У Х В А Л А

20 жовтня 2017 року суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області Сидоренко І.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку трудової книжки,-

В С Т А Н О В И В:

18.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку трудової книжки.

Однак позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а тому не може бути прийнята у провадження без усунення недоліків.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким вносяться зміни до Закону України «Про судовий збір», та було зменшено категорію пільг із трудових правовідносин до позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно ст. 5 ч. 1 п. 1 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачем ОСОБА_1 подано позов, в якому він просить суд: стягнути з відповідача заробітну плату у сумі 17473,28 грн.; компенсацію за невикористану відпустку у сумі 34884,60 грн.; середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки у сумі 103251,20 грн.; зобовязати відповідача при виплаті заборгованості по заробітній платі та інших компенсаційних виплат здійснити утримання податків та інших обовязкових платежів; скасувати наказ відповідача про звільнення позивача з займаної посади від 31.03.2017 року та зобовязати відповідача видати новий наказ про звільнення, з урахуванням дати фактичної видачі позивачу трудової книжки.

Заявлені позивачем вимоги мають майновий та немайновий характер.

Отже, висунута позивачем вимога щодо стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки, що за своєю суттю не відноситься до заробітної плати, тому повинна бути оплачена судовим збором.

Як вже було зазначено, позивач також просить суд скасувати наказ відповідача про звільнення позивача з займаної посади від 31.03.2017 року та зобовязати відповідача видати новий наказ про звільнення, з урахуванням дати фактичної видачі позивачу трудової книжки, що також за своєю суттю не відноситься до заробітної плати, тому повинна бути оплачена судовим збором.

Крім того, суд не вбачає й інших підстав, передбачених ЗУ «Про судовий збір», за якими судовий збір взагалі не справляється, або позивач міг бути звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-УІ від 08.07.2011 року, судовий збір за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-УІ від 08.07.2011 року, судовий збір за подачу позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється у розмірі 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подачу позовної заяви, що містить вимоги майнового характеру у розмірі 1032,51 грн. (1 % від 103251,20 грн.) та немайнового характеру у розмірі 640,00 грн. (1600 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2017 року) * 0,4 = 640,00 грн.), а всього у розмірі 1672,51 грн. та надати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позивачеві необхідно сплатити судовий збір за подачу позову майнового та немайнового характеру до суду у розмірі 1672,51грн. та надати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору.

Керуючись вимогами ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку трудової книжки залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків терміном пять днів з дня отримання ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_2