Справа № 338/1454/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1570/2017
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л. М.
Суддя-доповідач Максюта
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта та її представника ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Богородчанського районного відділу Державної виконавчої служби, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_4, про визнання електронних торгів недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Богородчанського районного суду від 07 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Богородчанського районного відділу ДВС, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_4, про визнання електронних торгів недійсними, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Просила визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме 43/100 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою вул.Хмельницького,66, смт.Богородчани, протокол №60256 проведення електронних торгів та акт про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Рішенням Богородчанського районного суду від 07 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на невірне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши пояснення апелянта та її представника, представника третьої особи, доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її обґрунтованою, виходячи з наступних підстав.

В ч.1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, в силу ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з положень ст.ст. 52, 58 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 4 ст. 656 ЦК України, врахувавши, що позивачем не подано доказів про підвищення вартості майна, визначеної експертом-оцінювачем у висновку, який використано Державною виконавчою службою при формуванні стартової ціни, на день проведення електронних торгів після сплину шести місяців з моменту підписання звіту про оцінку того, дійшов висновку, що факт проведення прилюдних торгів поза межами чинності звіту про оцінку дійсно може бути підставою для визнання торгів недійсними, але виключно за умови доведеності перед судом факту порушення прав позивача. Сам по собі факт проведення торгів через три дні після закінчення строку дії звіту про оцінку майна є формальним і не може бути врахований як достатня підстава для визнання прилюдних торгів недійсними.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Судом встановлено, що 12 травня 2004 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення про поділ майна подружжя між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яким зобов»язано ОСОБА_5 демонтувати дверну коробку з приміщення 1-2 в приміщення 1-1 із закладкою проріза цеглою; з приміщення 1-2 в приміщення 1-4 пробити дверний отвір з встановленням дверного блоку; обладнати окремі системи опалення, електро- та газопостачання. На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист № 2-2/2004 р. від 12.05.2004р. та відкрито виконавче провадження згідно постанови ВП № 1601524. Для проведення виконавчих дій стягувачем ОСОБА_4 внесено авансовий платіж на депозитний рахунок ДВС у Богородчанському районі в сумі 10 920,00 грн., розмір якого державним виконавцем 18.10.2006 року постановлено стягнути з боржника ОСОБА_5 на користь стягувача ОСОБА_4 15.06.2007р. боржник ОСОБА_5 помер, а спадкоємцем його майна є позивач ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.13-14,75,121-122).

На виконанні в Богородчанському районному відділі державної виконавчої служби перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 10388 грн. згідно постанови № 1600257 від 18.10.2006 року та 10103,11 грн. згідно виконавчого листа № 338/2210/13-ц від 17.01.2014 року (а.с.15-17,73-75, 123-125).

За заявою стягувача ОСОБА_4, відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем 14.02.2014 року описано та арештовано належні ОСОБА_3 43/100 частки домоволодіння по вул. Б.Хмельницького,66 в смт. Богородчани (а.с.21-24,76-79, 129-132).

10.04.2014 року згідно ст. 58 ЗУ "Про виконавче провадження" державним виконавцем призначено експерта для надання експертної оцінки описаного й арештованого майна боржника (а.с.25,80,133).

08.09.2014 року суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 виконаний звіт про визначення вартості описаного домоволодіння. Вартість арештованого майна визначена на рівні 96259 грн (а.с.28-42,81, 136-149).

Про оцінку арештованого майна та про передачу майна на реалізацію шляхом проведення електронних торгів ОСОБА_3 повідомлялася листом від 11.09.2014 року, отримання якого заперечує згідно повідомлення про вручення від 13.09.2014 року (а.с.82,195)

29.09.2014 року держаним виконавцем направлена заявка до Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, для передачі на реалізацію описаного й арештованого майна боржника - 43/100 часток домоволодіння по вул. Б.Хмельницького,66 в смт. Богородчани (а.с.43,83,150).

15.12.2014 року було проведено електронні торги за стартовою ціною 96259,00 грн. Згідно протоколу торгів вони не відбулися через відсутність допущених учасників торгів (а.с.45,85,151).

18.12.2014 року актом переоцінки описаного арештованого майна, яке не реалізувалося на проведених електронних торгах, майно уцінено на 25%, його вартість становила 72 194,25 грн (а.с.46,86,152).

29.01.2015 року призначені повторні електронні торги за стартовою ціною 72194,25 грн, які не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасник торгів (а.с.47,87,153) .

30.01.2015 року актом державного виконавця проведено переоцінку майна, яке не реалізовано на електронних торгах і майно уцінено на 35% від початкової його вартості, визначена його вартість у 62 568,35 грн (а.с.48,88,154).

11.03.2015 року електронні торги відбулися. Згідно протоколу № 60256 майно за ціною 62568 грн. придбано ОСОБА_4, яка була стягувачем у виконавчому провадженні. (а.с.49,89,155)

24.03.2015 року актом державного виконавця реалізоване шляхом проведення електронних торгів майно, а саме - 43/100 домоволодіння по вул. Б.Хмельницького,66, в смт. Богородчани передано покупцю ОСОБА_4 (а.с.50,90,156), копія якого направлена позивачу згідно супровідного листа 22.04.2015р. (а.с. 51,157).

Кошти від реалізації майна поступили на депозитний рахунок державної виконавчої служби і за їх рахунок погашено заборгованість перед стягувачем, сплачено виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженні.

Залишок коштів після погашення боргів згідно виконавчих документів, які знаходилися на виконанні у ВДВС, шляхом перерахування коштів отриманих від реалізації описаного й арештованого майна на рахунки стягувачів становив 25940,73 грн. 29.03.2016 року ДВС повідомила боржника про надання реквізитів банківських рахунків, на які міг бути перерахований залишок коштів від реалізації майна(а.с.93).

02.04.2015 року ОСОБА_3 звернулась до ДВС із заявою у які просила надати їй можливість ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження та зняти копії усіх документів (а.с.92).

25.05.2016 року ОСОБА_3 звернулася із заявою до Богородчанського районного відділу ДВС про перерахування залишку коштів в сумі 25940,73 грн. від продажу арештованого майна на її рахунок, які перераховані згідно платіжного доручення від 25.05.2016 року (а.с.98-99).

Правовідносини між сторонами регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХIV, в редакції, яка була чинною на час проведення електронних торгів, Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 № 656/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 р. за N 427/25204.

Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 № 656/5, який втратив чинність з 18 січня 2016 року згідно з наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року N 2710/5, визначав порядок реалізації майна, зокрема в Розділі 2 вказано, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною 2 статті 16, частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 Цивільного кодексу України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", до призначення електронних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24 - 27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями 55, 85).

Частиною третьою статті 62 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

За частиною 1 статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до частини 5 статті 58 вказаного Закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Приписами частини 5 статті 62 Закону України "Про виконавче провадження" та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, передбачено підстави й порядок призначення повторних електронних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна.

Так, якщо до часу завершення електронних торгів не надійшла жодна цінова пропозиція, електронні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні електронні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання електронних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена в місячний строк з дати проведення перших електронних торгів.

Тобто на момент проведення електронних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Ураховуючи зазначене, повторні електронні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення електронних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення електронних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на електронних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини 5 статті 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв'язку з тим, що електронні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень частини 5 статті 58 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на зазначене можна зробити висновок про те, що проведення електронних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі N 6-1749цс15.

Апелянт зазначає, що їй не було відомо про оцінку майна, про призначення дати електронних торгів та про повторне призначення торгів і матеріали справи не містять доказів належного її повідомлення про це. Частина будинку була продана на підставі звіту про оцінку майна, який утратив чинність, що потягло порушення прав та законних інтересів позивача.

Враховуючи усі у сукупності обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія судів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Богородчанського районного суду від 07 вересня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги, протокол про їх проведення № 60256 від 11 березня 2015 року та акт про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів від 24.03.2015 року з реалізації нерухомого майна, а саме 43/100 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою вул.Хмельницького,66, смт.Богородчани Івано-Франківської області.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.О. Максюта

ОСОБА_7

ОСОБА_8