Справа № 415/5863/17
Провадження № 2/415/2007/17
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.09.17 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Коваленко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 спілки «Імперіал ЛТД», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання права власності та зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, ОСОБА_1, із позовною заявою до ОСОБА_2 спілки «Імперіал ЛТД», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання права власності та зняття арешту з майна.

Суд вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановив, що вказана позовна заява не підсудна цьому суду, отже, підлягає поверненню.

До вказаного висновку, суд дійшов врахувавши наступні норми закону.

За загальними правилами підсудності, відповідно ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Із позовної заяви вбачається, що місцем знаходження відповідача ОСОБА_2 спілки «Імперіал ЛТД» є Луганська обл., м. Старобільск, вул. Трудова, б. 18, а ОСОБА_3 - АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи своє звернення до Лисичанського міського суду Луганської області позивач керується ч. 8 ст. 110 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися також за місцем виконання цих договорів.

Однак, посилання позивача на те, що договір купівлі-продажу автомобіля від 08.07.2015 року укладено у м. Лисичанськ, не дає йому право звертатися до Лисичанського міського суду Луганської області на підставі ч. 8 ст. 110 ЦПК, в якій йдеться про виконання договору, а не про місце його укладення. При цьому, ні в договорі, ні в позові не зазначено обставин, що дають право застосувати ч. 8 ст. 110 ЦПК України.

Крім того, як вбачається з копії договору про купівлю-продаж автомобіля від 08.07.2015 року марки Маzda, модель 626, державний номерной знак ВВ 9738ВМ, 1994 року випуску, номер кузова JMZGЕ12А201176093, він нотаріально не посвідчений.

Цивільним кодексом України передбачає, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом, за домовленістю сторін. Недодержання сторонами правочину вимоги закону про його обовязкове нотаріальне посвідчення, тягне за собою визнання такого правочину нікчемним. Чинним законодавством України чітко визначено, які правочини підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, а саме: договір про відчуження (купівля-продаж) нерухомого майна відповідно до положень ст. 657 Цивільного кодексу України. Докази визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним відсутні.

Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що предметом позову є вимога щодо зняття арешту з майна, до якої застосовується виключна підсудність відповідно до ст. 114 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 114 ЦПК України передбачено, що позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Однак, жодного доказу того, що майно перебуває у м. Лисичанськ до суду не надано. Одночасно вбачається, що згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, його власником є ОСОБА_3, м. Стаханов, пр. Леніна, 21/1, а тому автомобіль перебуває у його віданні.

Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 01.07.2017 року транспортний засіб затримав інспектор ВС ГНУП в Запорізькій обл. на трасі Харків Семфірополь. Транспортний засіб на тимчасове зберігання прийняв ОСОБА_5 (інші дані відсутні).

Жодних інших підстав, які б уповноважували Лисичанський міський суду Луганської області вирішувати спір, що виник, суд не вбачає.

За таких підстав, позовна заява територіально не підсудна Лисичанському міському суду Луганської області.

Згідно зі ст.115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Аналогічна норма передбачена п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, відповідно до якої, заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

За таких обставин, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 спілки «Імперіал ЛТД», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання права власності та зняття арешту з майна підлягає поверненню позивачу, для подання до належного суду.

Частина 5 ст. 121 ЦПК України передбачає, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Також, суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 115, 121, 122, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 спілки «Імперіал ЛТД», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання права власності та зняття арешту з майна - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Розяснити позивачу, що повернення цієї заяви не позбавляє його права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Коваленко