БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1051/17
Провадження № 2/497/656/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

при секретарі судового засідання Бекметовій Х.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфінанс" до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за договором позики №2017-05-000213 від 18.03.2017 року в сумі 13049,30 грн., та судових витрат в розмірі сплаченого позивачем судового збору - 1600грн., посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує зобов'язання за вказаним договором.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов в повному обсязі, пояснивши суду, що відповідач при укладанні угоди надала неповну інформацію стосовно свого фінансового стану, та, прострочивши графік погашення заборгованості - не йшла на співпрацю і контакти з позивачем для з'ясування поважності причин несплати боргу, та, роз'яснивши відповідачу умови договору про виплату суми заборгованості частинами, пояснила, що станом на теперішній час позивач відмовляється від уточнення позовних вимог у бік збільшення суми стягнення, для чого судом оголошувалася перерва у судовому засіданні за її, представника, клопотанням, - адже з моменту звернення до суду з даним позовом нарахування відсотків на заборгованість була припинена, але в разі, якщо відповідач вирішить, що умови реструктуризації неприйнятні, вона, як представник позивача, зобов'язана збільшити обсяг позовних вимог через донарахування відсотків - до 25 тис.грн. на суму боргу станом на теперішній час.

Відповідач, не визнаючи спочатку суми боргу, пояснювала, що підписала умови кредитного договору з-за безвихідного становища - потрібні були кошти на лікування, оскільки вона проходила тривале стаціонарне лікування з-за захворювання нирок; вона розуміє, що умови договору мають виконуватися, що підписувала їх добровільно, маючи намір виконати його і дотриматися його умов, але не погоджується з сумою боргу, оскільки хвороба її триває, вона не взмозі виплатити таку велику суму - немає того здоров'я, яке дозволяло їй знаходити підробіток до пенсії. Після пояснень представника позивача, відповідач пояснила, що вона має намір розрахуватися з боргом, але їй це дуже важко, вона розуміє умови кредитного договору та умови виплати боргу частинами, що в разі цього позивач може зупинити нарахування відсотків на заборгованість у зв'язку з важким матеріальним становищем з-за стану здоров'я, та лише за наявності відповідної медичної довідки і її заяви на реструктуризацію боргу - виплату суми заборгованості частинами - по 500грн. щомісячно. Зрозуміла вимоги законодавства щодо примусового стягнення боргу, про нарахування відсотків до закінчення виконання умов договору, буде намагатися вирішити питання з погашення боргу з позивачем без застосування процедури примусового стягнення боргу за виконавчим листом, має медичну довідку і, розуміючи, що для неї це великий тягар, після судового засідання піде писати заяву на реструктуризацію боргу.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно матеріалів, наданих суду позивачем, між сторонами 18.03.2017 року було укладено договір позики за №2017-05-000213, відповідно до якого позивач надав відповідачу позику: грошові кошти готівкою у сумі 1500гривень, про свідчить видатковий касовий ордер від 18.03.2017 року (а.с.10), з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожний день користування грошовими коштами - що становить 732% річних, з кінцевим строком повернення 06.04.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути борг до цього строку, та сплатити відсотки за користування позикою, що в сумі має складати 2100 гривень, - таким чином, позика була відповідачем взята строком на 20 днів з урахуванням дня отримання коштів, проте до теперішнього часу відповідач борг не повернув.

Починаючи з 11.10.2016 року позивач в усній та письмовій формі неодноразово намагався зв'язатися з відповідачем телефоном, звертався до відповідача листом з вимогою про повернення боргу, про що ним надані відповідні докази, але відповідач до теперішнього часу не виконав узяті на себе зобов'язання і не повернув кошти, не сплатив відсотки за користування ними, припинив будь-які дії з погашення заборгованості.

Відповідно до ч.1ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родових ознаками. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором.

Відповідно до розділу 7 вищезазначеного договору позики, за наявності прострочення сплати відсотків більш ніж на три дні, позичальник має сплати позикодавцю штраф в розмірі 250 гривень (п.7.2), а в разі невиконання позичальником зобов'язань з повернення позики у встановлений в договорі строк, позичальник сплачує позикодавцю пеню з розрахунку 2% за кожний день від суми заборгованості, що накопичилася (п.7.1). Сума заборгованості, що утворилася, включає в себе основний борг, капіталізовані відсотки, штраф та раніше нараховану пеню (п.7.3).

Отже сума боргу відповідача на момент звернення позивачем до суду, становить, на думку представника позивача - 13049.30 гривень, яка складається з:

- 1500 гривень - суми основного боргу;

- 3750 гривень - 2 відсотки за користування грошовими коштами протягом 125 днів;

- 0 гривень - штраф за прострочення сплати відсотків;

- 7499 гривень - 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань з повернення позики у встановлений строк (кількість прострочених днів 105);

- 300,30 грн.- індекс інфляції за період з 18.03.2017 р. по 20.07.2017 р. (105,72% ) , що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-7).

Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, чи інших актів цивільного законодавства; а, за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами божник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором між фізичними особами.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником строків повернення боргу.

Відповідно статті 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання зобовязання з порушенням умов, визначених його змістом, тобто неналежне виконання зобовязання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, докази, надані суду представником позивача - щодо підтвердження наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, та, за відсутності заперечень відповідача по суті позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

В такому разі, суд, дійшовши висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, має виконати вимоги ст.88 ЦПК України та стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі судові витрати - в даному випадку - в розмірі судового збору - 1600 гривень, - який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 131, 208, 209, 212-215, 223-228 294 ЦПК України, ст.ст.526, 536, 549, 610, 611, 612, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфінанс" до ОСОБА_3 про стягнення коштів задовольнити в повному обсязі.

Cтягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання якої зареєстроване за адресою: 68733, Одеська область, Болградський район с.Винорадівка вул.Гайдара,50, НОМЕР_1, що був виданий 19.06.2002р. Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ІПН НОМЕР_2), - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» (68601 м. Ізмаїл пр-т. Суворова, №60, оф.18, , п/р0100 в ПАТ «Укрсиббанк» м.Харків, МФО 351005), - суму заборгованості за договором позики №2017-05-00213 від 18.03.2017 року - в розмірі 13049 ( тринадцать тисяч сорок девять) гривень 30 копійок та судові витрати в розмірі сплаченого позивачем судового збору - 1600 (одна тисяча шістсот) гривень, а всього, разом - 14649( чотирнадцять тисяч шістсот сорок девять) гривень 30 копійок .

Рішення суду може бути оскаржене зацікавленими особами шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В.Кравцова