Справа № 405/8324/16-ц
Провадження №2/405/1753/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 з посиланням на ст.41 Конституції України, ст.ст.316, 319373, 391 ЦК України, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила усунути їй перешкоди у користуванні власністю, а саме: земельною ділянкою, що розташована за адресою АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_2 влаштувати інженерні технічні засоби на будинку та господарських спорудах домоволодіння АДРЕСА_2 що будуть забезпечувати стікання атмосферних опадів з покрівлі будинку та господарських споруд відповідача та запобігатимуть стіканню на її (позивача) земельну ділянку; крім того, просила зобов'язати відповідача ОСОБА_2 знести сарай, зазначений в технічному паспорті на будинок по АДРЕСА_2 під літерою «Е», розміром 5,1м х 4,0 м + 1,4 м х 1, 22 м, який розташований на спільній межі з земельною ділянкою, розташованою за адресою АДРЕСА_2

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1, та є власником земельної ділянки за цією ж адресою. Власником суміжної земельної ділянки та будинку АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_2, яка протягом тривалого часу чинить їй (позивачу) перешкоди в безпечному вільному користуванні належною їй (позивачу) земельною ділянкою. Зазначила, що на межі земельних ділянок, поблизу її (позивача) житлової будівлі (на відстані меншій ніж три метри), відповідач з порушенням санітарних, пожежних та будівельних норм незаконно побудувала двоповерхову споруду (будинок), поряд з якою побудувала сарай та літній душ, при цьому дозволу на проведення проекту, забудови чи реконструкції будинку вона (позивач) не надавала, та, враховуючи, що зазначені будівлі влаштовані в безпосередній близькості від межі її (позивача) земельної ділянки та будинку, атмосферні опади з даху будинку, належного відповідачу ОСОБА_2, а також сараю та літнього душу, потрапляють у її (позивача) подвір'я, що призводить до руйнування фундаменту будинку, а влаштована відповідачем система відведення атмосферних опадів з дахів зазначених вище споруд, направлена на її (позивача) подвір'я. Стічні води з літнього душу потрапляють на територію її (позивача) земельної ділянки, потрапляють в грунт, що призводить до зменшення родючості даного ґрунту, закисання ґрунту, та, відповідно унеможливлює зайняття городництвом та садівництвом. Крім того, стічні води та атмосферні опади потрапляють у літню кухню та на подвір'я, підтоплюють фундамент будинку, що призводить до їх руйнації, утворенню цвілі та сирості, що унеможливлює їх використання за призначенням, більш того, під час атмосферних опадів у вигляді дощу у зв'язку із стіканням води з даху сараю та житлового будинку на територію її (позивача) земельної ділянки, у її дворі створюються калюжі та багнюка, руйнуються між дворова огорожа, вода підтікає під її (позивача) житловий будинок, що призводить до руйнування фундаменту, та внаслідок зазначених подій вона (позивач) відчуває незручності в користуванні належною їй земельною ділянкою, що позбавляє її права нормально користуватися своєю власністю.

Неодноразові звернення до відповідача з проханням усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом спорудження водовідводів чи перероблення дахів таким чином, щоб вода не потрапляла на її (позивача) земельну ділянку, що призводить до руйнування її (позивача) будинку, жодного результату не дали, що стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права власності.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2017 року провадження в цивільній справі №405/8324/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою в частині позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_2 знести сарай, зазначений в технічному паспорті на будинок по АДРЕСА_2 під літерою «Е», розміром 5,1м х 4,0 м + 1,4 м х 1, 22 м, який розташований на спільній межі з земельною ділянкою, розташованою за адресою АДРЕСА_2, - закрито на підставі п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України у зв'язку з відмовою позивача від частини позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 та в її інтересах представник - адвокат ОСОБА_3 (діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 22.08.2017 року) позов в частині усунення перешкод у користуванні власністю, а саме: земельною ділянкою, що розташована за адресою АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_2 влаштувати інженерні технічні засоби на будинку та господарських спорудах домоволодіння АДРЕСА_2 що будуть забезпечувати стікання атмосферних опадів з покрівлі будинку та господарських споруд відповідача та запобігатимуть стіканню на її (позивача) земельну ділянку підтримали з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити. Також зазначили, що необхідно додатково зобов'язати ОСОБА_2 влаштувати інженерно-технічні засоби (жолоб для стікання води) для запобігання потрапляння води на земельну ділянку позивача ОСОБА_1, який повинен розташовуватися вздовж всього забору, який є між земельними ділянками позивача та відповідача та може бути виготовлений будь-яким способом задля забезпечення відведення води від паркану між сусідами. Додатково на обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що відповідно до положень ст.ст.391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої договором або законом, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, відповідно такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача, при цьому до уваги повинні братися будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. З огляду на зазначене, є необхідним зобов'язати відповідача вжити заходів для відновлення добросусідства згідно вимог ст.ст.91, 103-109 Земельного кодексу України, оскільки зважаючи на виниклий конфлікт, суд може, в необхідних випадках, коди вважатиме за необхідне, вийти за межі позовних вимог та в порядку ст.3 ЦПК України встановити додаткові зобов'язання між сторонами з цього приводу.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 28.11.2014 року) позовні вимоги не визнав, просив відмовити позивачу в їх задоволенні. На обгрунтування заперечень проти позову зазначено, що позивачем ОСОБА_1 вже подавався позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, про що свідчить позовна заява від 22.09.2014 року, в якій ОСОБА_1 просила усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме: земельною ділянкою, що розташована за адресою АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_2 влаштувати необхідні інженерно-технічні засоби на будинку та господарських спорудах домоволодіння АДРЕСА_2 що будуть забезпечувати стікання атмосферних опадів з покрівель будинку та господарських споруд відповідача та запобігатимуть стіканню на земельну ділянку ОСОБА_1 Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 квітня 2015 року, яке набрало законної сили, у справі №405/8793/14-ц відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, у зв'язку з чим є підстави для закриття провадження в частині позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Заслухавши позивача та її інтересах представника, заперечення проти позову представника відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.55, 124 Конституції України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, під якими розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначене право власника майна здійснюється шляхом пред'явлення негаторного позову про захист порушеного права, при цьому, предметом негаторного позову може бути вимога власника, який володіє майном, до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. В свою чергу, підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З огляду на зазначене, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Власник майна вправі звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, при цьому, останній вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов'язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

При цьому, враховуючи норми ч.2 ст.11, ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб'єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Підставу позову складають власне не норми матеріального права, які просить застосувати позивач, а зазначення фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та докази, на підтвердження зазначених позивачем обставин.

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.31 ЦПК України позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет та підставу позову до початку розгляду судом справи по суті.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 15.09.1964 року №2-6319 та акту готовності від 16.02.1983 року №60 позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Крім того, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 23.04.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6409, належить земельна ділянка площею 558, 7 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Власником житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 08.06.1971 року №2-3506 та акту готовності від 17.12.1986 року №623 та власником суміжної земельної ділянки площею 555, 4 кв.м за адресою АДРЕСА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 19.03.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5989, є відповідач по справі ОСОБА_2

Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 квітня 2015 року (справа №405/8793/14-ц), яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою було відмовлено з підстав недоведеності позовних вимог, при цьому, із змісту судового рішення вбачається, що позивач ОСОБА_1 пред'явила позовні вимоги за якими просила зобов'язати відповідача усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання відповідача влаштувати необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів на територію позивача з покрівель та карнизів будівель відповідача, розташованих по вул. Маріупольській, 42 м. Кіровограда, а саме: влаштувати на всіх спорудах водовідливи та стічні труби з водовідливом у вигрібну яму відповідача.

Обґрунтовуючи підстави поданого по даній справі позову, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є власником нерухомого майна - житлового будинку №40 та земельної ділянки, площею 558, 7 кв.м, що знаходяться по АДРЕСА_1, власником суміжної земельної ділянки та житлового будинку №42, що знаходяться по АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_2, яка облаштувала системи відведення атмосферних опадів з дахів належних їй (відповідачу) двоповерхового будинку, сараю та літньої кухні, які знаходяться на відстані меншій ніж три метри від межі, направивши їх (системи відведення атмосферних опадів) на її (позивача) подвір'я, які (стічні води) потрапляють на територію її (позивача) земельної ділянки, потрапляють в грунт, що призводить до зменшення його родючості, потрапляють у літню кухню, що призводить до її руйнації, утворення цвілі та сирості, а також підтоплюють фундамент будинку, призводячи до його руйнування, чим створює їй (позивачу) перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою.

Із аналізу змісту положень ст.ст. 1, 3 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України випливає, що право на судовий захист пов'язане виключно з порушенням суб'єктивного права позивача, при цьому суд у спосіб, визначений законами України, захищає лише порушені права позивача, обставини дійсного (реального) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача (або наслідки у вигляді збитків чи інших обмежень) має довести належними, допустимими і достовірними доказами саме позивач.

