Дата документу 21.08.2017
Справа № 334/2813/17
Провадження № 2/334/2139/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Адаменко К.В., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому вказує, що 21 липня 2016 року помер, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 366736 від 26 липня 2016 року

За життя ОСОБА_3 склав заповіт на користь позивача, яким заповідав належну йому квартиру АДРЕСА_1.

У встановлений законом строк позивач спадщину за заповітом, що залишалась після смерті, ОСОБА_3, прийняв, про що свідчить заведена Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою спадкова справа № 59446498, номер у нотаріуса 241/2016 рік.

До спадкової маси після смерті ОСОБА_3 увійшло нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_2, ? частина якої належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Відкритим акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» ім. С. Орджонікідзе 18 липня 1997 року, № 5322; а інша ? частина цієї ж квартири - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 06 грудня 2006 року, дружини, ОСОБА_4, виданого державним нотаріусом першої Запорізької державної нотаріальної контори 07 червня 2007 року, реєстровий № 4-602, реєстрація в ОП ЗМБТІ № запису 36947 від 11 червня 2007 року.

Рішенням Запорізької міської ради № 147/2 від 25 березня 2016 року вул. Леонова у м. Запоріжжі перейменована на вул. Парковий бульвар, вищевказані обставини підтверджується листом ТОВ ЗМБТІ від 10 квітня 2017 року за вих. № 3756.

Отже, позивач успадкував після смерті ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом, вищевказану квартиру. Водночас, оформити спадщину у позасудовому порядку, у нотаріальній конторі, позивач не має можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, про що свідчить постанова Першої державної нотаріальної контори від 13 квітня 2017 року за № 881/02-31,

В звязку із необхідністю подальшого управління спадковим майном, враховуючи неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно у нотаріальній конторі, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_3 (стара назва Леонова) у м. Запоріжжі, в порядку спадкування за заповітом після смерті, 21 липня 2016 року, ОСОБА_3.

У судовому засіданні адвокат позивач заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Територіальної громади в особі Запорізької міської ради проти позову не заперечувала.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об'єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.

Судом установлено, що 21 липня 2016 року помер, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 366736 від 26 липня 2016 року, який за життя склав заповіт на користь позивача і заповідав йому належну квартиру АДРЕСА_1.

До спадкової маси після смерті ОСОБА_3 увійшло нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_2, ? частина якої належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Відкритим акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» ім. С. Орджонікідзе 18 липня 1997 року, № 5322; а інша ? частина цієї ж квартири - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 06 грудня 2006 року, дружини, ОСОБА_4, виданого державним нотаріусом першої Запорізької державної нотаріальної контори 07 червня 2007 року, реєстровий № 4-602, реєстрація в ОП ЗМБТІ № запису 36947 від 11 червня 2007 року.

Рішенням Запорізької міської ради № 147/2 від 25 березня 2016 року вул. Леонова у м. Запоріжжі перейменована на вул. Парковий бульвар, вищевказані обставини підтверджується листом ТОВ ЗМБТІ від 10 квітня 2017 року за вих. № 3756.

Спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку в порядку ст. 1241 ЦК України, у спадщині, що залишилась, після смерті ОСОБА_3 немає.

Отже, позивач успадкував після смерті ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом, вищевказану квартиру.

У встановлений законом строк позивач спадщину за заповітом, що залишалась після смерті, ОСОБА_3, прийняв, у звязку з чим Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 59446498, номер у нотаріуса 241/2016 рік.

Разом з тим, оформити спадщину у позасудовому порядку, у нотаріальній конторі, позивач не має можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, про що свідчить постанова Першої державної нотаріальної контори від 13 квітня 2017 року за № 881/02-31.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження матеріалами спадкових справ після смерті ОСОБА_3.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 є законними та обґрунтованими, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1223,1268,1269,1270,1297,1298 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 (стара назва Леонова) у м. Запоріжжі, в порядку спадкування за заповітом після смерті, 21 липня 2016 року, ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.