Справа № 473/3605/17
РІШЕННЯ

іменем України

"09" листопада 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 28 травня 1986 року у Вознесенському міськвідділі РАГСа Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис №157. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

На сьогоднішній день відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів дружини та чоловіка, різні погляди на вирішення сімейних проблем, через що спільне подружнє життя неможливе. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги повністю. Додатково пояснили, що позивач не проживає однією сім'єю з відповідачем з 2008 року, на примирення він не згоден, вважає, що його сім'я розпалася остаточно.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу, зазначала, що дійсно вони не проживають з 2008 року як сім'я, однак такі стосунки її з позивачем її влаштовують.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 28 травня 1986 року у Вознесенському міськвідділі РАГСа Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та Бланковською (після укладення шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_4, актовий запис №157 (свідоцтво про шлюб ІІ-ФП №253601, видане 20 вересня 2017 року). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо з 2008 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу на примирення не згоден, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу.

За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який зареєстровано 28 травня 1986 року у Вознесенському міськвідділі РАГСу Миколаївської області, актовий запис №157 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар