Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Ковальчук О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «СК Українська Страхова Група» про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 12.05.2016 о 09 год. 45 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по проспекту Перемоги 69/1, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з належним позивачу автомобілем НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Позивач зазначив, що ОСОБА_2 08.06.2016 Святошинським районним судом м. Києва було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Крім того, позивачка вказала, що 07.10.2016 постановою Апеляційного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 12.05.2016 позивачкою було подано до страхової компанії ПАТ «СК Українська Страхова Група» заяву про настання страхового випадку та всі необхідні документи. Позивачка вказала, що в результаті оцінки пошкодженого автомобіля (внутрішньої калькуляції вартості ремонту за наслідками ДТП), яка склала 48053 грн. 98 коп. з ПДВ, частина якої з урахуванням застосованого дисконту та розміру франшизи по страховому полісу №АІ /8506731 від 17.09.2015 була перерахована страховою компанією на рахунок СТО, в рахунок часткової оплати ремонту належного позивачці автомобіля в розмірі 23 423 грн. 23 коп. з ПДВ. Позивачка зазначила, що повна вартість фактично виконаного ремонту належного їй автомобіля та виправлення пошкоджень, отриманих в результаті ДТП склала 41778 грн. 79 коп., з яких нею було сплачено 18 355 грн. 56 коп., з яких 282 грн. на здійснення огляду та пошкодженого автомобіля позивачки. Крім того, позивачка зазначила про те, що в результаті сильного удару в неї погіршилося самопочуття, і вона звернулася до лікаря та зробила рекомендоване обстеження і понесла витрати в розмірі 2235 грн. 39 коп. Також, позивачка вказала, що нею було витрачено 16500 грн. на правову допомогу для представництва її інтересів в суді.

Тому, позивачка звернувся до суду та просила стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду (збитки) в сумі 37372 грн. 95 коп., витрати на відновлення автомобіля, медичне обслуговування та правову допомогу, а також стягнути з ОСОБА_2 70 000 грн. - моральної шкоди, крім того, стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі судового збору 1073 грн. 73 коп.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили його задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства «СК Українська Страхова Група» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника Публічного акціонерного товариства «СК Українська Страхова Група».

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 07.10.2016 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що 12.05.2016 о 09 год. 45 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_3 рухаючись по проспекту Перемоги 69/1 в м. Києві, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 В свою чергу, останній, керуючи керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Перемоги, 69/1 в м. Києві, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з належним позивачу автомобілем НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків. Провадження по справі закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. (а.с.а.с. 22-26).

З даних ремонтної калькуляції проведеної ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі рахунка фактури № АП-0005466 від 17.05.2016 (а.с.а.с. 131, 132) № ДКЦВ-11736 від 18.05.2016 вбачається, що загальна сума вартості ремонту автомобіля позивачки з вирахуванням зношення запчастин з ПДВ склала 24423 грн. 23 коп. (а.с. 28).

Відповідно до даних квитанції № 0.0.550690791.1 від 13.05.2016 ОСОБА_1 сплачено 282 грн. за здійснення огляду та оцінки всіх отриманих пошкоджень належного позивачці автомобіля (а.с. 31)

З даних квитанцій № 0.0.594360455.1, № 0.0.594355647.1 від 03.08.2016, позивачкою сплачено суму 18355 грн. 56 коп. за ремонт належного їй пошкодженого в результаті ДТП автомобіля (а.с. 33).

Зі змісту актів про надані медичні послуги № 249101, №249189 від 12.05.2016, ОСОБА_1 сплачено суму 2046 грн. за консультацію невролога, ультразвукові діагностики шиї та голови (а.с. 36, 37).

Крім того, в матеріалах справи наявний чек №131433 з аптеки на суму 189 грн. 39 коп. на придбання медичного препарату (а.с. 38).

Зі змісту полісу № АІ/8506731 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.09.2015, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи становить 1000 грн. (а.с. 124)

З даних розрахунку страхового відшкодування затвердженого начальником відділу врегулювання збитків департаменту врегулювання збитків м. Києва ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» від 12.07.2016 загальна сума страхового відшкодування третій особі, якій завдано шкоду - ОСОБА_1 за вирахуванням франшизи складає 23 423 грн. 23 коп. (а.с. 140)

Згідно даних платіжного доручення № 12791 від 14.07.2016, сума страхового відшкодування сплачена ПАТ «СК «Українська страхова група» на рахунок ТОВ «Богдан-Авто Поділ» становить 23 423 грн. 23 коп. (а.с. 142).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно вимог ст. 16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як передбачено ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За змістом Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст.. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 34.4 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучаються їх працівники. Страховиком та потерпілим також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Так, судом встановлено, що загальна сума вартості ремонту автомобіля позивачки з вирахуванням зношення запчастин (коефіцієнт фізичного зносу 59,10%) з ПДВ склала 24423 грн. 23 коп., відповідно до даних ремонтної калькуляції ДКЦВ-11736 від 18.05.2016, виконаної на підставі рахунка-фактури № АП-0005466 від 17.05.2016.

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин позивачка та її представник - не надали.

Як встановлено в судовому засіданні, ТОВ «Богдан-Авто Поділ» (СТО, обслуговуюче автомобіль позивачки) отримало страхове відшкодування від ПАТ «СК «Українська страхова група» за мінусом франшизи (1000 грн.) в сумі 23423 грн. 23 коп.

Так, позивачка та її представник в судовому засіданні просили стягнути з відповідача матеріальну шкоду.

Оскільки позивачкою та її представником не надано суду належних та допустимих доказів того, що на відновлювальний ремонт належного позивачці пошкодженого автомобіля необхідні були нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускалися в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, вона не мала право вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

У зв'язку з наведеним вище, розмір матеріальної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачці з відповідача становлять 1000 грн. - франшизи.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Враховуючи, що майно позивачки було пошкоджено з вини ОСОБА_2, вона просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 70 000 грн., яку, як позивачка зазначила в судовому засіданні, має намір витратити на відпочинок сім'ї.

Однак, ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Враховуючи, що позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди, якими підтверджується її спричинення та не надано доказів в частині неможливості тривалий час використовувати автомобіль за його прямим призначенням, суд приходить до висновку про те що, у зв'язку з пошкодженням майна позивача та перенесення ним певних душевних страждань викликаних подією ДТП така шкода наявна, але становить 1000 грн.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача витрат медичне обслуговування, суду не надано доказів необхідності проходження вказаних медичних досліджень (направлення лікаря), а також відсутні докази причинно-наслідкового зв'язку між ДТП, сумою шкоди здоров'ю та сумою витрат, пов'язаних із зверненням до лікаря.

Стосовно вимоги позивачки про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Так, витрати на правову допомогу не пов'язані з розглядом даної справи, оскільки призначались та проводились в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а також розглядом апеляційних скарг. Крім того, позивачкою не надано доказів підтвердження оплати правової допомоги по наявному в матеріалах справи договору про надання правової допомоги, тому суд приходить до висновку щодо не підтвердження та не доведення витрат позивачки на правову допомогу.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 пропорційно до задоволених позовних вимог сплачений судовий в сумі 23 грн. 32 коп.

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про часткове доведення позовних вимог та про необхідність часткового задоволення позову.

На підставі ст. ст. 3, 11, 15, 16, 22, 23, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 9, 22-31, 34, 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_6) матеріальну шкоду в сумі 1000 грн. 00 коп., моральну шкоду в сумі 1000 грн. 00 коп., сплачений судовий збір в сумі 23 грн. 32 коп., а всього стягнути 2023 (дві тисячі двадцять три ) грн. 32 (тридцять дві) коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька