АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6420/17 Справа № 200/3684/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія 19
07 грудня 2017 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2017 рік грудень 07 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_3, про визнання недійсним договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» /далі по тексту ПАТ «УкрСиббанк»/ про визнання недійсним договору іпотеки, посилаючись на те, що 15.03.2007 року між ним та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибнанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 та договір про надання споживчого кредиту № 0/2.

15.03.2007 року між позивачем та вказаною банківською установою укладено і договір іпотеки № /0/3, відповідно до пункту 1.1 якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно житлове приміщення, зазначене в пункті 1.4 цього договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору іпотекою забезпечено в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань іпотекодавця за кредитним договором № 0 від 15.03.2007 року та за кредитним договором № 0/2 від 15.03.2007 року.

31.05.2012 року між сторонами укладена додаткова угода до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 15.03.2007 року.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що на момент укладання з банківською установою договору іпотеки у нього не було права власності на майно, що є предметом оспорюваного ним договору, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору іпотеки № 0/0/3 від 15.03.2007 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючий через свого представника за нотаріально оформленою довіреністю від 06.09.2016 року ОСОБА_4, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та визнати недійсним договір іпотеки № 0/0/3 від 15.03.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 2615.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не був власником предмету іпотеки на момент укладання відповідного договору, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки як видно з матеріалів справи за рахунок кредитних коштів, які позивач отримав за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 15.03.2007 року, він придбав за договором купівлі-продажу від 15.03.2007 року квартиру № 30, що знаходиться за адресою : м. Дніпропетровськ, вулиця Благоєва, будинок № 7, секція 1, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі № 2608, та яку в подальшому і передав в іпотеку кредитодавцю, відповідно до договору іпотеки № 0/0/3 від 15.03.2007 року.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що право власності на вказану квартиру у ОСОБА_2 виникло з моменту посвідчення договору купівлі-продажу нотаріусом та зареєстрованому в установленому порядку в державному реєстрі правочинів, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 3690123 від 15.03.2007 року, сформованим приватним нотаріусом ОСОБА_5 за підставою реєстрація правочину договору купівлі-продажу квартири від 15.03.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, судова колегія вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :