У х в а л а

іменем україни

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про стягнення заборгованості за депозитом та процентів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 07 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 18 грудня 2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра»

(далі - ПАТ «КБ «Надра») було укладено договір строкового банківського вкладу № 2087481, на виконання умов якого нею було внесено на рахунок відповідача 10 000 доларів США, строком на один місяць, тобто до 18 січня 2015 року, під 8 % річних.

Після закінчення строку дії депозитного договору вона звернулася до банку з вимогою про повернення депозиту.

Відповідно до поточного звіту ПАТ «КБ «Надра» від 18 лютого

2015 року останній перерахував їй кошти з процентами у розмірі

10 100, 47 доларів США, однак вказані кошти їй не було виплачено одразу.

У подальшому їй частинами поверталися належні грошові кошти, а саме: 17 липня 2015 року виплачено 60 000 грн, 21 липня 2015 року - 100 000 грн, 22 липня 2015 року - 21 806 грн 07 коп., а всього -

181 806 грн 07 коп.

Зазначала, що вказані кошти їй сплачувалися за курсом Національного Банку України станом на 05 лютого 2015 року, який становив 17 грн 99 коп., однак станом на момент введення у банку тимчасової адміністрації курс долара США становив 23 грн 13 коп.

Посилаючись на наведене та на те, що зобов'язання банку щодо повернення вкладу виконано не в повному обсязі,ОСОБА_4, із урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з ПАТ «КБ «Надра» на свою користь недоотриману суму вкладу з процентами у розмірі 75 457 грн 32 коп., що за курсом Національного банку України станом на 24 лютого 2016 року становить 2 771, 11 доларів США.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2016 року позов частково задоволено.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 кошти за договором строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення

№ 2087481, оформленого а рамках пакету послуг «ПУ «Перший», від

18 грудня 2014 року, у розмірі 2 245, 77 доларів США, що в еквіваленті становить 61 152 грн 32 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 07 червня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05 лютого 2015 року прийнято рішення № 26 про запровадження з 06 лютого 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Надра».

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачем було одержано в якості відшкодування за її вкладом кошти в сумі 181 806 грн 07 коп.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15.

Відповідно до п. 9 Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від

12 листопада 2003 року № 496 (в редакції, що була чинною на 06 лютого 2015 року), офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів діє з часу його встановлення.

При цьому станом на 00 год. 01 хв. 06 лютого 2015 року, тобто на момент запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра», діяв офіційний курс НБУ 17 грн 99 коп. за 1 долар (почав діяти із 14 години 05 лютого 2015 року), тому що курс 23 грн 13 коп. за 1 долар США почав діяти тільки з 14 години 06 лютого 2015 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що відповідачем виконано зобов'язання за договором банківського вкладу від 18 грудня 2014 року, при цьому здійснюючи розрахунок застосовано курс Національного Банку України, який діяв на момент запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра», відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 07 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К. Гримич

І.М. Фаловська