цього рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог, апеляційний суд дотримуючись ст.ст. 303, 315 ЦПК України, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Відсутність попередньої згоди органу опіки та піклування на здійснення будь-якого правочину стосовно нерухомого майна, право власності або користування яким мають діти, не є підставою для визнання такого правочину недійсним. Іпотекодавець, укладаючи договір іпотеки, гарантував, що за місцем знаходження предмета іпотеки не зареєстровані та фактично не проживають (не мають права користування) малолітні чи неповнолітні особи, та передача предмета іпотеки в іпотеку не порушує прав та інтересів зазначених осіб; разом з тим, іпотекодавець приховав той факт, що право користування спірним житлом фактично мали його неповнолітні діти, а також, що право неповнолітніх внаслідок укладення цього договору не порушене.

Власник майна, який є одночасно законним представником неповнолітньої або малолітньої особи та укладає правочини, які впливають на права дитини, повинен діяти добросовісно та в інтересах дитини, а інша сторона договору має право очікувати від нього таких дій. Неправдиве повідомлення батьками, які є одночасно законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи, про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною за позовом батьків, які зловживали своїми правами законних представників дитини, а може спричинити інші передбачені законодавством наслідки, які застосовуються органами опіки та піклування.

Тому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання оспорюваного договору іпотеки недійсним.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанцій в частині первісних позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору у цій частині, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В частині зустрічних позовних вимог рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_8задовольнити частково.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 29 березня 2016 року в частині первісних позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» скасувати, а справу у цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 29 березня 2016 року в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - Орган опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області, про визнання договору іпотеки недійсним, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Є.П. Євграфова
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова