Справа № 510/840/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Фурсовой А.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції Одеської області про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаними вимогами до відповідача та просив визнати його батьком ОСОБА_2, 27.05.2007 р. н. та ОСОБА_3 24.03.2009 р. н. Позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності.

Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції Одеської області надав свої письмові пояснення по суті справи, проти задоволення позовних вимог позивача по суті не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 2005 року він почав спільно проживати з ОСОБА_4 як одна сім я. Від фактичних шлюбних відносин у них народилося двоє дітей, син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. У звязку з тим, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був зроблений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини було записано за її вказівкою.

Таким чином, прізвище дітей було записано як «Іванов», а по-батькові було записано відповідно до імя позивача як «Васильович».

26.07.2015 року мати дітей ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 420818.

Розпорядженням Ренійської районної державної адміністрації №294/А-2015 від 29.09.2015 року. опікуном над малолітніми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 було призначено ОСОБА_6, яка є бабусею дітей.

Після смерті матері ОСОБА_4, позивач разом із ОСОБА_6 повністю утримують дітей, які проживають разом з позивачем та бабусею у с. Орлівка Ренійського району Одеської області. Позивач бажає виховувати своїх дітей в сімейному оточенні, піклуватись про їх здоровя, фізичний та духовний розвиток дітей тощо.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України - обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей 58, 59 ЦПК про належність і допустимість доказів.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дітей і позивачем на момент їх народження, або спільне виховання чи утримання ними дітей, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Крім того, згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків, також цією постановою вбачається, що відповідно до ст. 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або оспорюють заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Судом встановлено, що з 2005 року позивач почав спільно проживати з ОСОБА_4 як одна сім я. Від фактичних шлюбних відносин у них народилося двоє дітей, син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. У звязку з тим, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був зроблений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини було записано за її вказівкою. Таким чином, прізвище дітей було записано як «Іванов», а по-батькові було записано відповідно до імя позивача як «Васильович». 26.07.2015 року мати дітей ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 420818.

Розпорядженням Ренійської районної державної адміністрації №294/А-2015 від 29.09.2015 року. опікуном над малолітніми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 було призначено ОСОБА_6, яка є бабусею дітей.

Після смерті матері ОСОБА_4, позивач разом із ОСОБА_6 повністю утримують дітей, які проживають разом з позивачем та бабусею у с. Орлівка Ренійського району Одеської області. Позивач бажає виховувати своїх дітей в сімейному оточенні, піклуватись про їх здоровя, фізичний та духовний розвиток дітей тощо. Представник відповідачка не заперечував проти визнання батьківства позивача над ОСОБА_2 та ОСОБА_3, також не заперечував проти внесення змін до актових записів про народження дітей.

Таким чином, судом встановлені підстави для визнання батьківства ОСОБА_1 відносно сина ОСОБА_2, 27.05.2007 р. н. та сина ОСОБА_3, 24.03.2009 р. н. За такими обставинами, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,169,209,212,214,215 ЦПК України, ст. ст. 126, 128 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати батьківство ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виключити відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 про ОСОБА_7, як батька дитини.

Внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши батьком дітей ОСОБА_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.І. Дудник