АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/351/16-ц Головуючий суддя І інстанції Шарко О. П.
Провадження № 22-ц/790/5979/17 Суддя доповідач Коваленко І.П.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Харків

Суддя судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області Коваленко І.П., перевіривши у порядку прийняття до розгляду апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06 червня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою власністю - відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу.

Вважаю, що у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 не є стороною у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що вищевказане рішення суду може вплинути на її права та обов'язки як цивільної дружини ОСОБА_4, оскільки в рішенні було зазначено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на праві особистої приватної власності. Однак вищевказана квартира була придбана подружжям в період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу № Н9-332 від 04.06.1999 року та відповідно до вимог ст.. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю, який діяв 1999 році передбачено, що майно нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06 червня 2016 року ухвалено щодо позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою власністю, яким було відмовлено у задоволенні позову.

Доказів того, що даним рішенням суду було вирішено питання про її права та обов'язки апелянтом не надано.

З огляду на вищенаведене вважаю, що у прийнятті апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 292 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою власністю - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-