КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5878/17
Провадження № 2-о/552/310/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі Силка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України,-

В С Т А Н О В И В:

19.09.2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, мотивуючи її тим, що він народився 22 лютого 19б3 року в місті Кременчук Полтавської області, інвалід другої групи. У червні 1983 року він знявся з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 та поїхав на заробітки. З 1989 року до вересня 2004 року проживав та працював в Росії. У вересні місяці 2004 року повернувся до України, а саме, в м. Полтаву, де проживав без реєстрації за адресою: вул. Октябрська, буд. 53Б м. Полтави. 12.11.2011 року він скоїв злочин. У звязку з чим з 16.11.2011 року по 03.05.2012 рік знаходився в СІЗО м.Полтви. З 03.05.2012 року по 07.05.2012 рік знаходився в Дніпропетровському розподільнику. З 07.05.2012 року по 15.12.2016 рік знаходився в Українській психіатричній лікарні з суворим наглядом м. Дніпра. 27.09.2012 року був оглянутий МСЕК і визнаний інвалідом другої групи загального захворювання. 15.12.2016 року він був переведений до Полтавської обласної клінічної пс.ихіатричної лікарні імені ОСОБА_2 для подальш.ого примусового примусового лікування з посиленим наглядом, де і знаходиться по даний час. 31.01.2017 року він звернувся до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з питанням оформлення пенсії, та 23.02.2017 року отримав відмову у зв'язку з відсутністю посвідки на постійне проживання в Україні. Без встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року в судовому порядку, він позбавлений можливості отримати громадянство України. В звязку з чим просив суд встановити факт, що він постійно проживав на території України станом на період 24.08.1991 року та на 13.11.1991 рік.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник за дорученням ОСОБА_3 не з'явилися, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують в повному обсязі, просять її задовольнити.

Зацікавлена особа Київський районний відділ ДМС України в м.Полтава в судове засідання свого представника не направила, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені, заяв чи клопотань про відкладення розгляд у справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило.

За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, народився 22 лютого 1963 року в місті Кременчук Полтавської області. На даний час є інвалідом другої групи.

Все дитинство він проживав разом з матірю за адресою: АДРЕСА_2.

В червні 1983 року, маючи паспорт колишнього СРСР, заявник знявся з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 та поїхав на заробітки.

06.01.1991 року, коли померла мати заявника, останній повернувся до м.Полтави, де з січня 1991 року по лютий 1992 року фактично проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

У лютому 1992 року виїхав на заробітки в Росію де перебував до вересня 2004 року.

У вересні 2004 року ОСОБА_1 повернувся в Україну, в м. Полтаву, де проживав без реєстрації за адресою: вул. Октябрська, буд. 53Б м. Полтави.

12.11.2011 року він скоїв злочин.

З 16.11.2011 року по 03.05.2012 р. знаходився в СІЗО м. Полтави.

З 03.05.2012 року по 07.05.2012 р. ОСОБА_1 знаходився в Дніпропетровському розподільнику.

З 07.05.2012 року по 15.12.2016 року заявник знаходився в Українській психіатричній лікарні з суворим наглядом м. Дніпра. 27.09.2012 року був оглянутий МСЕК і визнаний інвалідом другої групи загального захворювання.

Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.201бр. і письмового дозволу Медичного департаменту Міністерства охорони здоров'я України від 23.09.2015 р., був переведений 15.12.2016 року до ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева

Крім того, судом встановлено, що 31.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з питанням про оформлення пенсії, та 23.02.2017 року отримав відмову у зв'язку з відсутністю посвідки на постійне проживання в Україні.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку що заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4-14, 213-215, 256, 257, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно, безвиїзно проживав на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 рік.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з моменту його отримання.

Головуючий Т.В.Турченко