Справа № 155/889/17 Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г.М.
Провадження № 22-ц/773/1283/17 Категорія: 50 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Стрільчук В.А., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Галицької І.П.

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 21 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину окремо, починаючи з дати звернення до суду з 07.06.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Покликалась на те, що 17 жовтня 2004 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. 21 липня 2005 року між сторонами сімейні стосунки були припинені. Після розірвання шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін народилася спільна дитина - син ОСОБА_5. Відповідач батьківство визнав та, у свідоцтві про народження сина, записаний як батько. Також, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у сторін народилася другий син ОСОБА_6. Згідно з рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2015 року відповідач визнаний батьком другої дитини та також вписаний у свідоцтво про народження сина, як батько. З часу народження та по сьогоднішній день діти проживають разом з матір'ю. Враховуючи, що відповідач жодних грошових коштів та матеріальної допомоги на утримання спільних дітей не надає, позивач просить поданий позов задовольнити.

З врахуванням уточнених позовних вимог просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання обох дітей у розмірі 10000 (десяти тисяч) гривень.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 21 серпня 2017 року позов в даній справі задоволений частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: 79026, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно на утримання кожної дитини, починаючи з 08.06.2017 року до досягнення ними повноліття.

В задоволенні решти частини позову відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати це рішення у зв'язку з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову в даній справі відмовити.

Заслухавши осіб які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 - до скасування з закриттям провадження в означеній частині.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13 грудня 2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Ухвалено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 гривень щомісячно, стягнення аліментів розпочати з 20.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що дане рішення суду є чинним.

Для примусового виконання даного рішення Залізничним районним судом міста Львова 13.12.2013 року видано виконавчий лист. В матеріалах справи міститься постанова ВП №41541679 державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, відповідно до якої виконавче провадження за виконавчим листом № 462/7230/13-ц від 26.12.2013 року закінчено відповідно до заяви стягувача про повернення без виконання виконавчого листа № 462/7230/13-ц від 26.12.2013 року .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вказана норма може бути застосована лише у разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, про той предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів вважає, що у даній цивільній справі позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, пред'явлені до тієї самої особи ОСОБА_2, про той самий предмет (стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини) і з тих самих підстав ( ст.ст.180-184 СК України), з приводу якого ухвалено рішення суду, яке набрало законної сили.

Відсутність на даний час виконавчого провадження, щодо виконання заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 грудня 2013 року не позбавляє права ОСОБА_7, як стягувача, пред'явити повторно виконавчий лист до виконання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 310 цього Кодексу за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду. Рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205;207 ЦПК України.

За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 підлягає до скасування із закриттям провадження у справі згідно з п. 1 ст. 205 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_1 не позбавлена можливості за наявності підстав передбачених ст. 192 СК України звернутись до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, які визначені заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13 грудня 2013 року.

Керуючись ст.ст. 303, 310 ч. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 21 серпня 2017 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: