Провадження № 2/742/1158/17
Єдиний унікальний № 742/2273/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря Голушко Н.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить зменшити розмір аліментів з ? частини на 1/8 частину всіх видів заробітку, що стягуються з нього на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4. Як вказує позивач у позовній заяві, згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду від 29 грудня 2016 року з нього утримуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на користь колишньої дружини - відповідачки ОСОБА_3 на утримання їх спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи із 18.11.2016 до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що його матеріальний та сімейний стан суттєво змінився, оскільки він вдруге зареєстрував шлюб та його дружина часто хворіє і перебуває на амбулаторному лікуванні. На його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (яка має хворобливий стан здоров»я) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, котрий навчається на заочній формі навчання. На даний час він ніде не працює, а відповідачкою згідно рішень суду з нього також стягується заборгованість по аліментах та неустойка (пеня) від суми несвоєчасно сплачених аліментів, що значно погіршує його матеріальне становище, а тому і просить суд зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на користь ОСОБА_3

У судове засідання позивач не з»явився, проте його представник підтримав позовні вимоги та просив зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/8 частини всіх видів його заробітку.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та подала письмове заперечення, суть якого зводиться до наступного: обставини викладені в позові невідповідають вимогам ст.192 Сімейного кодексу України, оскільки після набрання рішенням законної сили ні матеріальний ні сімейний стан платника аліментів не змінився. На час присудження йому аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку він перебував в м.Прилуки і був обізнаний про винесення рішення, в зв»язку з чим міг його оскаржити в апеляційному порядку. Натойчас був одружений, на його утриманні вже була малолітня дитина. Також він не зобов?язаний утримувати сина дружини від попереднього шлюбу.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши наявні у справі документи, оцінивши та проаналізувавши доказии в їх сукупності суд приходить до такого висновку.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕЛ № 040952, видане 14.03.2000 шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10).

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що в судовому засіданні визнавалося та не оспорювалося сторонами, хоч є розбіжності в написанні по батькові (а.с.8).

06.08.2013 року ОСОБА_7 змінив прізвище з Сич на Бржевський, про що свідчить свідоцтво про зміну імені серії І-ЕЛ № 003011 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 її батьками є ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_8, яке видане повторно 18 вересня 2015 року (а.с.14), та що між ними 14 липня 2015 року зареєстровано шлюб (а.с.13).

Згідно виписок із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої КЛПЗ ПЦМЛ вбачається, що ОСОБА_5 має хворобливий стан здоровя (а.с.17-27).

Згідно виписки з історії хвороби №10482, виданої КЛПЗ «Прилуки ЦМЛ» вбачається, що ОСОБА_8 з 19.12.2016 по 27.12.2016 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні, та на лікування витрачені відповідні кошти, що також підтверджується товарним чеком від 20.12.2016 (а.с.31-33).

Відповідно до довідки Прилуцької міської центральної бібліотеки ім.Любові Забашти від 23.02.2017 за №37 вбачається, що ОСОБА_8 працює бібліотекарем та навчається в Ніжинському училищі культури і мистецтв ім. М. Заньковецької (а.с.34,76).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах перед ОСОБА_3 борг ОСОБА_2 станом на 01.03.2016 становить 20014,58 грн. (а.с.59).

З позивача на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду від 29 грудня 2016 року стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, починаючи із 18.11.2016 до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, в звязку з чим відкрито виконавче провадження (а.с.11-12).

З рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19.09.2017 вбачається, що з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3 стягнуто додаткові витрати на розвиток дитини ОСОБА_10 в розмірі 6527,86 грн. (а.с.65).

Згідно ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 19.09.2017 вбачається, що рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.05.2017 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_9про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів залишено без змін (а.с.66).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 його батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (на даний час ОСОБА_9) а.с.15. Згідно договору №1368 від 28.07.2014 ОСОБА_6 зараховано в Національний університет водного господарства та природокористування за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за заочною формою навчання, плата за навчання проводиться протягом 3-х років (а.с.16).

Відповідно до трудової книжки серії БТ-ІІ №6188280, виданої ОСОБА_2 вбачається, що він був звільнений з ПП «Транссвіт» 10.01.2012 за власним бажанням та на даний час не працевлаштований (а.с.71-75).

Згідно закордонного паспорта ОСОБА_2 виданого 25.09.2015 та який є дійсним до 29.09.2025 вбачається, що він неодноразово виїзджав за межі України та перебував там тривалий час (а.с.67).

Згідно консультативних заключень МЦ «Морфей», виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 3066, направлення на патогістологічне дослідження вбачається, що ОСОБА_3 має хворобливий стан здоров»я (а.с.52-58). Працює на посаді вчителя у ЗОШ №12 (а.с.70).

Відповідно до ч. 1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а згідно ч. 2 цієї статті, при визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до увагиможливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком таповнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч. 1 ст. 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька, може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Як зазначено в роз'ясненнях п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

При винесенні рішення Прилуцьким міськрайонним судом 29.12.2016, судом було враховано всі обставини справи, та не погоджуючись з ним, ОСОБА_2 не скористався правом на оскарження його в апеляційному порядку.

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи позивача про зміну сімейного стану, народження дочки ОСОБА_13, яка має хворобливий стан здоров'я, наявність на його утриманні сина дружини (яка також хворіє) від першого шлюбу ОСОБА_6, перебування самого позивача в скрутному матеріальному становищі так як він є непрацюючим не приймаються судом, оскільки суперечать ст.192 СК України та мали місце до винесення та набрання законної сили рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_10, а правом оскарження позивач не скористався.

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги надані сторонами докази, в суді не знайшло свого підтвердження зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я сторін, а тому в задоволенні даного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 182, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 15, 60, 213-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Ільченко