Справа № 353/442/17
Провадження № 2/353/281/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря - Чемерис О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, до Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовують тим, що бабусі ОСОБА_4, дідові ОСОБА_6 та батькові ОСОБА_5 належало по 1/3 частині кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за вищевказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_2 дідусь ОСОБА_6 помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила дружина ОСОБА_4 (бабуся) та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (бабуся) померла. Ще за життя вона посвідчила на ім'я позивачки ОСОБА_1 заповіт. Однак вона спадщину за заповітом не прийняла, проте спадщину за законом прийняв батько ОСОБА_5, який на час відкриття спадщини проживав разом з бабусею. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 (батько) помер. Позивачі прийняли спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_1 (позивачка) у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а ОСОБА_2 на час відкриття спадщини являвся неповнолітнім, а отже таким, що прийняв спадщину. Відсутність правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, позбавляє позивачів можливості оформити право власності на спадкове домоволодіння на своє ім'я.

У зв'язку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності по 1/2 частині кожному на житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без її участі.

ОСОБА_3, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без її участі.

Представник відповідача - Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати у його відсутність.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 3 виконавчого комітету Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області по с. Антонівка станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_4, яка була головою двору, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 значилось господарство, розташоване по АДРЕСА_1 (а.с. 10). Згідно копії технічного паспорту від 04.07.2014 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди побудовані у період з 1960 по 1968 роки (а.с. 5-7).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частках (по 1/3 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії свідоцтва про одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з 14.05.1958 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 17). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 18.08.2017 року ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_4(а.с. 71). Згідно копій свідоцтв про народження позивачів їх батьками вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 18, 19). 20.09.2007 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_6, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_4 (дружина) та ОСОБА_5 (син) прийняли спадщину за законом після смерті ОСОБА_6, успадкувавши належну йому 1/3 частину домоволодіння, оскільки вступили в управління спадковим майном, проводили похорон померлого, сплачували страхові платежі, обробляли земельні ділянки, до дня смерті спадкодавця проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 43 від 16.01.2017 року (а.с. 9).

Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 469/01-16 від 14.06.2017 року (а.с. 59), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 255/01-16 від 09.06.2017 року (а.с. 30) та Дузінкевич С.М. № 01-16/509 від 12.06.2017 року (а.с. 31) спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилась.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Ще за життя вона посвідчила на ім'я позивачки ОСОБА_1 заповіт, яким заповіла їй все належне на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 15.12.2000 року (а.с. 11). ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 (батько позивачів) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Враховуючи, те що ОСОБА_1 (позивачка) спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 не приймала, то спадщину за законом прийняв син спадкодавця - ОСОБА_5 (батько позивачів), оскільки постійно проживав разом із матір'ю ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 43 від 16.01.2017 року (а.с. 9).

Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 469/01-16 від 14.06.2017 року (а.с. 59), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 255/01-16 від 09.06.2017 року (а.с. 30) та Дузінкевич С.М. № 01-16/509 від 12.06.2017 року (а.с. 31) спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

Отже, на до дня смерті ОСОБА_5 (батько позивачів) правомірно претендував на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по АДРЕСА_1, в т.ч. на належну йому 1/3 частину домоволодіння та на 2/3 частини цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5, оскільки в шестимісячний термін подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 33).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 11/2017 від 25.01.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М., з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 (а.с. 32-57).

У відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу..

Враховуючи те, що син спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_2 (позивач) є неповнолітнім, а отже він вважається таким, що прийняв спадщину за законом після смерті батька.

Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують по 1/2 частині кожен на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5

Позивачам в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_5, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М.. № 477/02-31 від 02.06.2017 року (а.с. 16).

Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачів.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 61, 174, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5.

Судові витрати покласти на рахунок позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Н.І. Лущак