Ухвала

іменем україни

20 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КузнєцоваВ.О., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, управління Державної казначейської служби України у м. Добропіллі Донецької області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області на рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 23 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, управління Державної казначейської служби України у м. Добропіллі Донецької області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у якому з урахуванням збільшених позовних вимог просив стягнути на свою користь 131 грн 48 коп. на відшкодування виконавчого збору, 52 грн 30 коп. - витрат на організацію виконавчих дій, 1 378 грн - компенсації за відрив від звичайних занять та 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди, посилаючись на неправомірну бездіяльність державного виконавця Бестик І.С. щодо невиконання ним вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», що встановлено в судовому порядку на підставі ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 3 червня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області на користь ОСОБА_4 виконавчий збір в розмірі 131 грн 48 коп. та витрати, пов'язані з організацією виконавчих дій, в сумі 52 грн 30 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням колегіїсуддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 23 серпня 2016 року зазначене рішення міськрайонного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасовано й ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто на користь ОСОБА_4 за рахунок коштів Державного бюджету України на відшкодування моральної шкоди 500 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі Відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За правилами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судами встановлено, що 14 квітня 2015 року постановою Відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 227/915/14-ц, виданим 25 березня 2015 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області, для примусового виконання рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 10 лютого 2015 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь приватного підприємства «Новодонецька ремонтно-експлуатаційна контора» заборгованості в розмірі 1 314 грн 80 коп., та встановлено строк для добровільного виконання до 21 квітня 2015 року.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року дії державного виконавця Бестик І.С. в частині не направлення боржнику своєчасно постанови про відкриття виконавчого провадження від 14 квітня 2015 року, стягнення 10% виконавчого збору в сумі 131 грн 48 коп. та витрат, пов'язаних з організацією проведення виконавчих дій в сумі 52 грн 30 коп. - визнано неправомірними.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК Україниобставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини, встановлені ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року, є преюдиційними.

Відповідно до ст. 56 Конституції Україникожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 2 ст. 1167 ЦК Українивизначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 статті передбачає наявність інших випадків передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 1173 ЦК Українишкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Статтею 23 ЦК Українивстановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Таким чином, при відшкодуванні моральної шкоди, завданої особі незаконними діями чи бездіяльністю працівників виконавчої служби, застосуванню підлягають загальні норми про моральну шкоду, а саме: ст. 56 Конституції України, ст. ст. 23, 1167, 1173 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу».

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-48цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК Україниє обов'язковою для судів.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов правильного висновку про те, що внаслідок неправомірних винних дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області позивачу було спричинено моральну шкоду, яка має бути відшкодована за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржуване рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області відхилити.

Рішення колегіїсуддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 23 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов

О.І.Євтушенко

О.В. Кадєтова