Номер провадження: 22-ц/785/1721/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Таварткіладзе О.М.,

з участю секретаря Поліхрановій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2016 року,

встановила:

20.08.2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на те, що 20 листопада 2012р. між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_2 укладено договір про фінансовий лізинг, відповідно до якого, позивач передав у розпорядження відповідача об'єкт лізингу - транспортний засіб, типу VW Polo Sedan 1.6 I benzin, 2012 року виробництва, а відповідач прийняв обєкт лізингу та зобовязався сплатити суму коштів за договором, шляхом здійснення платежів, згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід'ємну частину договору, на загальну суму 17 890, 00 доларів США, не враховуючи авансового платежу у розмірі 6 261,50 доларів США.

Відповідач ОСОБА_3 виступила поручителем ОСОБА_2, згідно умов поруки, які є невід'ємною частиною договору про фінансовий лізинг.

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем обов'язків, заборгованість перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» складає 308754,39 грн., з яких: 43166,94грн. основна сума заборгованості; 238485,80грн. збитки; 4065,91грн. штраф; 2297,21грн. пеня; 689,15грн. 3% річних; 13958,88грн. сума інфляційних втрат; 6090,50 проценти за користування чужими грошовими коштами.

Справу розглянуто у відсутність відповідачів.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2016 року позов задоволено частково. Cтягнуто солідарно на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» з ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 суму заборгованості за договором фінансового лізингу № 00006041 від 20 листопада 2012 року в сумі 133220,18 грн., з яких: 43166,94грн. основна сума заборгованості; 62951,59грн. збитки; 4065,91грн. штраф; 2297,21грн. пеня; 689,15грн. 3% річних; 13958,88грн. сума інфляційних збитків; 6090,50 проценти за користування чужими грошовими коштами.

Вважаючи вищезазначене рішення незаконним та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, 25.04.2016 року ОСОБА_2 надав до суду апеляційну скаргу про скасування рішення з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 листопада 2012р. між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_2 укладено договір про фінансовий лізинг № 00006041, відповідно до якого товариство зобов'язалось передати у розпорядження ОСОБА_2 об'єкт лізингу - транспортний засіб, типу VW Polo Sedan 1.6 I benzin, 2012 року випуску, а останній зобов'язався прийняти обєкт лізингу і сплатити суму коштів за договором, шляхом здійснення платежів, відповідно до договору та, згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід'ємну частину договору, на загальну суму -17890,00 доларів США, авансовий платіж, у розмірі 6261,50 доларів США, обсяг фінансування 11628,50 доларів США (а.с. 17-33).

ОСОБА_3 виступила поручителем ОСОБА_2 (а.с.17-33).

Відповідно до даних ТОВ «Порше Лізинг Україна», у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем обов'язків, заборгованість перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» складає 308754,39 грн., з яких: 43166,94грн. основна сума заборгованості; 238485,80грн. збитки; 4065,91грн. штраф; 2297,21грн. пеня; 689,15грн. 3% річних; 13958,88грн. сума інфляційних втрат; 6090,50 проценти за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Договір лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у справі 6-2766цс15 і, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковою для всіх судів.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За частиною першою статті 236 цього Кодексу нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення.

Оскільки вимоги позивача ґрунтуються на договорі про фінансовий лізинг, який є нікчемним, правових підстав для задоволення вимог позивача не має.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, неправильно застосував норми матеріального права.

Зважаючи на викладене, рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні позову з огляду на підстави та мотиви, викладені вище.

При цьому, вимоги апелянта про повернення сплачених ним на користь товариства платежів (авансового у розмірі 6 261, 50 доларів США, лізингового у розмірі 339, 02 доларів США, нарахованого штрафу та пені) у цій справі задоволенню не підлягають, сторони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про стягнення зазначених сум окремо в порядку ст. 216 ЦПК України.

Керуючись ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2016 року скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді