Справа №: 398/3432/17
провадження №: 2-н/398/250/17
УХВАЛА

Іменем України

"09" жовтня 2017 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бугайченко Т.А., відповідно до вимог ст. ст. 95, 100 ЦПК України, вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, який навчається в Олександрійському технікумі Білоцерківського національного аграрного університету.

Розглянувши надані матеріали, суд прийшов до висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини (ч.1 ст. 179 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З наведеного вбачається, що аліменти на утримання повнолітнього сина, дочки стягуються в разі наявності у батьків можливості надавати таку матеріальну допомогу, що можна зясувати лише під час розгляду справи в позовному провадженні, а тому наявний спір про право.

Крім того , ч.3 ст. 199 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Враховуючи, що з вимогою про стягнення аліментів звернулась до суду матір дитини, син на утримання якого вона просить стянути аліменти, має бути залучений до участі у справі в якості третьої особи, яка в подальшому може також заявити самостійні вимоги на предмет спору.

У пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» вказано, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); або із доданих документів вбачається пропуск строку позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Оскільки, в даному випадку є спір про право, тому суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п. 2 ч. 3, ч. 4, ч. 6 ст. 100, ст.ст. 101, 208, 223, 293, 294, 296 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.А. Бугайченко