Провадження № 2/477/724/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО про розірвання договору на постачання автомобіля, стягнення коштів та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просить розірвати Угоду № 304291 від 31.03.2010 року, укладену між ним та ТОВ АВТО ПРОСТО; зобов'язати відповідача повернути йому виплачені кошти відповідно до зазначеної Угоди в сумі 98386,66 грн., стягнути моральну шкоду в сумі 1000,00 грн, а також стягнути з Товариства на його користь судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 31.03.2010 уклав угоду № 304291 з юридичною особою товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» та ним на придбання автомобіля марки ОСОБА_3 за системою «АВТО ТАК». Ціна автомобіля становила 88000 грн. 00 коп. З 2010 року - 2016 рік сплатив відповідачеві по справі 98 386 грн. 66 коп., але бажаного автомобілю не отримав

Згодом йому надійшло повідомлення в якому зазначалося про надання права на придбання автомобілю.

2.28.07.2016р. позивач і ТОВ «АВТО ПРОСТО» уклали Додаток №3 до договору про наступне: загальна сума грошових зобовязань Учасника станом на день підписання цього Додатку за Угодою № 304291 від 31.03.2010 становить 296152, 23 грн., з них сплачено 98386 грн. 66 коп., сума заборгованості Учасника станом на день підписання цього додатку складає 197765,57 грн. Сума заборгованості за угодою має бути погашена в повному обсязі згідно з графіком.

15.08.16 р. надійшло повідомлення, у якому було зазначалося про невиконання умов Договору та анулювання права на отримання автомобілю протягом трьох наступних асигнаційних актів.

11.08.2016 р. позивач по справі написав заяву про розірвання Угоди № 304291, повернення сплаченої суми на рахунок вищевказаного підприємства у розмірі девяносто вісім тисяч триста вісімдесят шість гривень 66 коп. , а 14.09.2016 р на відправлену заяву надійшла відповідь щодо розірвання угоди та про порядок повернення чистих внесків відповідно до п. 13.3 Угоди, згідно пріоритетів та після накопичення необхідної суми коштів у Фонді групи для повернення коштів.

Посилаючись на порушення відповідачем своїх зобовязань за Договором, позивач просить стягнути суми здійснених ним внесків в повному обсязі.

Окрім того, просив про розірвання вище вказаного договору, та про стягнення моральної шкоди в сумі 1000 грн., посилаючись на необхідністю лікування дитини інваліда, у чому був обмежений через неповернення коштів, перенесений стрес через таку поведінку, обмеженні у задоволенні своїх життєвих потреб, порушенні нормальних звязків, заниженні самооцінки.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та послались на вище викладене. Позивач також зазначив, що здійснював платежі відповідно до сформованих відповідачем платежів до липня 2016 року включно. Оплату в серпні 2016 року вже не проводив, через звернення із заявою про розірвання договору.

Згідно письмових пояснень представника відповідача ОСОБА_4, останній вказував про відсутність підстав для повернення всіх сум внесків. Вказував, що така процедура передбачена відповідно до п. 13.8 ст. 13 Договору. Щодо розірвання договору, вказує на те, що угода вже є розірваною, про що позивачу повідомлено листом від 14.09.2016 року. Щодо повернення коштів, то позивач є 5-тим у черзі з повернення та виконання зобовязань відповідача з повернення коштів ще не настало. Зазначає про передчасність позову і просить у його задоволенні відмовити.

Дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне 31.03.2010 року між сторонами укладено угоду, предметом якої є надання учаснику послуг системи «АвтоТак», спрямованих на придбання автомобіля

Згідно з додатком № 1 до цієї угоди позивач отримав право на придбання автомобіля «Шевроле Авто» за ціною 88000 грн. (а. с. 7).

Відповідно до розд. 1 Визначення термінів Додатку № 2 до Угоди «Цілий Чистий внесок - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля та формування фонду для повернення коштів і розмір якого розраховується шляхом ділення поточної ціни автомобіля на кількість внесків, передбачених графіком внесків. Половинний чистий внесок - це половина цілого чистого внеску».

«Повний внесок» - щомісячний платіж , який складається з суми Чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу, і підлягає сплаті учасником в порядку та у строки, визначені угодою.

Відповідно до Додатку №1 до Угоди вступний внесок, який підлягає сплаті при укладенні угоди становить 3168 грн., предметом угоди є автомобіль марки «Шевроле Авео», ціна автомобіля становить 88 000 грн., щомісячний цілий чистий внесок становить 0, 8333% від поточної ціни автомобіля, щомісячний внесок в оплату послуг - 0,38 %, щомісячний страховий внесок - 0,065 %, плата за право на отримання автомобіля - 3 % (а.с. 7).

За умовами Угоди позивач сплатив вступний внесок у розмірі 3168 грн. (а.с. 14). Всього станом на 28.07.2016 року ним сплачено 98386,66 грн., заборгованість становила 197 765, 57 грн. (а.с. 11).

Згідно повідомлення ТОВ «Авто Просто» від 30.03.2016 року, позивачу розяснено про його право на отримання автомобілю та необхідність надання пакету відповідних документів до 15.04.2016 року (а.с. 12).

15.08.2016 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про невиконання ним умов угоди та анулювання права на отримання автомобілю, і усунення від участі у трьох наступних Асигнаційних актах (а.с. 12 зворотній бік).

Згідно листа відповідача, 18.08.2016 року ОСОБА_1 направив на їх адресу заяву про розірвання договору та 14.09.2016 року ТОВ «ОСОБА_4 просто» повідомило про те, що Угоду розірвано і про повернення позивачу чистих внесків відповідно до п. 13.3 Додатку № 2 до Договору (а.с. 13).

Згідно п. 13.1 Додатку № 2, учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити ОСОБА_5 у письмовій формі.

Згідно п. 13.3 Договору сума чистих внесків, що підлягає поверненню розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив про розірвання договору, за вирахуванням відступного, згідно з яким він дорівнює розміру двох цілих чистих внесків, тобто 1, 666 % (2 X 0, 8333%).

п. 13.4 Додатку № 2 визначено черговість повернення таких внесків.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

ТОВ «АвтоПросто» не надано доказів черговості повернення чистих внесків особам, з якими розірвано Угоду та перебування позивача шостим в черзі на повернення коштів (а.с. 87), тобто доказів на дотримання формування черги відповідно до п. 13.4 Додатку №2 до Угоди.

Більш того, на вимогу суду не надано доказів щодо кількості учасників, яким з часу розірвання вказаного договору (серпня 2016 року) вже здійснено повне повернення чистих внесків (а.с. 91).

Окрім того, п. 13.2 вказаного Додатку, учасники уповноважили ОСОБА_5 щомісяця здійснювати відрахування в розмірі 5 % від кожного сплаченого чистого внеску до Фонду для повернення коштів, тобто відповідач мав резервувати кошти на такі цілі.

На час, розгляду справи та розірвання договору між сторонами минуло більше року, а тому посилання відповідача на черговість без зазначення конкретної суми, що підлягає сплаті та орієнтовного строку, свідчить про ухилення від виконання обовязку відповідно до п. 13.3 Додатку № 2 до Угоди.

Статтею 907 ЦК унормовано, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

З урахуванням викладеного, позивачеві у звязку з розірванням договору підлягає поверненню сума сплачених чистих внесків за вирахуванням відступного.

Згідно п. 13.3 Додатку № 2 розмір відступного становить два чистих внески.

Сума щомісячного чистого внеску за умовами Додатку №1 до Угоди у відсотках складає 0,8333 від вартості автомобіля.

Відповідно до повідомлення від 05.08.2016 року, вартість автомобілю, право на яке мав позивач, у місяць розірвання договору становила 231 000 грн. (а.с. 26).

Отже розмір відступного становить 3849,84 грн. (231000 х 1,6666 %).

Згідно наданих платіжних документів, сума сплачених позивачем чистих внесків становить всього 35 428, 10 грн. (а.с. 15-47).

У квитанціях, де не зазначено призначення платежу, суд виходив з типу та номеру платежу за кодом «01», що згідно сформованих відповідачем квитанцій відповідає призначенню за чистий внесок (а.с. 16 зворотній бік).

З урахуванням відступного сума чистих внесків, що підлягає поверненню позивачу становить 31 578, 26 грн. (35428,10 грн. сплачених внесків - 3849,84 грн. відступного).

Щодо розірвання договору, то як вже зазначено вище, останній є розірвано, про що позивачу повідомлено листом ТОВ «ОСОБА_5 просто» від 14.09.2016 року.

Щодо стягнення сум моральної шкоди, що позивач обґрунтовує неможливістю лікування дитини-інваліда з дитинства через невиконання відповідачем умов з повернення коштів, то така обставина не перешкоджала позивачу підписати Угоду в 2010 році, тоді як його донька ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом з дитинства.

Щодо інших підстав, такі як неможливість реалізації життєвих потреб, порушення нормальних життєвих звязків, то доказів щодо цього не надано.

Щодо заниження самооцінки в очах родини, сусідів та родичів, які іронізують з приводу вище вказаного, то таке моральне становище позивача може бути наслідком саме такого ставлення близьких людей, їх іронізування, а не з дій відповідача.

Відповідно до приписів 4 ст.60 ЦПК України - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За наведеного вище суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо стягнення сум моральної шкоди.

Стосовно вимог позивача про стягнення всієї суми сплачених ним внесків, то така процедура передбачена відповідно до п. 13.8 Додатку № 2 до договору, тобто у разі його розірвання протягом 7-ми днів з дня підписання, а як встановлено судом, заява про розірвання договору позивачем подана майже через шість років після його підписання.

Щодо суми судового збору, то відповідно до вимог ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», позивач звільнений від сплати судового збору, але останнім такий здійснено у сумі 580 грн. За такого, відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути суму судового збору в розмірі 640 грн., з яких 580 грн. на користь позивача, а решту 60 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на користь ОСОБА_1 суму внесків, що підлягає поверненню за договором № 304291 від 31.03.2010 року відповідно до п. 13.3 в сумі 31 578 (тридцять одна тисяча пятсот сімдесят вісім) грн. 26 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на користь ОСОБА_1 580 грн., та на користь держави 60 грн. судового збору.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання договору № 304291 від 31.03.2010 року та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, що не був присутній при його проголошенні - у той самий строк з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 28 вересня 2017 року.

Суддя Л.М. Семенова