Провадження №2/193/490/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

06 жовтня 2017 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Кащука Д. А.

при секретарі Хомич Н. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

У С Т А Н О В И В:

11 вересня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування позову вказує, що 28 жовтня 2016 року помер ОСОБА_2.

Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 8,3206 га. розташованої на території Жовтневої (Вакулівської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0039.

За життя в 2013 році ОСОБА_2 зробив заповіт, яким заповідав зазначену земельну ділянку після своєї смерті позивачу ОСОБА_1.

Про те, що ОСОБА_2 28 жовтня 2016 року помер, їй стало відомо тільки у серпні 2017 року, так як ніхто раніше про його смерть їй не повідомляли.

Зазначає, що 6 вересня 2017 року вона звернулась до приватного нотаріуса Софіївського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але у видачі вказаного свідоцтва їй було відмовлено у звязку з тим, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин, тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом .

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлена у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Вакулівської сільської ради Софіївського району, належним чином повідомлений у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти позову не заперечує.

У відповідності до ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги заяви позивача, та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав:

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

згідно ст. 1272 ч. 3 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини.

В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 28 жовтня 2016 року помер ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть (повторно) серії І-КИ № 752345 від 5 вересня 2017 року виданий Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис № 195 (а.с. 5).

Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 8,3206 га. розташованої на території Жовтневої (Вакулівської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0039, що підтверджено державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 559785 від 06.04.2007 року (а.с. 4).

17 вересня 2013 року за життя ОСОБА_2 зробив розпорядження на випадок своєї семрті, згідно якого земельну ділянку площею 8,3206 га. розташовану на території Жовтневої сільської ради передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0039 заповів ОСОБА_1, вказаний заповіт посвідчений ОСОБА_4 державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори, та зареєстровано у реєстрі за № 797 (а.с. 6).

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті, а згідно ч.1 ст.1223 цього Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом на підставі ст.1235 ЦК України.

6 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус постановою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщини за заповітом у звязку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 7).

Згідно довідки № 2688 від 05.09.2017 року видана виконавчим комітетом Вакулівською сільською радою Софіївського району вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач ОСОБА_1 дізналась про смерть ОСОБА_2 лише під час одного із її візитів до місця проживання покійного у серпні 2017 року, адже вона проживає у іншій місцевості, частіше приїздити до ОСОБА_2 не мала змоги. Таким чином позивач не знала, і не могла знати про смерть спадкодавця і, відповідно, про відкриття спадщини, що і стало поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до ст.. 1218 ЦК України.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування (ч. 1 та ч. 2 ст. 1235 ЦК України).

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В силу ст. 6 Конвенції, кожна особа має право на ефективний захист своїх невизнаних прав.

Згідно з ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що причини пропуску звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є об'єктивними, тому, враховуючи положення ст. 6 Конвенції, права позивача підлягають захисту.

На підставі викладеного, з метою захисту прав позивача, суд приходить до висновку про необхідність визначення ОСОБА_1 додаткового строку тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 28.10.2016 р..

На підставі викладеного, керуючись ст.1269, 1270, 1272 ЦК України та ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 28 жовтня 2016 року.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, додатковий трьохмісячний строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, з часу вступу рішення у законну силу, після смерті ОСОБА_2, який помер 28 жовтня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. А. Кащук