Справа № 368/1008/17
провадження № 2-о/368/38/17
Рішення

Іменем України

"10" серпня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Шевченко І.І.

присяжних Папенко Т.В. та Мірошника О.В.

при секретарі Гребеневич А.І.

з участю прокурора Притули С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за заявою В.о. лікаря - психіатра КЗ КРР «Кагарлицька центральна районна лікарня» Кулінченка Володимира Сергійовича, заінтересована особа: ОСОБА_4, Кагарлицька місцева прокуратура стосовно ОСОБА_5 про госпіталізацію недієздатної особи до психіатричного закладу, -

в с т а н о в и в:

представник заявника просить суд винести рішення про госпіталізацію недієздатного ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 на стаціонарне психіатричне лікування до Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об'єднання» вул. Вокзальна, 8 смт. Глеваха Кагарлицького району Київської області, посилаючись на те, що ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1, має психічний розлад, судимий (рішенням Кагарлицького районного суду від 16.12.2014 р. призначено амбулаторне примусове психіатричне лікування - нанесення тілесних пошкоджень сусідці, 28.11.2016 року рішенням Кагарлицького районного суду АППЛ припинено) через це з 2015 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» з діагнозом: органічне ураження головного мозку змішаного ґенезу (ЧМТ 24.10.2009 р. з послідуючим видаленням субдуральної гематоми, ГПМК 01.06.2013 р.) ДЕП III ст. з вираженим інтелектуально - мнестичним зниженням до степені слабоумства, сенсорно-моторною афазією, емоційно вольовими порушеннями та є інвалідом І Б групи довічно. Через цю хворобу він не може усвідомлювати та розуміти значення своїх дій та керуватися ними, в наслідок чого рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 07.08.2015 року його визнано недієздатним і призначено над ним опікуном дружину - ОСОБА_4, 1966 р/н. жительку с. Балико ІЦучинка вул. Харківська. 15 Кагарлицького району Київської області.

ОСОБА_4 постійно ним опікується і періодично, коли психічний стан його погіршувався, по направленню лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ», проводилася його госпіталізація в Комунальний заклад Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об'єднання» смт. Глеваха Київської області, керуючись ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу».

В даний час психічний стан ОСОБА_5 порушився, він терміново потребує стаціонарного лікування в умовах КЗ КОР «ОПНМО». Оскільки рішенням №2-рп/2016 від 01.06.2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнане неконституційним.

Встановлена у Законі процедура госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра не передбачає судового контролю за такою госпіталізацією, оскільки законодавець фактично розглядав її як добровільну, хоча госпіталізація недієздатної особи відбувається надання нею усвідомленої згоди.

Конституційний Суд України вважає, що така госпіталізація за своєю природою та наслідками є непропорційним обмеженням конституційного права недієздатної особи на свободу та особисту недоторканість, тому вона має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, з урахуванням зазначених міжнародно-правових стандартів, правових позицій Конституційного Суду України та виключно за рішенням суду відповідно до вимог статті 55 Основного Закону України.

Судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи.

Так як, ОСОБА_5 визнаний недієздатним і неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, то згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обмеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу.

З моменту захворювання ОСОБА_5 двічі лікувався в умовах стаціонару КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області, останній курс лікування він проходив в стаціонарних умовах вищезазначеного закладу з 12.01.2016 року по14.04.2016 року. Після цього пройшло більше року і стан його здоров'я погіршився.

07.08.2017 року поступила заява опікуна про вирішення питання щодо госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу, так як він став дратівливий, агресивний, порушився сон, апетит, поривається кудись іти, на зауваження не реагує, критика до свого стану знижена.

Згідно рішення лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» від 07.08.2016 року вбачається, що хворий ОСОБА_5 потребує лікування в умовах КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

Заінтересована особа: ОСОБА_4 просила суд задовольнити заяву лікаря, оскільки її чоловік потребує лікування.

Заінтересована особа: прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури не заперечував проти задоволення заяви лікаря.

Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважав вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 07 серпня 2015 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатним та ОСОБА_4 призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_5

Згідно висновку судово - психіатричної експертизи від 29.04.2015 року № 140-ц ОСОБА_5 страждає на деменцію (слабоумство) змішаного ґенезу внаслідок перенесеного черепно - мозкової травми з крововиливом , оперативного лікування ГПМК.

Згідно висновку психіатричного МСЕК ОСОБА_5 встановлена перша підгрупа В з 07 червня 2016 року довічно.

Вирішуючи питання про задоволення заявлених вимог суд враховує наступні норми закону.

Порядок надання психіатричної допомоги регламентується Законом України «Про психіатричну допомогу», який визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою, виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов'язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов'язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» (із змінами і доповненнями) законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоровя, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 2рп/2016 від 01 червня 2016 року визнав неконституційним положення третього речення ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положеннями частини 2 цієї статті стосовно госпіталізації особи, визначеної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Конституційний Суд України постановив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Зважаючи на вказане рішення КСУ утримання в психіатричному закладі недієздатної особи, госпіталізованої за рішенням лікаря-психіатра на прохання та за згодою її опікуна, без судового рішення може бути розцінено як порушення п. 5.1. ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (порушення права на свободу та особисту недоторканість).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (із змінами і доповненнями) особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, зокрема при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації.

Згідно із ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» суд розглядає заяви про госпіталізацію особи до психіатричного закладу.

Відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Відповідно до вимог ст. 282 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Таким чином факти, викладені заявником у заяві в обґрунтування вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що заява в.о. лікаря - психіатра КЗ КРР «Кагарлицька центральна районна лікарня» Кулінченка Володимира Сергійовича про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку підлягає задоволенню.

При цьому суд на підставі ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» вважає за необхідне дозволити таку госпіталізацію лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію, але на строк не більше 6 місяців.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218, 234 п. 4, 251-255 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Заяву В.о. лікаря - психіатра КЗ КРР «Кагарлицька центральна районна лікарня» Кулінченка Володимира Сергійовича, заінтересована особа: ОСОБА_4, Кагарлицька місцева прокуратура стосовно ОСОБА_5 про госпіталізацію недієздатної особи до психіатричного закладу - задовольнити.

Надати дозвіл на госпіталізацію недієздатного ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_2, на стаціонарне психіатричне лікування до Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично - наркологічне медичне об'єднання»: вул.. Вокзальна, 8, смт.Глеваха, Васильківського району Київської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко

Присяжні Т.В. Папенко

О.В. Мірошник