АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - Панченка М.М.,

суддів - Волошиної В.М., Музичко С.Г.,

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про припинення постачання електроенергії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», в якому просив зобов'язати відповідача припинити постачати електроенергію до Пансіонату «Джерело», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить позивачеві на праві приватної власності.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ним та ПАТ «Київенерго» відсутні договірні відносини з постачання електроенергії, у зв'язку з чим позивач вважає неправомірними дії відповідача з надання відповідних послуг. Зазначав, що у Пансіонаті проживають треті особи, які споживають електроенергію, унаслідок чого порушуються права позивача, оскільки за ним, як власником, утворюється заборгованість з оплати електроенергії.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року у задоволенні указаного позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Посилається на доводи, викладені у позовній заяві, та наполягає на тому, що споживання електроенергії без укладення відповідного договору забороняється, з огляду на що відповідач - ПАТ «Київенерго» зобов'язаний припинити постачання електроенергії до Пансіонату «Джерело».

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., пояснення осіб, що з'явились до суду, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06.11.2012 рокуміж ПАТ «Київенерго» та ТОВ «Гелліос ЛТД» укладено договір про користування електричною енергією № 11406, відповідно до умов якого постачальник взяв на себе зобов'язання постачати електричну енергію споживачу за адресою: АДРЕСА_1, а споживач - оплачувати постачальнику вартість використаної електричної енергії.

З 08.12.2015року указаний договір про постачання електричної енергії від 16.11.2012 року розірвано у судовому порядку за ініціативою ТОВ «Гелліос ЛТД».

25.04.2016 рокупозивач придбав комплекс будівель загальною площею 6800,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.Нового договору про користування електричною енергією між ОСОБА_1 та ПАТ «Київенерго» укладено не було.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з безпідставності позовних вимог.

Так, згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною енергією (далі по тексту - ПКЕЕ) згідно із законодавством України.

За змістом п. 1.2 ПКЕЕ, договір про постачання електричної енергії - домовленість двох сторін (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом і споживач), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 5.1 ПКЕЕ, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Отже, чинним законодавством у сфері споживання та постачання електричної енергії заборонено споживати електроенергію без укладення відповідного договору.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на території Пансіонату «Джерело», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, проживають треті особи, а саме: внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованих територій України та територій проведення АТО. Указані особи споживають електроенергію, яка постачається відповідачем, без укладення договору про користування електричною енергією.

Разом з тим, саме позивач, як власник Пансіонату «Джерело», зобов'язаний здійснювати контроль за користуванням указаними особами електричною енергією на належній йому території Пансіонату.

При цьому, ПАТ «Київенерго» здійснює постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1, оскільки відповідні послуги фактично споживаються.

Пунктами 6.18 та 7.5 ПКЕЕ визначено випадки, коли власник зобов'язаний припинити постачання електричної енергії споживачеві.

Так, пунктом 6.18. ПКЕЕ визначено, що у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Постачальник електричної енергії зобов'язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) - передачу електричної енергії (спільне використання технологічних електричних мереж) з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією. За умови одночасного розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем, виплати всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, та звернення нового споживача щодо укладення договору про постачання електричної енергії в межах одного розрахункового періоду припинення електропостачання об'єкта не здійснюється.

Разом з тим, приміщення Пансіонату не звільнене, а користування електричною енергією не припинено, у зв'язку з чим відсутні підстави для припинення постачання ПАТ «Київенерго» електричної енергії на підставі зазначеного вище пункту ПКЕЕ.

Щодо посилання позивача на п. 7.5 ПКЕЕ, то згідно указаного пункту, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, зокрема, у разі закінчення терміну дії, розірвання або неукладення між суб'єктами господарювання договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

Разом з тим, за змістом п.п. 1.2 та 5.1 ПКЕЕ, договір про постачання електричної енергії - є домовленістю між споживачем та постачальником електричної енергії, в той час, як в п. 7.5 ПКЕЕ йде мова про договори між суб'єктами господарювання, з огляду на що, указаний пункт не може бути застосовано в даному випадку.

Крім того, колегія суддів, незважаючи на відсутність укладення нового договору про постачання електроенергії між сторонами у справі, вважає за необхідне врахувати листи Оболонської РДА у м. Києві та Департаменту житлово-комунальної інфраструктури ВО КМР(КМДА) на адресу ПАТ «Київенерго» /а.с. 73-74/, в яких указані органи, у зв'язку з ситуацією яка склалася в Україні, зокрема, в частині вирішення питань забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб з окупованих територій та районів проведення АТО, просять відповідача тимчасово (до моменту вирішення питання відселення таких осіб з Пансіонату «Джерело») продовжити постачання електроенергії до корпусів указаного Пансіонату.

Також, колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, звертаючись до суду особа повинна довести факт порушення, невизнання або оспорювання власного права чи інтересу.

Звертаючись з даним позовом до суду, ОСОБА_1 зазначав, що у Пансіонаті проживають треті особи, які споживають електроенергію, унаслідок чого порушуються права позивача, оскільки за ним, як власником, утворюється заборгованість з оплати електроенергії.

Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про порушення прав ОСОБА_1, тобто про те, що відповідачем нараховується заборгованість позивачеві за оплату електроенергії щодо об'єкта, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З огляду на викладене вище, колегія дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції ухвалено на повно з'ясованих обставинах з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: