Справа № 296/2822/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"03" серпня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

судді Галасюка Р.А.

за участю секретаря судового засідання Могилевець В.С.

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 06.02.2013 року, актовий запис № 112. За час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязків з ведення спільного господарства та виховання дитини. З листопада 2016 року сторони не підтримують подружні стосунки, не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Позивач зазначила, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим.

Крім того, позивач зазначила, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча здоровий та працездатний, а вона одна не зможе забезпечити високий рівень розвитку дитини, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів».

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч. 2 ст.158 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі з 06.02.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 098373 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 112 (а.с. 6).

Сторони по справі мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 192048 виданого 04.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с. 7).

У сторін відсутнє взаєморозуміння, відсутні спільні інтереси, вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, не проживають разом, за час окремого проживання подружжю не вдалося відновити сімейні стосунки, сімя існує формально, на примирення позивач не згодна та подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим.

Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей.

Отже, встановлення даних обставин, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже, рівною мірою зобовязані його утримувати.

Судом встановлено, що батько не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не виконує своїх батьківських обовязків.

Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1).

Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

А тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 10.04.2017 року.

Оскільки, відповідач не надає кошти позивачу на утримання дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення ним повноліття в примусовому порядку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач працездатний, є приватним підприємцем, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в частині від доходу відповідача, визначає аліменти в розмірі 1/3 частки доходу ОСОБА_2, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 квітня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі статті 367 ЦПК України суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, за подання вимоги про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки, позовна вимога про розірвання шлюбу задоволена, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за подання вказаного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 180, 181, 182, Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 60, 130, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 (до шлюбу - Романчук) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 112.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.04.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати повязані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

Cуддя Р. А. Галасюк