Справа № 369/900/17 Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/2611/17 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 23 10.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Ігнатченко Н.В.,

суддів: Суханова Є.М., Сушко Л.П.,

за участю секретаря: Волошина В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» про зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

у с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київоблгаз» про зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 березня 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення суддею норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про відкриття провадження, та передати справу до суду першої інстанції для вирішення цього питання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суддя районного суду виходив з того, що позивач не усунув зазначені в ухвалі від 26 січня 2016 року недоліки, а саме не надав доказів, що підтверджують обставини, викладені у позовній заяві.

Однак із таким висновком судді суду першої інстанції погодитися не можна.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Встановлено, що в січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київоблгаз», в якому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок вартості спожитого природного газу починаючи з 11 листопада 2015 року та стягнути моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 січня 2017 року позовна заява залишена без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам ст. 119 ЦПК України із наданням позивачу строку для усунення недоліків, але не більше ніж п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання даної ухвали 27 лютого 2017 року ОСОБА_2 подав заяву, в якій виклав свою позицію щодо обов'язку подання доказів на підтвердження відсутності заборгованості за спожитий природний газ та завдання моральної шкоди.

Проте, ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 березня 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Так, процесуальні вимоги до змісту позовної заяви визначені ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

За змістом ст. ст. 11, 119 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови у задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви суддя лише перевіряє, чи має заявник, відповідно до ст. 3 ЦПК України право на порушення справи, чи відповідають форма і зміст заяви вимогам, чи дотримані правила підсудності та чи не має інших, встановлених законом перешкод для порушення справи в суді.

За положеннями ст. 130 ЦПК України у попередньому судовому засіданні суд може уточнити позовні вимоги або заперечення проти позову, визначити факти, які необхідно встановити для вирішення спору, з'ясувати, які докази подані кожною стороною, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про витребування доказів.

Відповідно до положень ст. ст. 4, 10, 60 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, висновки судді не вказують на недоліки позовної заяви, а містять судження, що стосуються суті позовних вимог, які тягнуть постановлення інших за значенням судових рішень, тому зазначені в ухвалі судді районного суду обставини не можуть бути недоліками в розумінні ст. 121 ЦПК України.

Крім того, виходячи з принципу верховенства права, положень ст. ст. 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом та положень ст. ст. 15 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, очевидним стає висновок про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав та інтересів, у тому числі шляхом зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Таким чином у судді суду першої інстанції не було підстав вказану позовну заяву визнавати неподаною та повертати позивачу.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала судді скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, оскільки при вирішенні цього питання допущено порушення вимог цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 березня 2017 року скасувати, питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Є.М.Суханова

Л.П. Сушко