Відповідно до ст.ст.57, 58, 59, 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи, при цьому докази мають бути належними, тобто такими, що містять інформацію щодо предмета доказування, і допустимими, тобто такими, що можуть бути підтверджені певними засобами доказування, і кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, зазначаючи як на підставу позову про те, що відповідач ОСОБА_2 облаштувала системи відведення атмосферних опадів з дахів належних їй (відповідачу) двоповерхового будинку, сараю та літньої кухні, які знаходяться на відстані меншій ніж три метри від межі, направивши їх (системи відведення атмосферних опадів) на її (позивача) подвір'я, які (стічні води) потрапляють на територію її (позивача) земельної ділянки, потрапляють в грунт, що призводить до зменшення його родючості, потрапляють у літню кухню, що призводить до її руйнації, утворення цвілі та сирості, а також підтоплюють фундамент будинку, призводячи до його руйнування, чим створює їй (позивачу) перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою, позивачем ОСОБА_1 не надано належних доказів реального потрапляння атмосферних опадів на належну їй (позивачу), земельну ділянку, а так само потрапляння опадів в літню кухню та житловий будинок позивача з облаштованих відповідачем систем відведення атмосферних опадів з дахів належних останній двоповерхового будинку, сараю та літньої кухні, на підставі чого відсутні підстави стверджувати про факт порушення прав позивача з боку відповідача.

Крім того, судом відзначається, що пунктом 3.25 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 року №44, встановлено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м., при цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

На підставі зазначеного, нормативно встановлена відстань від найбільш виступаючої стіни будівлі до межі сусідньої земельної ділянки забезпечує можливість власнику будівлі здійснювати догляд за нею та її поточний ремонт і не являється гарантією прав інших осіб, у зв'язку з чим, недотримання цієї норми, за умови відсутності інших негативних наслідків, не свідчить про порушення власником будівлі прав суміжних власників чи користувачів майна.

Окрім того, в рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 квітня 2015 року встановлено, що інспекцією ДАБК у Кіровоградській області проводилася перевірка за зверненням ОСОБА_1 щодо потрапляння атмосферних опадів на її земельну ділянку, що підтверджується листом від 16.06.2014 року №01-06/127, при цьому перевіркою було встановлено, що має місце незначний перепад рівня землі між домоволодінням ОСОБА_1 та домоволодінням сусідів, і , можливо, є причиною потрапляння атмосферних опадів на земельну ділянку позивача.

Крім того, під час судового розгляду справи судом було переглянуто також зроблений представником позивача відеозапис на диску Vtrbatin DVD+R, 4,7 GB, з якого вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 облаштовано системи відведення атмосферних опадів на належних їй об'єктах нерухомого майна, які під час атмосферних опадів мають запобігати стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на суміжну земельну ділянку позивача, при цьому, з переглянутого з участю позивача та представників сторін відеозапису, не встановлено реального потрапляння таким шляхом (з систем відведення атмосферних опадів) атмосферних опадів на земельну ділянку позивача, та інших доказів цьому позивачем не надано, а тому відсутні підстави стверджувати про факт порушення прав позивача ОСОБА_1 з боку відповідача ОСОБА_2

З огляду на викладене вище, на позивача, поряд із обов'язком довести факт порушення свого суб'єктивного права відповідачем, також покладено обов'язок довести підставу позову, а саме: обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон пов'язує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову.

Із цих положень випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон пов'язує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його суб'єктивного права відповідачем, в свою чергу не доведеність позивачем ОСОБА_1 обставин створення відповідачем ОСОБА_2 перешкод в користуванні належною позивачу земельною ділянкою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а так само дійсного потрапляння атмосферних опадів з облаштованих відповідачем систем відведення атмосферних опадів з дахів належних їй (відповідачу) двоповерхового будинку, сараю та літньої кухні за адресою АДРЕСА_2 на земельну ділянку позивача за адресою м.кпопивницький, АДРЕСА_1, - є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог, що, разом з тим, не позбавляє позивача права звернутися до суду за захистом порушеного права або інтересу з інших підстав та з наданням належних та допустимих доказів на обгрунтування заявлених позовних вимог.

При цьому, судом не приймається до уваги,з підстав ч.1 ст.11 ЦПК України, позиція представника позивача про те, що суд може в необхідних випадках, коли вважатиме за необхідне вийти за межі позовних вимог та в порядку ст.3 ЦПК України встановити додаткові зобов'язання між сторонами з цього приводу, зокрема, зобов'язати відповідача ОСОБА_2 влаштувати інженерно-технічні засоби (жолоб для стікання води) для запобігання потрапляння води на земельну ділянку позивача ОСОБА_1, який (жолоб) повинен розташовуватися вздовж всього забору, який є між земельними ділянками позивача та відповідача та може бути виготовлений будь-яким способом задля забезпечення відведення води від паркану між сусідами, за якими (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 15, 57-59, 60, 61, 88, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов'язавши відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме: земельною ділянкою, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, шляхом облаштування інженерно-технічних засобів на будинку та господарських спорудах домоволодіння АДРЕСА_2, що будуть забезпечувати стікання атмосферних опадів з покрівель будинку та господарських споруд за адресою вул. Маріупольська, 42 в м. Кропивницький та запобігатимуть стіканню на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі, які складаються із судового збору залишити по фактично понесеним позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова