Справа № 456/2929/17
Провадження № 2-о/456/123/2017
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

26 вересня 2017 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гулкевич О. В. , розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Стрийський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення та внесення зміни в актовий запис,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту просила визнати, що вона за національністю є полька та внести відповідні зміни в актові записи про її народження і одруження.

Встановлення даного факту обґрунтовує тим, що хоче не тільки вважати себе полькою, але і мати юридичне підтвердження приналежності до польської національності. Встановлення цього факт відповідає її особистим немайновим інтересам та необхідно для впорядкування документів і реалізації особистих прав, отримання можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями, що передбачені законодавством ОСОБА_2.

Окрім цього мотивувала доводи тим, що з метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні», згідно із ст.11 якого громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Відповідно до ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту національності, внесення змін до актових записів чи відновлення актових записів. Зазначений перелік справ, що розглядаються у порядку окремого провадження, не є вичерпним, але доповнюватися він може лише законом.

Зі змісту ч.2 ст.256 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у листі Верховного Суду України від 01.01.2012р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», не можуть бути встановлені в судовому порядку факти належності до певної національності.

У період дії ЦПК України 1963 року, розгляд справи про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану було передбачено в порядку окремого провадження (глава 36 ЦПК України 1963 року). Однак, на даний час, норми, які б дозволяли розгляд справ такої категорії в порядку цивільного судочинства в порядку окремого провадження (зокрема і у формі встановлення фактів, що мають юридичне значення), - відсутні.

На даний час питання внесення виправлень у записи актів цивільного стану слід вирішувати в адміністративному порядку та у випадку виникнення спору у спосіб оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних органів реєстрації актів цивільного стану чи їх посадових осіб, як суб'єктів владних повноважень, в порядку адміністративного судочинства, що відноситься до компетенції адміністративних судів, як адміністративних спорів.

Отже, згідно із ст.234, ч.2 ст.256 ЦПК України, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. було затверджено Положення про паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, якими не передбачено зазначення національності громадян у вказаних документах.

Відповідно до Указу Президента України №70/99 від 27.01.1999р. втратив чинність Указ Президента України від 31.12.1991р. «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи. Крім того, звернення заявника до суду в порядку окремого провадження підтверджує факт відсутності будь-якого спору з приводу його національності.

Таким чином, факт належності особи до певної національності не може бути встановлений в судовому порядку, оскільки відповідно до положень ст.256 ЦПК України не належить до юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Виходячи зі змісту Закону України «Про національні меншини в Україні», який проголошує рівність політичних, соціальних, економічних та культурних прав і свобод громадян України незалежно від їх національного походження, та враховуючи, що за чинним українським законодавством жодний документ, що посвідчує особу громадянина, його національності не визначає, факт належності особи до певної національності не має юридичного значення, а отже вказаний факт не може бути встановлений в судовому порядку.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно з положеннями ч.3 ст.9, ч.1 ст.22 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація, яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими Наказом МУЮ від 12.01.2011 № 96/5.

Згідно з п.1.1 ст.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пункт 1.15 Правил передбачено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Таким чином, справи про встановлення факту належності до певної національності, не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Законодавством передбачено інший порядок установлення факту належності особи до певної національності та внесення змін про національність в актові записи шляхом внесення змін до актового запису заявника.

За змістом норм ст.17, п.7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України розгляд таких справ віднесений до юрисдикції адміністративних судів.

Оскільки встановлення факту належності до національності не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а оскарження відмови органу реєстрації актів громадянського стану внести зміни до актового запису чи відновити актовий запис здійснюється у порядку адміністративного судочинства, у відкритті провадження у даній справі в порядку цивільного судочинства слід відмовити відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, роз'яснивши заявнику його право на звернення із позовом в порядку адміністративного судочинства до Львівського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. 122 ч.2 п.1, 256 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Стрийський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення та внесення зміни в актовий запис відмовити та роз'яснити заявниці право на звернення з адміністративним позовом до Львівського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана в Апеляційний суд Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3