Справа № 296/4763/17
У Х В А Л А

за наслідком розгляду заяви про перегляд заочного рішення

"29" вересня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участі: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

представника заявника (відповідача) ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в місті Житомирі заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 03 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 03 листопада 2014 року позов ОСОБА_5 задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 20000,00 дол. США та 16 251,48грн. 3% річних, а також 2513,07грн. судового збору.

13 червня 2017 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03.11.2014 року, яка обґрунтовувалася тим, що ОСОБА_4 судових повісток не отримував, про існування рішення суду дізнався 02.06.2017 року у Житомирському ВП ГУНП, куди був викликаний для надання показів щодо невиконання вказаного рішення суду. Також зазначив, що позивач не додав до матеріалів справи оригінал договору позики грошей від 08.06.2010 року, оскільки він був знищений сторонами при повернені боргу, у зв"язку з чим просив скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник відповідача у судовому засіданні подану заяву про перегляд заочного рішення підтримав та просив її задовольнити.

Позивач та його представник у судовому засідання просили відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на відсутність підстав для перегляду заочного рішення.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши наведені у заяві про перегляд заочного рішення доводи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з"явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу на зареєстроване місце його проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, судом направлялися матеріали позовної заяви та судові повістки на 26.06.2014, 08.09.2014, 03.11.2014, які були повернуті до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 66, 77, 89).

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина 2 статті 1047 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтею 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що відсутність у позивача на час розгляду даної заяви оригіналу договору позики від 08.06.2010 року саме по собі свідчить про повернення боргу відповідачем, оскільки згідно вимог ст. 545 ЦК України після прийняття кредитором виконання зобов'язання, поверненню боржнику підлягає саме розписка чи інший борговий документ, якщо такий документ видавався, а не договір позики.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 545 ЦК України виконання боржником свого обов'язку підтверджується наявність саме у нього боргового документа, чого відповідачем не надано.

Також суду не надано жодних належних доказів на підтвердження дійсного повернення ОСОБА_4 грошових коштів ОСОБА_2 за договором позики від 08.06.2010 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 02.12.2016 року позивач звертався до Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області з приводу викрадення у нього невстановленими особами договору позики та договору купівлі-продажу земельної ділянки у с.Вереси Житомирського району, тобто ще до подання заяви про перегляд заочного рішення.

Суд звертає увагу, що лише за сукупності двох умов, передбачених ч. 1 ст. 232 ЦПК України можна стверджувати про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Натомість, зі змісту заяви про перегляд заочного рішення не вбачається наявність яких-небудь істотних обставин, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстави для скасування заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 листопада 2014 року, відсутні.

Керуючись ст. ст. 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 03 листопада 2014 року у справі №276/1291/13-ц залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дати постановлення цієї ухвали.

Суддя К. В. Шалота