Справа № 343/1903/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1684/2017
Головуючий у 1 інстанції Монташевич С. М.
Суддя-доповідач Мелінишин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.

за участю секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Долинського газопереробного заводу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок несвоєчасного подання документів до Пенсійного фонду для призначення пенсії, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Долинського районного суду від 6 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, уточнивши його в подальшому, до ПАТ «Укрнафта» в особі Долинського газопереробного заводу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Долинське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок несвоєчасного подання документів до Пенсійного фонду для призначення пенсії.

Ухвалою Долинського районного суду від 30 травня 2017 року третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Долинське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області замінено на його правонаступника - Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Рішенням Долинського районного суду від 6 жовтня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Укрнафта» в особі Долинського газопереробного заводу на користь ОСОБА_1 29 077, 79 грн шкоди, заподіяної внаслідок несвоєчасного подання пенсійних документів, та 580,00 грн судових витрат.

На вказане рішення ПАТ «Укрнафта» в особі Долинського газопереробного заводу подало апеляційну скаргу, в якій вказує на неповне зясування обставин справи, що мають значення, та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, при вирішенні спору суд не прийняв до уваги, що їх представник двічі - у лютому та квітні 2016 року, пропонувала позивачу отримати нову уточнюючу довідку або подати оригінали необхідних документів (паспорт, ідентифікаційний код, військовий квиток) з метою подання їх до управління ПФУ для призначення останьому пільгової пенсії. Проте, позивач відмовився від отримання вказаної довідки. Не представлено ним і оригіналів цих документів. Відтак, вини товариства у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії 5 липня 2016 року немає.

З цих підстав просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_1 та його представник доводів скарги не визнали посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Представник Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в судове засідання не зявився будучи належним чином повідомленим. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в звязку із чим перешкод розглядові справи не встановлено.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 працює машиністом технологічних насосів по четвертому розряду дільниці переробки газу Долинського ГПЗ ПАТ «Укрнафта» (а.с. 110-113). 13 листопада 2015 року позивачу виповнилось 55 років, у звязку з чим у нього виникло право на отримання пенсії на пільгових умовах, що призначаються працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

За змістом ст. 80 Закону України «Про пенсійне забезпечення» заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи.

Згідно п. 1.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі- Порядок) заява про призначення пенсії працюючим особам подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Згідно п.п. 3.1., 3.2. Порядку у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії посадова особа підприємства, установи, організації оформляє всі необхідні документи і направляє їх до органу, що призначає пенсію, за місцезнаходженням підприємства, установи, організації або передає документи працівнику для їх подачі до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації). У необхідних випадках посадова особа підприємства, установи, організації надає працівнику допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії. У разі якщо підготовлено не всі необхідні для призначення пенсії документи, до органу, що призначає пенсію, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково у строки, передбачені пунктом 1.7 розділу І цього Порядку.

Пунктом 1.7 Порядку передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем 4 січня 2016 року направлено до пенсійного органу заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком за Списком №2, спільне подання адміністрації та профспілкового комітету Долинського ГПЗ ПАТ «Укрнафта»№ 14 від 4 січня 2016 року про представлення до призначення пенсії позивача та довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 17-3197 від 24 грудня 2015 року (а.с. 39, 108, 109).

В той же час, зі змісту листа № 428/03 від 27 січня 2016 року видно, що управління ПФУ в Долинському районі просило директора Долинського ГПЗ відкликати довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, як таку, що видана з порушенням (а.с. 40). У звязку із цим листом від 28 січня 2016 року №17-257 відповідач відкликав вказану довідку, яка повернута йому листом від 5 лютого 2016 року №622/03 (а.с.41, 114).

Зясовано, що 10 лютого 2016 року управлінням ПФУ в Долинському районі прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.105,106). Про що листом від 11 лютого 2016 року №728/03 повідомлено сторін (а.с.5).

Оригінал пенсійної справи ОСОБА_1 оглянуто судом першої інстанції, її копію долучено до матеріалів справи (а.с.104-116).

Встановлено, що нова заява про призначення пенсії ОСОБА_1 подана 5 липня 2016 року. При цьому до неї долучено довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 4 липня 2016 року №17-1459 (а.с.69-73).

Зі змісту протоколу №1078 від 3 серпня 2016 року вбачається, що пенсію за віком на пільгових умовах (робота за Списком №2) позивачу призначено з 5 липня 2016 року.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 покликався на те, що у звязку із несвоєчасним поданням відповідачем нової уточнюючої довідки йому несвоєчасно призначено пенсію, внаслідок чого ним недоотримано пенсію в розмірі 29 077,87 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 з вини товариства не отримав пенсію з 14 листопада 2015 року по 5 липня 2016 року, а тому наявні підстави для стягнення шкоди за вказаний період часу відповідно до вимог ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.1 ст.1172 ЦК України.

Такі висновки місцевого суду відповідають вимогам закону та узгоджуються з матеріалами справи виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 2 ст. 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин). Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Разом з тим, відповідачем не надано належних доказів щодо відсутності його вини в завданні шкоди.

Натомість, у матеріалах справи міститься довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 17-804 від 6 квітня 2016 року (а.с. 43). Проте, така не подана до пенсійного органу, хоча і виготовлена в трьохмісячний термін з дня повідомлення про видачу з порушенням попередньої уточнюючої довідки № 17-3197 від 24 грудня 2015 року.

При цьому місцевим судом правильно критично оцінено доводи представника відповідача про відсутність їхньої вини у неоформленні пенсії позивачу з дня виникнення права на неї та заподіяння йому у звязку із цим шкоди. А відповідно виникнення такої саме з вини останнього через відмову від отримання нової уточнюючої довідки.

Так, на час оформлення пенсійних документів ОСОБА_1 був працівником Долинського ГПЗ, посадова особа якого є уповноваженою на подачу таких документів від імені свого працівника. Наведена обставина підтверджується відповідними поданнями останнього як при первісному зверненні позивача за призначенням пільгової пенсії, так і при повторному зверненні (05.07.2016 року).

Крім того, зі змісту Журналу вихідної кореспонденції за період з 4 січня 2016 року по 24 травня 2016 року (а.с. 162-165) уточнююча довідка адресована саме Пенсійному фонду та згідно відмітки про виконання повинна бути подана наручно (а.с.162-164). Однак, будь-яких підтверджень того, що вона була отримана пенсійним органом відповідачем суду не подано.

Голослівними є також і твердження апелянта щодо повідомлення позивача про необхідність отримання повторної довідки та його відмову від цього, оскільки заявлені відповідачем та допитані судом свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ці обставини не підтвердили.

Відповідно до розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1, проведеного Калуським обєднаним управлінням ПФУ, у випадку призначення йому пенсії з дня звернення за період з 14 листопада 2015 року по 5 липня 2016 року такий міг отримати її на загальну суму 29 077,79 грн (а.с. 149).

В ході розгляду справи будь-яких доказів на спростування цієї суми відповідач суду не подавав.

Враховуючи вищенаведене суд першої інстанції прийшов до правильного переконання, що саме діями відповідача були порушені права позивача на оформлення пенсії, а тому спричинена йому матеріальна шкода у розмірі 29 077,79 грн підлягає стягненню з ПАТ «Укрнафта» в особі Долинського газопереробного заводу.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Фактично всі доводи апелянта зводяться до переоцінки доказів. Будь-яких інших доказів, які б вказували на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права апелянтом не надано, як і доказів, що висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи місцевим судом зясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» відхилити, а рішення Долинського районного суду від 6 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_5