Справа № 161/7940/17
Провадження № 2/161/2713/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за повозом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.03.2013 року відповідач позичив у нього грошові кошти в сумі 442000грн., що еквівалентно 55250 дол. США, для погашення кредиту та зобов'язувався повернути вказані кошти до 31ю12ю2015 року, про що власноручно написав розписку. В подальшому, 25.03.2013 року ОСОБА_2 позичив у нього грошові кошти в сумі 5000 дол. США, які зобов'язувався повернути до 24.03.2015 року, про що написав ще одну розписку. 22.04.2013 року відповідач отримав позику 2000 дол. США, про що дописав на цій самій розписці та підтвердив своїм підписом. Проте, на даний час своє зобов'язання щодо повернення позики відповідач не виконав, чим порушив умови договору. Зазначає, що у добровільному порядку ОСОБА_2 не бажає повернути суму боргу, а усі вимоги до нього щодо належного та своєчасного виконання зобов'язання відповідачем проігноровані. Крім того, зазначає, що згідно з вимогами чинного законодавства, має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, відшкодування інфляційних збитків за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. На підставі наведеного та з врахуванням збільшених позовних вимог, просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу за розпискою від 10.03.2013 року, яка становить: 442000 грн. - сума основного боргу, 19980,82 грн. - 3% річних по 03.07.2017 року, 290400,05 грн. - проценти за користування коштами по 01.07.2017 року, 85667,71 грн. - втрати від інфляції по травень 2017 року, а на загальну суму - 838048,58 грн.; стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за розпискою від 25.03.2013 року, яка становить: 5000 дол. США - сума основного боргу, 341,92 дол. США - 3% річних станом на 03.07.2017 року, 3269,66 дол. США - проценти за користування коштами станом на 03.07.2017 року, а на загальну суму - 8611,58 дол. США та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та судовий збір.

Представник позивача до судового засідання подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовну заяву та заяву про збільшення позовних вимог підтримала повністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи.

За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 10 березня 2013 року ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 кошти у сумі 442000 грн., що становить еквівалент - 55250 умовних одиниць (дол. США) для погашення кредиту у Форум Банку та зобов'язався повернути кошти до 31.12.2015 року ( а.с. 7).

Крім того, 25.03.2013 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5000 дол. США, які зобов'язувався повернути до 24.03.2015 року, про що написав ще одну розписку. 22.04.2013 року відповідач отримав позику в розмірі 2000 дол. США, про що дописав на цій самій розписці та підтвердив своїм підписом (а.с. 8).

Згідно із ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Однак, зобов'язання за вказаним договором відповідач ОСОБА_2 не виконав, грошові кошти до теперішнього часу не повернув.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Оскільки сторонами у розписках від 10.03.2013 року та 25.03.2013 року не визначено розмір відсотків, то розмір таких відсотків згідно ч.1 ст.1048 ЦК України визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно розрахунку заборгованості за розписками від 10.03.2013 року та від 25.03.2013, розмір відсотків, які відповідач повинен був сплатити позивачу згідно договору позики, за період з 10.03.2013 року по 01.07.2017 року та за період з 25.03.2015 року по 03.07.2017 року відповідно, слід визначати виходячи з таких розрахунків: сума неповернутого боргу ? облікова ставка НБУ ? к-сть днів прострочення повернення процентів : 365 днів

Визначаючи розмір відсотків, що підлягають стягненню з відповідача, суд погоджується із поданим позивачем розрахунком та сумою таких відсотків (а.с.61-63), які в даному випадку за розпискою від 10.03.2017 року становить - 290400,05 грн. та за розпискою від 25.03.2013 року - 3269,66 доларів США.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із розписки про отримання коштів від 10.03.2013 року вбачається, що відповідач зобов'язаний був повернути кошти до 31.12.2015 року. Оскільки, на час звернення із позовом до суду зобов'язання не було виконане, то термін прострочення виконання зобов'язання становить 550 дні (з 01.01.2016 р. по 03.07.2017 р)., що становить 19980,82 грн.

