Дата документу 12.04.2017
Справа № 334/1027/17
Провадження № 2/334/1659/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом і заповітом та за зустрічним ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування за законом і заповітом, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому вказує, що 11.05.2001 року померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть 1-ЖС №161754 видане 09.08.2001, актовий запис 4300), яка доводилася їй бабою.

Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що належав їй на праві власності (1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983 р.№1-3731; 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадок по закону, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983р.№1-3732).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 14.05.1996 року Р.№3-578, і все своє майно заповіла ОСОБА_4, який прийняв спадщину звернувшись у 2-гу державну нотаріальну контору м.Запоріжжя з заявою про прийняття спадщини, але не отримав свідоцтво про право на спадщину.

16.07.2014 року помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть І-ЖС №300113 видане 17.07.2014, актовий запис 4528 ), який доводився їй батьком і підтверджується Свідоцтвом про народження І-ЯК №218442 від 29.11.1968 року, актовий запис №321.

ОСОБА_4 на час смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина на 1/6 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що належав йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадок по закону, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983 р. №1-3732) та на 2/3 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що успадкований ним після смерті матері ОСОБА_5

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 на вищезгадане спадкове майно є діти померлого: ОСОБА_1 - позивачка та її сестра - ОСОБА_2.

На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем, і таким чином прийняла спадщину.

Між тим, оформити свої спадкові права позивачка позбавлена можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у звязку з чим Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії №1648 від 19.10.2016 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на 5/12 частини будинку за адресою м.Запоріжжя, вул.Олени Теліги (Менжинського) будинок 15 після смерті 11.05.2001 року ОСОБА_3 і після смерті 16.07.2014 року ОСОБА_4.

ОСОБА_2 також звернулася до суду з зустрічним позовом з аналогічних підстав, у якому вказує що 11.05.2001 року померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть 1-ЖС №161754 видане 09.08.2001, актовий запис 4300) яка доводилася їй бабою.

Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що належав їй на праві власності (1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983 р.№1-3731; 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадок по закону, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983р.№1-3732).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 14.05.1996 року Р.№3-578, і все своє майно заповіла ОСОБА_4, який прийняв спадщину звернувшись у 2-гу державну нотаріальну контору м.Запоріжжя з заявою про прийняття спадщини, але не отримав свідоцтво про право на спадщину.

16.07.2014 року помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть І-ЖС №300113 видане 17.07.2014, актовий запис 4528 ), який доводився їй батьком і підтверджується Свідоцтвом про народження І-ЖС №374929 від 06.07.1974 року, актовий запис № 1445.

ОСОБА_4 на час смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина на 1/6 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що належав йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадок по закону, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983 р. №1-3732) та на 2/3 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що успадкований ним після смерті матері ОСОБА_5

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 на вищезгадане спадкове майно є діти померлого: ОСОБА_1 - позивачка та її сестра - ОСОБА_2. На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем, і таким чином прийняла спадщину.

Між тим, оформити свої спадкові права позивачка позбавлена можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у звязку з чим Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії №1647 від 19.10.2016 року приватний нотаріус запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на 5/12 частини будинку за адресою м.Запоріжжя, вул.Олени Теліги (Менжинського) будинок 15 після смерті 11.05.2001 року ОСОБА_3 і після смерті 16.07.2014 року ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, у заяві до суду просила розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти зустрічного позову ОСОБА_2 не заперечує.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 Т.В. у судове засідання не зявилася, у заяві до суду просила розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти позову ОСОБА_1 О.В. не заперечує.

Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 11.05.2001 року померла ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть 1-ЖС №161754 виданим 09.08.2001року, актовий запис 4300.

Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що належав їй на праві власності (1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983 р.№1-3731; 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадок по закону, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983р.№1-3732).

Згідно ст. 534 ЦК УРСР у ред.. 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 14.05.1996 року Р.№3-578, і все своє майно заповіла ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР у ред.. 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець його прийняв.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР у ред.. 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_4 прийняв спадщину, звернувшись у 2-гу державну нотаріальну контору м.Запоріжжя з заявою про прийняття спадщини, але не отримав свідоцтво про право на спадщину.

16.07.2014 року помер ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть І-ЖС №300113 видане 17.07.2014 року, актовий запис 4528 ), який доводився ОСОБА_1 і ОСОБА_2 батьком і підтверджується Свідоцтвами про народження І-ЯК №218442 від 29.11.1968 року, актовий запис №321 і І-ЖС №374929 від 06.07.1974 року, актовий запис № 1445, відповідно.

ОСОБА_4 на час смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/6 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що належав йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадок по закону, виданого 2-ю Запорізькою нотконторою 18.08.1983 р. №1-3732) та на 2/3 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Олени Теліги (Менжинського) б.15, що успадкований ним після смерті матері ОСОБА_5

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповіту ОСОБА_4 не залишив, а отже, спадкування здійснюється за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 на вищезгадане спадкове майно є діти померлого: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали та була зареєстрована разом із спадкодавцем, і таким чином прийняли спадщину.

У встановлений законом шестимісячний термін, що відповідає вимогам ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батька.

Між тим, Постановами №1647 від 19.10.2016 року і №1648 від 19.10.2016 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у звязку з відсутністю правоуcтановлюючих документів на спадкове майно.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони, та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України в 2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. До правовідносин щодо виникнення права власності на спадкове майно у спадкодавців поширюються дії норми ЦК УРСР 1963 року, чинних на час їх виникнення.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Згідно п.10. ст. 37 Постанови КМУ від 17.10.2013 року № 868 «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документами, що підтверджують виникнення, перехід, та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових праві на нерухоме майно.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є законними та обґрунтованими, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 529,549 ЦК України у ред.. 1963 року, ст. 1217,1261, 1268,1269,1270 ЦК України у ркд. 2003 року суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5 /12 частини будинку за адресою м.Запоріжжя, вул.Олени Теліги (Менжинського) будинок 15 у порядку спадкування після смерті 11.05.2001 року ОСОБА_3 і після смерті 16.07.2014 року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5 /12 частини будинку за адресою м.Запоріжжя, вул.Олени Теліги (Менжинського) будинок 15 у порядку спадкування після смерті 11.05.2001 року ОСОБА_3 і після смерті 16.07.2014 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.