Справа № 462/3234/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дитини без згоди та супроводу батька

встановив:

Позивачка 20.07.2017р. звернулася з позовом у суд до відповідача, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2 в країни Латвію, Іспанію та Кіпр, в період часу з 10.10.2017 року до 09.11.2017 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі до 17.12.2014р.і від спільного подружнього життя мають двох доньок: повнолітню ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу вона матеріально забезпечує доньку ОСОБА_3, піклується про неї та дбає про її фізичний, духовний та моральний розвиток. ОСОБА_3 було видано 28.10.2016р. паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Оскільки її донька активно займається тенісом та має значні успіхи, то для підтримання таких їй необхідно брати участь у міжнародних тенісних турнірах. Відтак, з 13.10.2017р. по 29.10.2017р. в Латвії, Іспанії та Кіпрі пройдуть тенісні турніри, де її донька могла б прийняти участь. Однак, відповідач на неодноразові її звернення щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дитини, відмовляє у наданні такого дозволу без будь-якою аргументації. Вважає, що такими діями відповідач безпідставно чинить їй перешкоди у здійсненні заходів спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичного та духовного розвитку та шкодить інтересам дитини, обмежують її права та свободи, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, покликаючись на мотиви такого та уточнили позовні вимоги, просять надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України неповнолітнійОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі позивачки, без згоди та супроводу батькаОСОБА_2 в Іспанію в період часу з 16.10.2017 року до 09.11.2017 року. Зазначили, що малолітня ОСОБА_3 активно займається спортом, є членом тенісного клубу «Про Теніс» і має значні успіхи у великому тенісі. Відтак, тренер дитини - ОСОБА_5, подав її кандидатуру для участі у тенісному турнірі, який розпочнеться 17.10.2017р. в Іспанії (Майорка) та просив надати згоду батьків для виїзду дитини за кордон. Просять позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Представник третьої особи - орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні позов підтримала та не заперечує проти його задоволення.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 17.12.2014 рокуі від спільного подружнього життя мають двох доньок: повнолітню ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/. Станом на дату звернення до суду, ОСОБА_3 виповнилося 12 років.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 27.04.2015р.стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/2 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, по 1/4 частині на кожну дитину, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 березня 2015 року, і до досягнення дітьми повноліття /а.с.10/.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 28.10.2016р. видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1, дія якого закінчується 28.10.2020р. /а.с.6/.

Згідно довідки Тенісного клубу «Про Теніс», учениця 7-Б класу СЗШ №77 ОСОБА_3 займається тенісом з березня 2016р.

З письмового прохання тренера Тенісного клубу «Про Теніс» ОСОБА_5 вбачається, що він являється тренером ОСОБА_3 і просить посприяти у видачі дозволу на виїзд за кордон ОСОБА_3 для участі в Європейському турнірі, який відбудеться в Іспанії /Майорка/ 17.10.2017р.

З довідки, виданої СЗШ № 77 м. Львова, де навчається ОСОБА_3 вбачається, що адміністрація школи не заперечує проти відсутності на навчанні ОСОБА_3, у зв'язку з участю в Європейському турнірі.

Витягами із електронного реєстру членів гравців тенісу серед юніорів підтверджується внесення кандидатури ОСОБА_3 для участі у вказаному турнірі 17.10.2017р. у Іспанії.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За приписами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, батьки, відповідно до положень ст. 151 СК України, вправі обирати самі.

Згідно вимог ст. ст. 154, 155 СК України, батьки мають право звернутися до суду за захистом прав та інтересів дитини; здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 3 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

У відповідності зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" встановленого, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, а також без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, за умови пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Виходячи з положень зазначених норм матеріального права дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення.

За наведеного, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає, що враховуючи інтереси дитини, зокрема її вік, необхідність у належному відпочинку та розвитку, а також те, що батьки неповнолітньої ОСОБА_3 не проживають разом, батько ОСОБА_2 не цікавиться та не приймає участі у вихованні доньки та добровільно не надає дозволу на виїзд дитини за межі України, доцільно надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України неповнолітнійОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батькаОСОБА_2 в Іспанію в період часу з 16.10.2017 року до 09.11.2017 року.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 640 грн. судового збору.

На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215, 225-226 ЦПК України, ст.155 СК України, ст.ст.84, 313 ЦК України, ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України неповнолітнійОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батькаОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, в Іспанію в період часу з 16.10.2017 року до 09.11.2017 року.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: