Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 435/4534/13-ц
Провадження № 22ц/782/691/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Авалян Н.М., Стахової Н.В.,

за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПУМБ»

на ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 15 серпня 2017 року

у цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «ПУМБ» про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 та забовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «ПУМБ» (далі-Банк) звернулось до суду зі скаргою про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 та забовязання вчинити певні дії.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 15 серпня 2017 року

вказана скарга залишена без розгляду.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «ПУМБ» просить скасувати ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 15 серпня 2017 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про залишення скарги без розгляду, суд першої інстанції послався на те, що заявником пропущений процесуальний строк для звернення з такими вимогами до суду, який визначений ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 385 ЦПК України.

Проте, вказані висновки суду є помилковими з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що 06.12.2016 року Троїцьким районним судом Луганської області видано виконавчий лист №435/4534/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором № 6338274 від 29.05.2008 року, а саме: заборгованість за сумою кредиту у розмірі 239854,29 доларів США; відсотки за користування кредитом станом на 23.04.2013 року у розмірі 153323,99 доларів США; пеню за порушення строків виконання зобовязань за період 24.05.2012 року по 23.04.2013 року у розмірі 601717,45 грн.(еквівалент 51601,73 дол. США за офіційним курсом НБУ); штраф у розмірі 29152,00 грн., а всього 393178,28 доларів США та 630869,45 грн. та судові витрати у розмірі 5268,00 (а.с. 6).

30.01.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання Управління державної служби головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання (а.с. 9).

При винесені вищезазначеного повідомлення державний виконавець зазначив, що відповідно до розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, на відділи примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими: боржники є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобовязання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Згідно статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Із тексту скарги слідує, що повідомлення виконавця від 30.01.2017 року отримано Банком 06.02.2017 року, а зі скаргою Банк звертається до суду 15.02.2017 року, тому заявник вважає, що строк на оскарження ним не пропущений.

Враховуючи, що Банк знаходиться в м. Києві, а Троїцький суд Луганської області в іншій місцевості, і матеріали справи не містять поштового конверту, до суду заява надійшла та зареєстрована 21.02.2017 року (а.с. 1), за таких обставин довід апеляційної скарги про дотримання строку на оскарження заслуговує на увагу.

Відповідно до частини 1 статті 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Крім того, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби та їх посадових осіб, який суду потрібно враховувати, а не загальний строк, визначений статтею 385 ЦПК.

Якщо зі скарги чітко не вбачається, чи пропущений строк звернення до суду, то суд повинен: залишити скаргу без руху та запропонувати заявнику усунути недолік скарги й зазначити з посиланням на відповідні докази дату, коли йому стало відомо про порушення свого права чи свободи, або суд у судовому розгляді може з'ясувати зазначене питання з відповідним рішенням: залишити скаргу без розгляду у зв'язку з пропущенням строку на оскарження та відсутність клопотання про його поновлення або розглянути скаргу по суті, якщо буде встановлено, що строк не пропущено.

Враховуючи, що судом відкрито провадження за вказаною скаргою в день реєстрації матеріалу в суді 21.02.2017 року (а.с. 13, 14), потім розгляд справи тривав і неодноразово відкладався, загалом справа знаходилася в провадженні суду до 15.08.2017 року, у заявника, виходячи з принципу правової визначеності, не було підстав вважати, що його скаргу не було розглянуто по суті з підстави недотримання строку подачі скарги.

У випадку ж, коли у суду вже після відкриття провадження у справі виникли сумніви щодо дотримання заявником строку на подачу скарги, слід було керуватися загальними правилами, передбаченими п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, відповідно до яких суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тому за таких обставин, коли судом не було запропоновано заявнику усунути недоліки заяви і не розяснено наслідки невчинення ним вказаних дій, залишення заяви без розгляду є таким, що не відповідає вимогам процесуального закону.

Крім того, суд першої інстанції порушив не тільки вищезазначені норми вітчизняного цивільного процесуального права, а також вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Враховуючи зазначені вище обставини, судова колегія приходить до висновку про те, що при розгляді скарги про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 та забовязання вчинити певні дії, суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для його вирішення тому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, ухвалу суду слід скасувати і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПУМБ» задовольнити.

Ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 15 серпня 2017 року

скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: