Справа № 712/3290/17
Провадження № 2/712/1211/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - ТИМОШЕНКО Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу гаражів в кооперативі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу гаражів в кооперативі, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється власником гаража у авто-гаражному кооперативі «Лада» ряд НОМЕР_1 місце НОМЕР_2 з 17 березня 2013 року. Без її відома відповідачі 08 квітня 2016 року продали вказаний гараж невідомому їй чоловіку. Пізніше вона дізналася, що покупцем гаража став ОСОБА_4

Крім того, у авто-гаражному кооперативі «Лада», ряд НОМЕР_3 місце НОМЕР_4, починаючи з 11 вересня 2010 року позивачу була надана орендована кооперативом земля для будівництва. За власні кошти нею був побудований гараж, проте відповідачі без документів продали його ОСОБА_5, який вона за власні кошти викупила у останнього. Вважає, що вказані правочини мають бути визнані недійсними на підставі статті 215 ЦПК України, а саме недотримання сторонами в момент вчинення правочину вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 статті 203 цього Кодексу, а майно, яке було предметом даних правочинів поверненню власнику, у звязку з чим звернулася за захистом своїх прав до суду.

Позивач до судового засідання не з»явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, проте ухвалою суду від 03 липня 2017 року відмовлено у визнанні позову ОСОБА_2 у зв'язку з порушенням прав та інтересів іншого відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з хворобою. Клопотання аналогічно змісту відповідачем направлялись неодноразово, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у відсутність відповідача.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що 17 березня 2008 року на ім'я позивача ОСОБА_1 видана авто гаражним кооперативом «Лада» довідка про те, що остання являється власником гаражу у вказаному авто кооперативі ряд НОМЕР_1, місце НОМЕР_2.

Крім того, 11 вересня 2010 року на ім'я позивача ОСОБА_1 видана авто гаражним кооперативом «Лада» довідку про те, що остання являється власником гаражу у вказаному авто кооперативі ряд НОМЕР_3, місце НОМЕР_4.

Статтею 6 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію», обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу

За вимогами ст. 19 Закону Україну «Про кооперацію», кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу.

За змістом ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Змістом права власності, що належить власнику відповідно до ст. 317 ЦК України є: права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 була членом кооперативу та користувалася гаражем НОМЕР_2 ряд НОМЕР_1 та гаражем НОМЕР_4 ряд НОМЕР_3. Водночас відомостей про те, чи були вказані гаражі приватизовані, а відтак чи набувала позивач право власності на них та чи здійснювала оформлення належним чином право власності на них, суду не надано. Земельна ділянка, де розташовані гаражі перебуває в оренді кооперативу.

08 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до голови авто кооперативу «Лада» з заявою про переоформлення гаражу НОМЕР_2 ряд НОМЕР_1 на ОСОБА_4 Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 08 квітня 2016 року поданої голові аквтокооперативу «Лада» останнього прийнято в члени автокооперативу та надано дозвіл на оформлення на його ім'я гаражу НОМЕР_2, ряд НОМЕР_1. А 23 листопада 2016 року згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_2 продав ОСОБА_7 гараж НОМЕР_4 ряд НОМЕР_3 в автокооперативі «Лада».

З листа голови правління автокооперативу «Лада» Максимець Л.Л. від 29 травня 2017 року вбачається, що останній став головою правління кооперативу з 2010 року. Попередній голова правління автокооперативу ОСОБА_9 знищив усю документацію даного кооперативу, тому ним, у звязку з тим, що в ряді НОМЕР_1 місце НОМЕР_2 та в ряді НОМЕР_3 місце НОМЕР_4 ставив автомобіль ОСОБА_2, то саме йому в 2013 році було видано довідки про те, що він є власником вказаних гаражів. Члени авто кооперативу не є власниками земельних ділянок, оскільки земля перебуває в оренді кооперативу. Пізніше з наданих йому документів, стало відомо, що з 2008 року та з 2010 року власником вказаних гаражів була саме ОСОБА_1, а не її син - ОСОБА_2, який ставив своє авто у гаражах. Однак, коли йому стало про це відомо, гаражі вже були відчужені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ОСОБА_7 в свою чергу відчужив гараж ОСОБА_1, яка з моменту придбання гаража місце НОМЕР_4 ряд НОМЕР_3 у листопаді 2016 року стала членом автокооперативу. Інші дані щодо ОСОБА_1 за минулі роки відсутні по причині знищення документів попереднім головою правління автокооперативу.

Згідно зі ст.655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.202 ЦК України).

Відповідно до ч.1ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218, 220 ЦК України.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, до таких, зокрема належить вимога про вчинення правочину у формі, встановленій законом.

У письмовій формі належить вчиняти правочин, щодо яких законом встановлена письмова форма п.4 ч.1 ст.208 ЦК України. Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню, зокрема, у випадках встановлених законом ч.1ст.209 ЦК України. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним ч.1 ст.220 ЦК України.

Однак, слід зазначити, що згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації -з моменту державної реєстрації.

За роз'ясненнями п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У звязку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205, 210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Об'єкти нерухомого майна мають особливий правовий режим, який полягає, зокрема, у тому, що дані об'єкти, а також права на них підлягають спеціальній державній реєстрації відповідним органом, що встановлено ст.182 ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно.

Член гаражного кооперативу набуває право власності на гараж відповідно ст. ст.19, 19-1 Закону України „Про кооперацію" та свідоцтво про право власності члена гаражного кооперативу видається на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Способи захисту цивільних прав, у тому числі захисту права власності, визначені в ст. 16 ЦК України, перелік яких не є вичерпним.

Відповідно до положень норм ст. ст. 16 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Оспорювані договори купівлі-продажу спірних гаражів не було оформлено належним чином, без нотаріального посвідчення та державної реєстрації, тому відповідно до статті 210 ЦК України вважаються неукладеним, та не можуть бути визнані недійсними за наслідками недійсності правочину.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися з захистом своїх порушених прав та інтересів, у спосіб визначений законом.

Позивача зазначає, що вона не надавала згоди про переоформлення гаражів, про що не заперечує відповідач ОСОБА_2, а підтверджує що це він написав заяви на переоформлення гаражів, оскільки саме він ними користувався. Крім того, судом встановлено, що на даний час між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існує спір з-приводу поділу майна подружжя. Предметом поділу є серед іншого і гаражі, про які вказує позивач у даному позові.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства та приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218, 60, 61 ЦПК України, ст.ст. 205, 209, 215-219 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ :