Справа №483/1069/17 17.10.2017 17.10.2017 17.10.2017
Провадження №22-ц/784/2231/17
Справа № 483/1069/17
Провадження № 22 ц 784/2231/17 Головуючий першої інстанції: Куцаров В.І.
Категорія 23 Доповідач апеляційного суду: Галущенко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2017 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної Н.В.

Серебрякової Т.В. із секретарем- Шагаєм О.А.

з участю

представника

позивача - Волочнюка О.С, Тимченка М.М.

відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_6 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26. 09. 2017 р., за

позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Очаківський райагрохім»» (далі - ТОВ «Очаківський райагрохім» або Господарство») до ОСОБА_6 та Куцурубської сільської ради об'єднаної територіальної громади ( далі -Куцурубська сільрада) про визнання договорів соціального партнерства оренди земельної ділянки від 14.09.2016 р. недійсними,

встановила:

10.07.2017 р. ТОВ «Очаківський райагрохім» звернулося з позовом до ОСОБА_6 та Куцурубської сільради про визнання договорів соціального партнерства стосовно оренди земельних ділянок недійсними.

Позивач зазначав, що він користується земельною ділянкою загальною площею 156,40 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва( числа не витребуваних земельних паїв) в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області на підставі договору оренди земельної ділянки укладеного з Очаківською райдержадміністрацією 12.07.2011 р.

Зазначена угода була зареєстрована в журналі реєстрації договорів оренди земельних ділянок по Парутинській сільській раді 12.07.2011 р. за № 16.

Строк дії цього договору не сплинув, ні в судовому ні в іншому порядку жодна із сторін його не припиняла та не розривала.

Його не визнано в судовому порядку недійсним.

Проте, в період дії договору Господарству стало відомо про укладення 14.09.2016 р. договорів соціального партнерства, за якими орендована позивачем земельна ділянка була передана Парутинською сільською радою в оренду ОСОБА_6 строком на одни рік до 14.09.2017 р.

Нові договори порушують права Господарства на оренду земельної ділянки, їх укладено з порушенням закону, а тому вони підлягають визнанню недійсними.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив про задоволення позову.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26. 09. 2017 р. ухвалено про задоволення позову ТОВ «Очаківський райагрохім»

Цим же рішенням постановлено про відшкодування позивачу судових витрат за рахунок відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, не погоджуючись з висновками суду стосовно наявності підстав для визнання угод недійсними, ставить питання про скасування рішення, ухвалення нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та неналежну оцінку доказів.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах оскарження, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний (але не вичерпний) перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга статті 16 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом про захист свого порушеного права позивач посилався на порушення новими угодами його права користування орендованою землею.

З матеріалів справи вбачається, що право користування землею виникло у ТОВ «Очаківський райагрохім» на підставі договору оренди укладеного з Очаківською райдержадміністрацією 12.07.2011 р.

Зазначена угода була зареєстрована в журналі реєстрації договорів оренди земельних ділянок по Парутинській сільській раді 12.07.2011 р. за № 16.

Строк дії цього договору не сплинув, ні в судовому ні в іншому порядку жодна із сторін його не припиняла та не розривала.

Його не визнано в судовому порядку недійсним.

За таких обставин та з врахуванням презумпції правомірності правочину, передбаченої ст.. 204 ЦК України, слід виходити з того, що користування землею позивачем є правомірним, а порушення цього права підлягає захисту шляхом визнання недісною угоди, яка порушує таке право.

Наявними у справі доказами доведено, що договори соціального партнерства, предметом яких є право оренди земельної ділянки з числа невитребуваних паїв, укладені з перевищенням повноважень Парутинської сільської ради та без попереднього отримання відповідачем дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Адже на час вчинення цих правочинів розпорядження землями державної власності, хоча і в межах Парутинської сільської ради, мало здійснюватися згідно з положеннями ст. ст. 122, 123, 124 ЗК України виключно територіальними органами Держгеокадастру України за проектами землеустрою та з отриманням дозволу на його розробку.

Крім того, в порушення вимог ст.. 15 Закону України «Про оренду землі», договори не містять кадастрового номеру та місяця розташування земельної ділянки.

Самі договори соціального партнерства не містять ознак державно-правого партнерства, передбачених ст.. 1 Закону України «Про державно-правове партнерство», яке відповідно до приписів абз.11 ч.2 ст.134 ЗК України дає право на отримання землі у користування без проведення торгів.

Суд повно та всебічно дослідив встановлені обставини справи, дав належну юридичну оцінку наданим доказам та виходячи з того, що договори соціального партнерства укладені з порушенням закону та порушують права Господарства на користування орендованою землею, у тому числі, на продовження оренди спірної земельної ділянки, прийшов обґрунтованого цими доказами висновку про те, що порушене право підлягає захисту способом визначеним п.2 ч.2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання оспорюваних договорів недійсними, як укладених з порушенням вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України.

При цьому в рішенні судом наведені обґрунтовані посилання на норми Земельного кодексу та Закону України «Про оренду землі», якими регулюються спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги щодо неукладеності договору та відповідно відсутності у позивача права на позов, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про оренду землі» відсутність в договорі однієї з суттєвих його умов є підставою його недійсності, в той час, як вимоги щодо недійсності договору оренди, укладеного Господарством з Очаківською райдержадміністрацією у 2011 році, не були предметом судового розгляду.

Безпідставними є також доводи щодо застосування у цій справі, правового висновку рішення Верховного Суду України від 08.12.2010 р., оскільки його ухвалено в порядку касаційного провадження, а не за результатами перегляду справи відповідно до приписів ст. 360-7 ЦПК України.

Не заслуговують на увагу також посилання на порушення порядку дослідження доказів.

Адже матеріали справи містять долучені до неї докази, на які посилались сторони на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Саме з врахуванням цих доказів судом ухвалене рішення.

При цьому, ні сам відповідач, ні його представник клопотань або заяв щодо порушення порядку дослідження доказів не подавали, зауважень щодо неправильності чи неповноти журналу судового засідання не робили.

Безпідставними є і посилання на те, що предметами договорів соціального партнерства та договору від 12.07.2011 р. є різні за місцеположенням земельні ділянки, адже такі припущення достовірними доказами не підтверджено.

При цьому відповідач не скористався правом на експертне дослідження чи долучення до участі у справі Очаківської РДА для з'ясування цього питання.

При цьому, апеляційна скарга не містить доводів щодо відсутності підстав для визнання оспорюваних угод недійсними.

Що стосується питання про відшкодування судового збору, то суд правильно виходив з того, що майнові права за недійсними договорами набував відповідач, а тому саме він має відшкодувати позивачу витрати на судовий збір.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути враховані при апеляційному розгляді, оскільки правильність висновків суду не спростовують, та не дають підстав вважати, що рішення є необґрунтованим, а справа вирішена з порушенням вимог закону.

Керуючись статтями ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити, а рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26. 09. 2017 р. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: Н. В.Самчишина

Т.В. Серебрякова