провадження 2/412/2490/2017
УХВАЛА

24 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Пухловою О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Дніпро, треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 і управління-служба в справах дітей Соборної районної в місті Дніпрі ради про визнання недійсним договору іпотеки, скасування заборони на відчуження майна і вилучення запису про іпотеку з державного реєстру, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 серпня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ ОСОБА_3 Дніпро про визнання недійсним договору іпотеки, скасування заборони на відчуження майна і вилучення запису про іпотеку з державного реєстру. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2015 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання. Справа по суті раніше слухалася, розглядаються клопотання, виносилися ухвали і рішення суду, спір не вирішено.

В судове засідання від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки позов заявлено стосовно неповнолітньої ОСОБА_2, яка на теперішній час є власницею тієї квартири, яка була передана банку в іпотеку і стосовно якої зараз розглядається спір, а оскільки вказаний спірний договір іпотеки було укладено в 2006 році, то строк позовної давності для оскарження вказаного договору в три роки закінчився в серпні 2009 року, позов подано не власницею квартири, яка не має повноважень на таке оскарження, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України позов повинен бути залишеним без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти вказаного клопотання, представник відповідача підтримав це клопотання.

Перевіривши матеріали справи, зясувавши думку учасників судового засідання, суд приходить наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України при здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Позовні вимоги заявлені в рамках ЦПК України, де передбачено право позивача на звернення до суду за захистом (ст. 3 ЦПК України), позивач звернувся до суду з позовом про захист прав інтересів своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 242 ЦПК України, а відповідно до ст. 261 ЦПК України строк позовної давності, про який говорить сторона відповідача, починається з повноліття вказаної особи (повноліття визначається ст. 34 ЦК України) і цей час ще не настав.

Приймаючи до уваги вказане, суд приходить до висновку про те, що позивач правомірно звернувся до суду з позовом за захистом прав та охоронюваних законом інтересів своєї неповнолітньої дитини, розгляд спору цим судом можливий, клопотання не обґрунтоване і не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 207, ст. 3, 168, 208-210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду відмовити.

Суддя -