Справа №751/4818/17
Провадження №2/751/1296/17
Рішення

Іменем України

02 жовтня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К. В.

при секретарі Гнатюк І. М.

з участю позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживача,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про визнання неправомірними дії відповідача щодо нарахування витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з лютого 2017 року по травень 2017 року, зобов"язання відповідача здійснити перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування та плати за їх поалення з лютого 2017 року по травень 2017 року відповідно до пунктів 2.1, 2.1.4, 2.2, 2.2.2 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року № 359 та провести коригування по особовому рахунку № 97574 та надати позивачу помісячні розрахунки.

Вимоги обґрунтовує тим, що 28 жовтня 2011 року ним було укладено договір з ПАТ «Облтеплокомуненерго» про надання послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води в квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок 97574).

Відповідно до ОСОБА_3 про прийняття у експлуатацію, теплопостачальна організація з 15 листопада 2011 року дозволяє експлуатацію тепло споживання з квартирним приладом обліку теплової енергії.

В п.15-1 укладеного договору зазначено, що споживач додатково сплачує за опалення місць загального користування згідно нарахувань, відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово комунального господарства від 31.10.2006 року № 359.

Методика є чинною, ніяких змін до неї не вносилося на протязі часу з встановлення та експлуатації приладів обліку теплової енергії в квартирі позивача.

Однак, службові особи ПАТ «Облтеплокомуненерго», зловживаючи своїм службовим становищем, грубо ігноруючи та порушуючи вимоги Законів України, органів центрального влади, вибираючи вигідний підхід на свою користь, з метою збагачення за рахунок споживача, використовуючи монопольне становище на ринку надання послуг, що до конкретного споживача в незаконний спосіб та в непередбачених розмірах здійснює нарахування плати за послуги з центрального опалення.

Так, в опалювальний сезон 2016-2017 р.р. опалення в квартирі позивача не вмикалося, що підтверджується приладами обліку.

Але позивач отримав рахунок на оплату за теплопостачання з зазначенням в ньому опалення по буд. Лічильнику жовтень 2016 року 0,31 Гкал на суму 431,86 грн., листопад 2016 року 0,75 Гкал на суму 1018,21 грн., грудень 2016 року 0,73 Гкал на суму 988,23 грн., січень 2017 року 0,85 Гкал на суму 1149,06 грн., лютий 2017 року 0,9237 Гкал на суму 1245,94 грн., березень 2017 року 0,5418 Гкал на суму 731,47 грн., квітень 2017 року 0,1259 Гкал на суму 169,96 грн. Крім того, помешкання, які обладнані приладами обліку тепла оплату здійснюють по квартирному лічильнику, а не загально будинковому.

Щодо показників за попередні опалювальні періоди, як зазначалося вище Методика розрахунків не змінювалась, а результати розрахунків збільшені непомірно, а саме в 5 разів, а якщо помісячно, то і в 10 разів.

Позивач, як споживач готовий сплачувати рахунки за фактичне використання ним послуги, яка розраховується у відповідності до встановлених нормативно правових актів та укладеного договору з відповідачем, а не за його бажаннями.

Споживачам, які не мають квартирних приладів обліку тепла відповідач не нараховує плати за місця загального користування, як це передбачено методикою, що ставить в нерівні умови споживачів.

16 грудня 2016 року позивач направив письмове звернення до відповідача про здійснення перерахунку оплати за опалення місць загального користування у відповідності до Методики та надати такі розрахунки.

Листом за № 129-Т від 16 січня 2017 року відповідач повідомив, що застосування минулорічної методики розрахунку є неможливим і застосування Методики призводить до того, що нарахування за опалення споживачам, у яких відсутні прилади обліку перевищать в 1,5-2 рази річну норму на опалення 1 кв.м. житлових будинків, тобто тариф. Перерахунок нарахувань відповідач не здійснив.

Також у своїй відповіді відповідач надав свою власну формулу розрахунків, яка не обґрунтовується законами та нормативно-правовими актами, чим підтвердив, що розрахунок загальної кількості теплової енергії витраченої на місця загального користування у відповідності до вимог пунктів 2.1 і 2.1.4 Методики не проводиться.

Враховуючи, що відповідач не визначає кількість теплової енергії витраченої на місця загального користування у відповідності до Методики він і не проводить розподіл визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку, що передбачено пунктами 2.2.1 і 2.2.2 Методики.

14.02.2017 року позивач звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовною заявою про захист прав споживача та визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії.

09.03.2017 року рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

З огляду на викладене, дії відповідача, щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з лютого 2016 року по травень 2017 року є неправомірними, так як нараховані в порушення укладеного договору та Методики.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. При викладенні пояснень посилався на обставини зазначені в позові.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали в повному обсязі, надали письмові заперечення проти позову на які посилались при викладенні пояснень. Зазначили, що позивачу визначали кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (у травні нарахування за опалення не проводилось) керуючись п.п2.1, 2.1.4, 2.2.1, 2.2.2, розділом 3 Методики, п.12 Правил, а отже вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими.

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 є мешканцем квартири АДРЕСА_2 і споживачем послуг, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго». Вказаний будинок обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, в ньому наявні квартири як обладнані квартирними лічильниками обліку теплової енергії, так і без таких лічильниківАДРЕСА_3 обладнана квартирним лічильником обліку теплової енергії (а.с.5-8, 9), що учасниками розгляду не оспорюється.

Згідно копій квитанцій за надані послуги ПАТ «Облтеплокомуненерго» вбачається, за період з лютого 2017 року по квітень 2017 року (включно) по квартирі АДРЕСА_4 нараховано за опалення по будинковому лічильнику: лютий 2017 року 0,9237 Гкал на суму 1245,94 грн., березень 2017 року 0,5418 Гкал на суму 731,47 грн., квітень 2017 року 0,1259 Гкал на суму 169,96 грн. (а.с. 16-18).

З відповіді ПАТ «Облтеплокомуненерго» № 129-Т від 16.01.2017 року вбачається, що розрахунок загальних витрат теплової енергії на центральне опалення в будинку № 74 по вул. Незалежності в м. Чернігові здійснюється з урахуванням положень п. 2.2.1 Методики (формули 2.3-2.6) (а.с. 13-14).

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнало квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення.

Пункти 12 і 28 зазначених Правил в даному випадку застосовані бути не можуть, оскільки містять певні умови, наявність яких судом не досліджувалась, формул розрахунків в них відсутні.

Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі Методика) п.1.2.

Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з лютого 2017 року по квітень 2017 року позивачу визначалась у відповідності до п.п 2.2.1, 2.2.2, розділом 3 Методики, п.12 Правил, на що вказували представники відповідача і зазначено в представлених ними запереченнях.

З таким розрахунком не може погодитись суд, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1.4. Методики кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні субєкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. В даному ж випадку, як зясовано судом, певна кількість квартир в будинку 74 по вулиці Незалежності в місті Чернігові, в тому числі і квартира позивача, обладнані приладом обліку витрат теплової енергії на опалення, а отже зазначений пункт Методики в даному випадку застосуванню не підлягає.

Таким чином, порядок розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування, має визначатися розділом 2 Методики.

Пункт 2.1.4. Методики вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1.

В той же час п. 2.1.4. Методики наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК.

Пункти 2.2.1. і 2.2.2. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку.

Зазначені пункти Методики (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 3 по вулиці Героїв Чорнобиля в місті Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою.

Таким чином, дії відповідача щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з лютого 2017 року по квітень 2017 року (включно) є неправомірними, а отже його порушене право підлягає захисту заявленим способом шляхом зобов»язання ПАТ «Облтеплокомуненерго» здійснити ОСОБА_1 перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування з лютого 2017 року по травень 2017 року відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року №359 та провести коригування по особовому рахунку №97574.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 11, 57-61, 74, 88, 169, 208, 209, 213-215, 292 ЦПК України, ст.ст. 11, 15-16 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживача задовольнити частково.

Визнати дії Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування ОСОБА_1 витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з лютого 2017 року по травень 2017 року неправомірними.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» здійснити ОСОБА_1 перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування з лютого 2017 року по травень 2017 року відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року №359 та провести коригування по особовому рахунку №97574.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на користь державного бюджету (отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, розрахунковий рахунок 0001, код бюджетної класифікації 22030106) судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К. В. Мороз