Справа № 369/3102/17
Провадження № 2-к/369/4/17
УХВАЛА

Іменем України

18.08.2017 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинський районний суд Київської області ОСОБА_1, розглянувши клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, -

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання судового наказу №2АЕ-374, виданого 21 листопада 2005 року судом Залізничного району міста Гомель Республіки Білорусь, про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 25 процентів з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21 листопада 2005 року і до повноліття дитини.

Дослідивши матеріали клопотання та доданих до нього документів, суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 390 Цивільного процесуального кодексу України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частинами 1 та 2 ст. 392 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду спрямоване Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області до Києво-Святошинського районного суду Київської області відповідно до вимог ч. 1 ст. 392 Цивільного процесуального кодексу України. При цьому, як вказано у листі Головного управління юстиції у м. Києві від 14 березня 2017 року №4160-7-14 ОСОБА_3 проживає за адресою, вказаної у клопотанні, а саме: АДРЕСА_1.

В той же час, згідно відомостей відділу адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Київській області від 06 квітня 2017 року, наданих на запит суду, ОСОБА_3 по Київській області зареєстрованим не значиться.

Згідно листа виконавчого комітету Вишневої міської ради Київської області №3/08-1786 від 01 серпня 2017 року вручити судову повістку про виклик до суду не видалось можливим, оскільки двері в квартирі ніхто не відчиняв.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Вишневої міської ради Київської області №2763 від 26 липня 2017 року ОСОБА_3 не зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (колишня Жовтнева)АДРЕСА_2.

Судові повістки-повідомлення, адресовані ОСОБА_3, які направлялись за адресою, вказаної в клопотанні, повернуті до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 95109445 щодо субєкта ОСОБА_3 відсутнє майно, яке знаходиться на території Києво-Святошинського району Київської області.

Вищевказані обставини свідчать про те, що судом вжито вичерпні заходи для зясування місця перебування, проживання ОСОБА_3

Наявні в матеріалах справи дані дають судді підстави для висновку про те, що ОСОБА_3 не має зареєстрованого місця проживання (перебування) в Києво-Святошинському районі Київської області. При цьому в матеріалах справи відсутні відомості про знаходження на території Києво-Святошинського району майна, яке належить ОСОБА_3 Крім того, судове рішення направлялось судом ОСОБА_3 саме в м. Гомель, вул. Нагорна, 26-Б. Ні в клопотанні, ні в листі Головного територіального управлінням юстиції у Київській області відсутні відомості щодо зміни проживання/перебування ОСОБА_3 саме в Києво-Святошинському районі Київської області.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 не має зареєстрованого місця проживання (або перебування) в Києво-Святошинському районі, відсутні відомості про знаходження на території Києво-Святошинського району Київської області майна, яке належить ОСОБА_3, а місцезнаходження останнього невідоме, відповідно до ст. 392 Цивільного процесуального кодексу України клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання судового наказу №2АЕ-374, виданого 21.11.2005 судом Залізничного району міста Гомель Республіки Білорусь, не підлягає розгляду Києво-Святошинським районним судом Київської області.

На підстави вищевикладеного, керуючись п. 4 ч. 2 ст. 121, ч.ч. 1, 2 ст. 392 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду разом з доданими документами - повернути заявнику, у звязку з непідсудністю справи Києво-Святошинському районному суду Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :