Справа № 591/3904/17
Провадження № 2/591/2168/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Дячук Ю.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Сумської міської ради, про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ :

26.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 10.08.2012 року по 01.07.2016 року перебувала в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує, що до цього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини. Позивач просить визначити місце проживання дитини разом з нею, пояснюю чи це тим, що це в інтересах дитини, оскільки позивач має роботу з визначеним графіком, має час відводити сина до садочку, займатися з ним вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про нього. Позивач вказує, що дитина привязана до неї, виявляє прихильність як до матері. Також позивач зазначає, що вона має можливість створити всі необхідні умови для проживання та нормального культурного і духовного розвитку дитини. З самого дитинства саме вона піклується про дитину, забезпечує дитину матеріально. Відповідач не має постійного доходу, зловживає спиртними напоями, дозволяє собі негідну поведінку на очах у сина. Позивач вказує, що вона не чинить відповідачу перешкод у спілкуванні з дитиною, однак вважає що місце проживання краще для сина буде з позивачем.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю, згоден на те, щоб місце проживання дитини було визначено з матірю, лише просив, щоб йому не перешкоджали спілкуватися з сином.

Представник третьої особи служби у справах дітей позов підтримала, надала суду висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з матірю (а.с. 20-21).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та представника служби у справах дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 10.08.2012 року по 01.07.2016 року, за рішенням суду шлюб було розірвано (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

З пояснень сторін судом встановлено, що дитина ОСОБА_4 зареєстрований за місцем реєстрації батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, а фактично проживає за місцем реєстрації та мешкання матері ОСОБА_1 за адресою: м. Суми, вул. Лохвицька, 58.

Вказані обставини сторонами підтверджені.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6, 11).

Як вбачається з пояснень позивача, і дана обставина підтверджена в судовому засіданні представником служби у справах дітей, на даний час подружжя проживає окремо один від одного, а дитина проживає з позивачем за адресою: м. Суми, вул. Лохвицька, 58.

Судом встановлено, що будинок за адресою: м. Суми, вул. Лохвицька, 58 належить батьку позивачки на праві власності, обстежено умови проживання дитини (а.с.20)

Представник служби у справах дітей в судовому засіданні пояснила, що на час проведення спеціалістом служби обстеження умов проживання позивач з дитиною проживають за адресою реєстрації позивача, умови проживання належні, дитина доглянута та забезпечена всім необхідним, мати піклується про дитину.

Службою у справах дітей Сумської міської ради з урахуванням всіх обставин справи було надано висновок про визначення місця проживання дитини, згідно якого служба вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 з матірю ОСОБА_1 (а.с. 20-21).

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що мати дітей має постійне місце проживання, постійне місце роботи та джерело існування, вона створила всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини, що підтверджується висновком служби у справах дітей (а.с.20-21).

Батько дитини відповідач ОСОБА_2 пояснив суду, що він не проти, щоб дитина проживала з матірю, так як розуміє, що дитині так буде краще, тому що сину всього чотири роки, він ще маленький. Єдине, що він просить, це надавати йому можливість спілкуватися з дитиною.

При цьому суд не встановив виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матірю, і тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, передбачених вказаними нормами матеріального права, для розлучення дитини зі своєю матірю.

Тому, з урахуванням всіх вищевказаних обставин справи, з урахуванням позиції відповідача, який визнав позов, маючи на меті перш за все захист інтересів дитини, приймаючи до уваги малий вік дитини, коли дитина особливо гостро потребує материнського догляду, піклування і ласки, суд вважає необхідним визначити місце проживання дитини з матірю.

Судові витрати суд вважає необхідним залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 112, 160, 161 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Сумської міської ради, про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_1 за адресою: м. Суми, вул. Лохвицька, 58.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Повне рішення суду складено в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова