У Х В А Л А

13 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Романюка Я.М., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Львів» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10 жовтня 2016 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Тетяна Олексіївна, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Гринько Ангеліна Павлівна, про визнання правочинів недійсними, скасування рішень, зобов'язання вчинити дії, відшкодування збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 вересня 2015 року позов публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Львів» (далі - ПАТ АКБ «Львів») задоволено частково, визнано недійсними укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_5: договори позики та іпотеки від 27 грудня 2012 року, договір про внесення змін від 14 лютого 2013 року № 188 до договору іпотеки від 27 грудня 2012 року, договір про внесення змін від 15 лютого 2013 року № 2650, договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 27 грудня 2012 року за № 2652, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_5; визнано недійним договір про внесення змін від 14 лютого 2013 року № 189 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 27 грудня 2012 року № 2652, договір про внесення змін від 15 лютого 2013 року № 194 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 27 грудня 2012 року № 2652, визнано недійсним укладені між ОСОБА_5 і ОСОБА_6: договір купівлі-продажу житлового будинку з відстрочкою платежу від 27 листопада 2013 року № 1717, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 27 листопада 2013 року № 1720, договір купівлі-продажу земельної ділянки з відстрочкою платежу від 27 листопада 2013 року № 1723; зобов'язано ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 земельні ділянки та житловий будинок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язано ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 зазначене спірне майно. Зобов'язано реєстраційну службу Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області внести записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, записи про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, які були зроблені на підставі: договору купівлі-продажу житлового будинку з відстрочкою платежу від 27 листопада 2013 року № 1717, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 листопада 2013 року № 1720, договору купівлі-продажу земельної ділянки з відстрочкою платежу від 27 листопада 2013 року № 1723, які були укладені між ОСОБА_5 і ОСОБА_6; договору іпотеки від 27 грудня 2012 року № 2650, договору про внесення змін від 14 лютого 2013 року № 188 до договору іпотеки від 27 грудня 2012 року за № 2650, договору про внесення змін від 15 лютого 2013 року № 193 до договору іпотеки від 27 грудня 2012 року № 2650, договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 27 грудня 2012 року № 2652, договору про внесення змін від 14 лютого 2013 року № 189 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 27 грудня 2012 року № 2652, договору про внесення змін від 15 лютого 2013 року № 194 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 27 грудня 2012 року № 2652, які були укладені між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 У решті позову відмовлено. Стягнуто зі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь позивача судові витрати в розмірі по 81 грн 20 коп. з кожного.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 вересня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ АКБ «Львів» скасовано та ухвалено в цій частині про відмову в задоволенні позову. Стягнуто з відповідача судові витрати зі сплати судового збору - на користь ОСОБА_6 5 тис. 495 грн 8 коп.; на користь - ОСОБА_4 3 тис. 737 грн 8 коп.; на користь - ОСОБА_5 3 тис. 605 грн 28 коп. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10 жовтня 2016 року касаційну скаргу ПАТ АКБ «Львів» відхилено, рішення Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року залишено без змін.

У липні 2017 року ПАТ АКБ «Львів» звернулось до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 10 жовтня 2016 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року з передбаченої пунктом 4 частини 1 статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статті 124 Конституції України та положень статей 14, 151, 153-154 ЦПК України.

На підтвердження зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень заявник посилається на постанову Верховного Суду України від 24 травня 2017 року (справа № 6-640цс17), в якій, на його думку, зазначені норми матеріального права застосовані по-іншому.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, заявлених з підстав статті 234 ЦК України, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що районний суд не врахував, що ознаки фіктивності в оспорюваних договорах відсутні, оскільки фіктивною визнається угода, на виконання якої сторони не виконали жодних дій, а тому дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 234 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843272/ed_2016_10_05/pravo1/T030435.html?pravo=1>), для визнання недійсними спірних правочинів.

Натомість у наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року у справі № 6-640цс17 вирішувалось питання про усунення розбіжностей щодо неоднакового застосування судами касаційних інстанцій положень статей 203, 215 ЦК України при розгляді спорів про недійсність правочинів з підстав порушення зазначених норм права.

Отже, наведене судове рішення не може бути прикладом невідповідності рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, оскільки наявне різне матеріально-правове регулювання спірних відносин.

За таких обставин, вважати заяву ПАТ АКБ «Львів» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Тетяна Олексіївна, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Гринько Ангеліна Павлівна про визнання правочинів недійсними, скасування рішень, зобов'язання вчинити дії, відшкодування збитків та моральної шкоди за заявою Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Львів» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10 жовтня 2016 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Я.М. Романюк

Л.І. Охрімчук