Відповідно, із розписки про отримання коштів від 25.03.2013 року вбачається, що відповідач зобов'язаний був повернути кошти протягом двох років, тобто до 24.03.2015 року, то термін прострочення виконання зобов'язання становить 832 дні (з 25.03.2015 р. по 03.07.2017 р)., та становить 341,92 доларів США.

Також, вимоги позивача про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 85667,71 грн. за період з 01.01.2016 року по 01.07.2017 року включно за розпискою від 10.03.2013 року, на думку суду, підлягають до задоволення, оскільки позивачем у заяві про збільшення позовних вимог (а.с. 61 зворот, 62) проведено вірні розрахунки зазначеної суми із врахуванням розмірів індексу інфляції у 2016-2017 рр. за даними Державного комітету статистики України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача коштів за розпискою від 10.03.2013 року, яка становить: 442000 грн. - сума основного боргу, 19980,82 грн. - 3% річних по 03.07.2017 року, 290400,05 грн. - проценти за користування коштами по 01.07.2017 року, 85667,71 грн. - втрати від інфляції по травень 2017 року, а на загальну суму - 838048,58 грн.; та за розпискою від 25.03.2013 року, яка становить: 5000 дол. США - сума основного боргу, 341,92 дол. США - 3% річних станом на 03.07.2017 року, 3269,66 дол. США - проценти за користування коштами станом на 03.07.2017 року, а на загальну суму - 8611,58 дол. США.

На підставі вимог ст.ст.12, 56 ЦПК України підлягають також до задоволення вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача понесених витрат на правову допомогу.

Судом встановлено, що 04 травня 2017 р. позивач уклав договір про надання правової допомоги з адвокатським об'єднанням «Ліга справедливості в Києві» відповідно до умов якого клієнт (позивач) доручає розгляд усіх справ, що виникають з розписок у судах усіх інстанцій, підготовка та подання до суду позовної заяви, підготовка документів та/або виїзд в судове засідання для представництва інтересів замовника (а.с. 14-15).

З поданого представником позивача розрахунку суми гонорару на правову допомогу вбачається, що адвокатом юридичної фірми було затрачено 44 год. в тому чмслі: на вивчення матеріалів справи та надання консультації - 1,5 год., складання та подання електронних повідомлень, досудових вимог - 2 год., складання та надсилання адвокатського запиту - 30 хв., складання заяви про забезпечення позову - 2 год., складання та надсилання позовної заяви, копіювання матеріалів - 6 год., виїзд в судові засідання 32 год. (а.с.81).

Відповідно до даного розрахунку, який проводився у відповідності до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» позивачу було нараховано суму 12000 грн., та сплачено ним на рахунки адвокатського об'єднання (а.с.82-90).

Враховуючи наведене, та ту обставину, що сторона відповідача не надала доказів на обґрунтування заперечення проти позову, суд приходить до висновку, що позов підставний на підлягає до задоволення.

Таким чином, з відповідача слід стягнути в користь позивача борг за розписками, витрати за надання адвокатських послуг та відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 8000 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 84, 88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 527, 533, 625, 1046-1052 Цивільного кодексу України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму боргу за розпискою від 10.03.2013 року на загальну суму - 838048 (вісімсот тридцять вісім тисяч сорок вісім) грн. 58 коп. яка складається: 442000 грн. - сума основного боргу, 19980,82 грн. - 3% річних по 03.07.2017 року, 290400,05 грн. - проценти за користування коштами по 01.07.2017 року, 85667,71 грн. - втрати від інфляції по травень 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму боргу за розпискою від 25.03.2013 року на загальну суму - 8611 (вісім тисяч шістсот одинадцять) доларів США 58 центів, яка складається: 5000 дол. США - сума основного боргу, 341,92 дол. США - 3% річних станом на 03.07.2017 року, 3269,66 дол. США - проценти за користування коштами станом на 03.07.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги в сумі 12000 (дванадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8000 (вісім тисяч) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська