РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/678/17

Провадження № 2/700/399/17

24 жовтня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої Добриднюк Н.О.

при секретарі Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог пояснила, що 05 квітня 2001 року помер ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с.Орли по вул. Симоненка, 24 Лисянського району, присадибної земельної ділянки, грошових вкладів.

Все своє майно померлий заповів на її користь.

Крім того, до спадкового майна ввійшла земельна частка (пай) розміром 2,20 умовних кадастрових гектарів, яка належала дружині ОСОБА_2- ОСОБА_3.

ОСОБА_3 померла 05.10.1995 року. Після її смерті ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, оскільки до моменту смерті подружжя проживало разом у спадковому будинку та після смерті дружини він розпоряджався та управляв спадковим майном. Однак правовстановлюючі документи ОСОБА_2 не встиг переоформити на себе.

Вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, фактично прийняла спадщину та отримала свідоцтва про право на спадщину, однак спадкове майно яке належало його дружині не було їй враховано.

При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено, оскільки було виявлено, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Через відсутність правовстановлюючих документів неможливо оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому вона вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_3 та залишилась після смерті ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявилась, звернулась до суду з заявою в якій підтримує свої позовні вимоги та просить справу розглянути без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

05 квітня 2001 року помер ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с.Орли по вул. Симоненка, 24 Лисянського району, присадибної земельної ділянки, грошових вкладів.

Все своє майно померлий заповів на користь позивача, що підтверджується заповітом від 29.03.2001 року посвідченого секретарем Будещенської сільської ради Лисянського району.

Позивач є спадкоємцем за заповітом, фактично прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії АЕР №333282 від 12.03.2002 року.

Однак, до спадкового майна ввійшла земельна частка (пай) розміром 2,20 умовних кадастрових гектарів, яка належала дружині ОСОБА_2- ОСОБА_3.

ОСОБА_3 померла 05.10.1995 року. Після її смерті ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, оскільки до моменту смерті подружжя проживало разом у спадковому будинку та після смерті дружини він розпоряджався та управляв спадковим майном, тобто він фактично вступив в управління спадковим майном, яке те передбачено змістом п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (1963р). Однак правовстановлюючі документи ОСОБА_2 не встиг переоформити на себе.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, фактично прийняла спадщину та отримала свідоцтва про право на спадщину, однак спадкове майно яке належало його дружині не було їй враховано. Заяви про відмову від спадщини не подавала.

При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено, оскільки було виявлено, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою відділу Держгеокадастру №9-23-0.290-854/107-17 від 12.09.2017 року. Через відсутність правовстановлюючих документів неможливо оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому позивача вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_3 та залишилась після смерті ОСОБА_2.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.) дії, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі фактично прийняла спадщину, відповідачем позов визнаний, суд вважає, що за ОСОБА_1 необхідно визнати право на спадщину на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_3 та залишилась після смерті ОСОБА_2.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 (1963 р.)ЦК України, 10, 60, 212-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 2,20 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Будищенської сільської ради, згідно сертифікату серії ЧР №0310400 виданого на підставі рішення Лисянської райдержадміністрації від 24.02.1997 року на імя ОСОБА_3, яка померла 05.10.1995 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча -