Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Стахова Н.В.
Справа № 433/946/17
Провадження № 22ц/782/705/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого судді Стахової Н.В.

Суддів: Авалян Н.М., Орлова І.В.

за участю секретаря Єгорової О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк» на заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 16 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі АТ «Укрексімбанк») звернулося до суду з зазначеними вимогами, в обґрунтування яких зазначило, що 19.11.2013 року між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № БН/2013-11, за умовами якого відповідачу була відкрита кредитна лінія для проведення останнім операції з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту 15 000,00 грн., зі сплатою щомісячно 28,00 % річних за користування кредитом.

Відповідачем було порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, нарахованих за кредитом, тому позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором, загальна сума якої станом на 11 травня 2017 року становить 21 181,14 грн. та, яка складається з:

12 637,90 грн. заборгованості за кредитом (основним боргом);

8 543,24 грн. заборгованості за процентами.

Заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 16 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 К.С. про стягнення кредитної заборгованості відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним заочним рішенням АТ «Укрексімбанк» подано апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 16 серпня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ «Укрексімбанк» в повному обсязі.

В судове засідання представник АТ «Укрексімбанк» не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений у визначеному законом порядку, в апеляційній скарзі просив справу розглядати без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, на перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ «Укрексімбанк», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог, а саме не надано суду договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку № БН/2013-11 від 19.11.2013 року.

Колегія суддів судової палати погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається в письмовій формі.

Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з аналізу зазначених норм вбачається, що підставою виникнення кредитних правовідносин є кредитний договір, який повинен містити умови надання кредиту, строк повернення кредиту, права та обов'язки сторін, розмір та порядок сплати процентів, а також відповідальність боржника у разі порушення виконання умов договору.

Предметом спору по даній справі є кредитна заборгованість в розмірі 12 181 грн.14 коп.

На підтвердження заявлених вимог, позивачем надано тільки розрахунок заборгованості та копія поточної виписки за контрактом.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справах, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості, позивач в позовній заяві зазначив, що між банком та відповідачем був укладений договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 19.11.2013 року № БН/2013-11, за умовами якого відповідачу була відкрита кредитна лінія для проведення останнім операції з використання платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту 15 000,00 грн.

Також, в позовній заяві вказано, що відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався сплачувати позивачу щомісяця проценти за користуванням кредитом у розмірі 28, 00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Разом з тим, матеріали справи не містять договору про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 19.11.2013 року № БН/2013-11.

При відсутності договору (тексту договору) не можливо перевірити, чи видавалася платіжна картка відповідачу, який ліміт кредиту було надано відповідачу та умови надання кредиту, відсотки та відповідальність відповідача у разі порушення виконання зобов'язання.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом (основним боргом), заборгованості за процентами, тому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заявлених вимог до ОСОБА_2 обґрунтований.

Колегія суддів судової палати не погоджується з доводами апеляційної скарги, що позивачем вимоги обґрунтовані та ним надані всі документи наявні у банку, і їх достатньо для задоволення позову, відсутність примірника кредитного договору не є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано розрахунок заборгованості ОСОБА_2 перед АТ "Укрексімбанк", в якому зазначено розмір заборгованості по основному боргу, розмір боргу по процентам, та поточну виписку за контрактом. Сам розрахунок та виписка не містять відомостей, за допомогою яких можна було перевірити, чи видавалася платіжна картка, правильність нарахування відсотків позивачем, оскільки розмір відсотків, порядок їх нарахування відповідно до вимог закону передбачаються умовами договору.

Тобто, позивач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених вимог, твердження позивача про укладення договору з відповідачем повинно бути підтверджено відповідно до ст.ст.59, 60 ЦПК України,а саме договором укладеним в письмовій формі, на який посилається банк у позовній заяві.

Посилання апелянта на те, що документи кредитної справи відповідача знаходяться у м. Луганську не підтвердженні належними доказами, крім того, позивач у позовній заяві обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на умови кредитного договору, який не було надано суду під час розгляду справи.

На підставі викладеного, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержання норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» відхилити. Заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 16 серпня 2017року залишити без змін. Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: