Справа № 167/429/17 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О.К.
Провадження № 22-ц/773/1389/17 Категорія: 81 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Стрільчук В.А., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Концевич Я.О.,

представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2,

державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області - Поліщук Н.Г.,

заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_5, заінтересована особа - ОСОБА_4 на дії державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Поліщук Наталії Григорівни та постанову про відкриття виконавчого провадження за апеляційною скаргою Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 вересня 2017 року ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернулася до суду зі вказаною скаргою, в якій просила суд визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Поліщук Н.Г. від 22 березня 2017 року ВП №53619593 про відкриття виконавчого провадження у частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6400,00 гривень.

Покликалась на те, що виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово. У разі невжиття у виконавчому провадженні заходів примусового виконання рішення, відсутні і підстави для справляння виконавчого збору. Разом з тим, в межах виконавчого провадження №53619593 виконавцем не вживалися будь-які заходи примусового виконання рішення та не вчинялися відповідні виконавчі дії. Таким чином, передумов для стягнення з неї виконавчого збору об'єктивно не існує.

Враховуючи зазначене просила визнати неправомірними дії державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору та скасувати постанову від 22.03.2017 року про відкриття виконавчого провадження №53619593 в частині стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 вересня 2017 року скаргу в даній справі задоволено.

Постановлено скасувати постанову головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Поліщук Н.Г. від 22 березня 2017 року ВП №53619593 про відкриття виконавчого провадження у частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6400,00 гривень.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Рожищенський районний відділ ДВС ГТУЮ у Волинській області подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволені скарги ОСОБА_5 відмовити.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу заявника ОСОБА_5 в даній справі і скасовуючи постанову про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника виконавчого збору за примусове виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не вчинялись будь-які дії, щодо примусового виконання рішення суду, а тому у державного виконавця відсутні правові підстави для стягнення такого виконавчого збору.

Однак дані висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 22 березня 2017 року головний державний виконавець Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Поліщук Н.Г., розглянувши заяву стягувача про примусове виконання рішення суду, винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53619593 з виконання виконавчого листа №167/1102/15-ц, виданого 02 лютого 2017 року Рожищенським районним судом Волинської області про зобов'язання ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4 перешкод в участі у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

В постанові також зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Пунктом 4 даної постанови зазначено про стягнення з боржника виконавчий збір у розмірі 6400,00 гривень.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 року.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу положень п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-19 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами п'ятою та шостою ст. 26 Закону №1404-19 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Як визначено в статті 27 Закону №1404-19 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерством юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016р. № 2832/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 5 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік виконавчих проваджень за яким виконавчий збір не стягується.

Враховуючи зазначені норми Закону, колегія суддів зазначає, що примусове виконання рішення суду розпочинається з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, вже під час відкриття виконавчого провадження встановлюється необхідність стягнення виконавчого збору.

Закон України «Про виконавче провадження» пов'язує обов'язок сплати виконавчого збору з моментом відкриття виконавчого провадження, який з врахуванням положень даного закону, свідчить про примусовий порядок виконання рішення суду.

Положеннями чинного Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено такого поняття, як надання боржнику строку для самостійного виконання рішення суду, яке містилось у ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року.

При вирішення питання про відкриття виконавчого провадження, були відсутні підстави передбачені ч.5. ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження», які б надавали можливість державному виконавцю не вирішувати питання про стягнення судового зору.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що державний виконавець під час винесення постанови ВП №53619593 від 22.03.2017 року про відкриття виконавчого провадження на підставі ст.ст. 26,27 ЗУ «Про виконавче провадження» та зазначення про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 6400 гривень діяв у передбачений законом порядок та в межах наданих йому повноважень.

Посилання заявника в скарзі на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові №6-785цс15 від 06.07.2015 року , не заслуговує на увагу, оскільки остання прийнята з врахуванням положень ЗУ «Про виконавче провадження», який втратив чинність, норми якого передбачали сплату виконавчого збору саме за виконання певних дій державного виконавця з приводу примусового виконання рішення суду.

Доводи скарги про виконання рішення в добровільному порядку не підтвердженні жодними доказами, спростовуються пояснення представника виконавчої служби, що надані в суді апеляційної інстанції. Крім того, вважаючи, що рішення суду виконується в добровільному порядку, ОСОБА_5 самої постанови про відкриття виконавчого провадження, яка свідчить про початок примусового виконання рішення суду, не оскаржувала.

Оскільки суд вирішив справу з порушенням вимог закону, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги на дії державного Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Поліщук Наталії Григорівни .

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 307, 312, 313,314, 315 , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області задовольнити.

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 вересня 2017 року в даній справі скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволені скарги ОСОБА_5, заінтересована особа - ОСОБА_4 на дії державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Поліщук Наталії Григорівни та постанови про відкриття виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: