У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Першко О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

02 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду із позовною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36849166 від 31 серпня 2017 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію про зміну іпотекодержателя за договором іпотеки укладеного між АБ «Укоопспілка» та ОСОБА_1 для забезпечення виконання кредитного договору за № 238 від 26 листопада 2007 року укладеного між АБ «Укоопспілка» та ОСОБА_3 з АБ «Укоопспілка» на ОСОБА_4, на обєкт нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення (приміщення будівлі виробничого корпусу РММ (літ. «Г-2») площею 100,9 м.кв., за адресою: м.Рівне, вул. Курчатова, 32, що належить ОСОБА_1

Позивач посилається на порушення приватним нотаріусом вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при зміні іпотекодержателя за договором іпотеки на обєкт нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Курчатова, 32, та належить йому.

Позовна заява була подана до Рівненського міського суду за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (далі - постанова) перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (ст. 114 ЦПК України) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У пункті 42 постанови роз'яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст.364,367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.370,372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти

Зі змісту заявлених позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що спір виник не з приводу нерухомого майна, а з приводу порушення нотаріусом вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В Цивільному процесуальному кодексі України та Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відсутні спеціальні норми, які б визначали виключну підсудність (ст. 114 ЦПК України) інших справ щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні.

Таким чином, підсудність даної справи повинна визначатись тільки за загальними правилами територіальної підсудності, визначеними ст. 109 ЦПК України.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Подання такої позовної заяви до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача - нотаріуса неможливе, оскільки нотаріус діє не як фізична особа, а як орган юрисдикційної діяльності від імені держави. Отже, позов повинен подаватися за місцем здійснення нотаріусом зареєстрованої нотаріальної діяльності, а не за місцем його зареєстрованого проживання чи перебування як фізичної особи.

Позивач вказує адресу місця здійснення зареєстрованої нотаріальної діяльності відповідача приватного нотаріуса м.Київ, пр.-т Академіка Палладіна,44, оф. 102, що підтверджується інформацією з сайту «Єдиний реєстр нотаріусів». Вказана адреса відноситься за адміністративно-територіальним поділом до Святошинського району м. Києва. Таким чином, справа не підсудна Рівненському міському суду Рівненської області, а відноситься до територіальної юрисдикції Святошинського районного суду міста Києва.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Оскільки дана справа непідсудна Рівненському міському суду, тому її слід повернути позивачу для подання до належного суду.

Керуючись ст.ст.115,121-122,208-210 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно повернути позивачу для подання до належного суду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О.Першко