Єдиний унікальний номер: 448/1185/16-ц
Провадження № 2/448/37/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16.08.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Шегинській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 відповідно до укладеного договору №б/н від 04.03.2008 року отримав кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Стверджує, що відповідач свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31.07.2016 року має заборгованість на загальну суму 13987,98 гривень, яка складається з наступного: 639,63 гривень заборгованість за кредитом; 9444,16 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 гривень штраф (фіксована частина) та 654,19 гривень штраф (процентна складова).

Зазначає, що не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушує умови кредитного договору та нехтує нормами законодавства України, у звязку із чим позивач змушений звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 13987,98 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності. Також просить суд врахувати його важке матеріальне становище та зменшити розмір пені за кредитним договором.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 04.03.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» - позивач у справі) та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав від банку кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У ст.638 ЦК України зазначається, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Так, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати, комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за Договором на вимогу банку позичальник зобовязується виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за вищезгаданим кредитним договором, відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків та інших платежів передбачених договором, належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31.07.2016 року має заборгованість на загальну суму 13987,98 гривень, яка складається з наступного: 639,63 гривень заборгованість за кредитом; 9444,16 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 гривень штраф (фіксована частина) та 654,19 гривень штраф (процентна складова).

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією заяви ОСОБА_2 від 04.03.2008 року; витягом із «Умов та правил надання банківських послуг»; розрахунком заборгованості ОСОБА_2 за договором №б/н від 04.03.2008року станом на 31.07.2016 року; копією статуту ПАТ КБ «Приватбанк»; копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809; копією банківської ліцензії №22 від 05.10.2011року та іншими матеріалами справи.

У відповідності до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В статті 610 ЦК України, зазначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У відповідності до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 в порушення умов кредитного договору №б/н від 04.03.2008 року належним чином своїх зобовязань щодо повернення кредиту та сплати процентів та інших платежів передбачених договором, не виконує, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем, яка в добровільному порядку не погашена, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у сумі 639,63 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 9444,16 гривень, а також передбачені п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи за порушення позичальником строків платежів по договору: 250,00 гривень штраф (фіксована частина) та 654,19 гривень штраф (процентна складова).

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором, то суд вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково з таких міркувань.

Так, із матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_2 за пенею за несвоєчасне виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором складає 3000,00 гривень, в той час коли заборгованість за тілом кредиту становить 639,63 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Разом із тим, згідно із ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.27 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5 розяснив, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Як зазначено у Листі Верховного Суду України від 01.02.2013року «Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр.)» суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача, однак в останньому випадку відповідач, що звертається з клопотанням, повинен довести наявність підстав для зменшення неустойки (ч. 3 ст. 551 ЦК).

Враховуючи обставини справи, зокрема те, що розмір неустойки значно перевищує суму основного боргу за кредитним договором та беручи до уваги майновий стан відповідача ОСОБА_2, який на даний час ніде не працює, постійного доходу немає, проживає разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3, 04.02.2001року народження (свідоцтво про народження серії 1-СГ №200634), яка знаходиться повністю на його утриманні та вихованні, оскільки дружина відповідача ОСОБА_4 померла 12.11.2011року (свідоцтво про смерть серії 1-СГ №255426), виходячи із положень ч.3 ст.551 ЦК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 з 3000,00 грн. до розміру суми заборгованості за тілом кредиту 639,63 грн., що буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, принципам розумності, добросовісності та справедливості, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення частково.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає до стягнення сума боргу за кредитним договором №б/н від 04.03.2008 року у розмірі 11627,61 гривень (639,63 + 9444,16 + 639,63 + 250 + 654,19 = 11627,61).

Відповідно до розяснень, викладених у п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" у разі якщо суд на підставі ч.3 ст.551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

З урахуванням вищенаведеного та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача також підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в повному обсязі на суму 1378 гривень.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 79, 88, 197, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д; код ЄДРПОУ - 14360570; МФО - 305299; рах. № 3111) 11627 (одинадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 61 копійку заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.03.2008року, а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок судових витрат зі сплати судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.Б.Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20__ року.

Суддя Ю.Б.Білоус