Справа № 442/1469/17 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/783/5248/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю ОСОБА_3 представника Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року Дрогобицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих коштів, у якому просило суд ухвалити рішення про повернення згаданою відповідачкою позивачу 21 732 грн. 67 коп, як отриманих нею без достатньої правової підстави.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.01.2011 року у справі № 2-а-74/2011 задоволено адміністративний позов ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі Львівської області.

В подальшому постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2011 року було частково задоволено апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі Львівської області і вище згадану постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.01.2011 року в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі Львівської області виплатити ОСОБА_4 компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії за віком скасовано і у цій частині прийнято нову постанову про відмову у задоволенні цих позовних вимог, а у решті постанову залишено без змін.

Однак постановою Вищого адміністративного суду України від 19.02.2014 року вище згадані постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.01.2011 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2011 року було скасовано і у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено у повному обсязі.

За період з 01.06.2010 року по 30.04.2014 року ОСОБА_4 на підставі скасованих у подальшому судових рішень було виплачено 21 732 грн. 67 коп., які позивач і просив стягнути з відповідачки (а.с. 1-2).

Оскаржуваним рішенням у позові відмовлено (а.с. 44-45).

Дане рішення оскаржив позивач - Дрогобицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області.

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на те, що перерахунок виплат ОСОБА_4 позивачем було проведено не добровільно, а на виконання судових рішень, які набрали законної сили, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення (а.с. 47-48).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви та апеляційної скарги, позивач свої позовні вимоги обґрунтовує посиланням на статтю 1212 ЦК України, якою встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1), а також встановлено, що положення цієї глави (83 „Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2).

В той же час, зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однією особою за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Як стверджується матеріалами справи, кошти у розмірі 21 732 грн. 67 коп. були виплаченими відповідачці в результаті виконання позивачем постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.01.2011 року та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2011 року, які згодом були скасованими постановою Вищого адміністративного суду України від 19.02.2014 року (а.с. 3-8).

Отже, відносини, які виникли між Дрогобицьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Львівської області та відповідачкою ОСОБА_4, випливають із адміністративних правовідносин.

А за змістом статті 265 КАС України, суд апеляційної чи касаційної інстанції у випадку скасування судового рішення та закриття провадження у справі, залишення позовної заяви без розгляду чи відмови у задоволенні адміністративного позову (або задоволенні позовних вимог у меншому розмірі) вирішує питання про поворот виконання судового рішення (ч.1) і, ухвалюючи нове судове рішення, повинен зобовязати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим судовим рішенням або визначити інший спосіб і порядок здійснення повороту виконання (ч.2), а у випадку, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене судом, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, у якому знаходиться справа (ч.3).

Таким чином, чинним законодавством передбачений інший (спеціальний) спосіб повернення Пенсійному фонду України коштів (пенсії), виплачених на виконання судових рішень ухвалених в результаті задоволення адміністративного позову, які у подальшому були скасованими, ніж на підставі ст. 1212 ЦК України.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області відхилити та залишити рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: