Справа №173/334/17
Провадження №2/173/379/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на наступне: 14.09.1994 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 112. В зв»язку з укладенням шлюбу вона змінила своє прізвище «ОСОБА_1» на прізвище чоловіка - «ОСОБА_1».

Від шлюбу у них є повнолітній син.

З лютого 2015 року припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства та почали проживати окремо один від одного.

Причиною розпаду сімейних відносин стало несумісність характерів, у них виникають постійні сварки, через що вони втратили повагу одне до одного та почуття любові, що й стало причиною звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному об»ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Строк для примирення просила не надавати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - «ОСОБА_1».

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об»ємі, підтвердивши пояснення позивачки, просить розірвати шлюб та не надавати строк для примирення.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 14.09.1994 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 112, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Від шлюбу у сторін є повнолітній син.

Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами через різність характерів, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили повагу одне до одного та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Сторони обоє просять суд розірвати укладений між ними шлюб.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства та з лютого 2015 року проживають окремо одне від одного.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, тому шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання позивачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суд вважає, що витрати, пов»язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану та витрати, пов»язані з розглядом справи в суді, відповідно до ст. 88 ЦПК України потрібно покласти на відповідача, так як позивачка є інвалідом 2-ї групи, часто хворіє і позовні вимоги задоволено в повному об`ємі.

На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14 вересня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 112 між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення через Верхньодніпровський районний суд.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.