Справа № 749/951/16-ц
Номер провадження 2/749/28/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2017 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чигвінцева М.С.

секретаря Скорої Л.О.,

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сновськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5, треті особи: Сновська міська рада Чернігівської області та Щорська державна нотаріальна контора Чернігівської області про встановлення факту належності заповіту та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності заповіту та визнання права власності на спадкове майно.

В своєму позові позивачка зазначає, що 20 грудня 1991 року тітка позивача ОСОБА_6 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Щорської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за №28 на ім?я ОСОБА_8. Вказаним заповітом тітка позивачки заповіла позивачці частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

12.08.2014 року тітка позивачки померла. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка своєчасно прийняла спадщину. На даний час позивачка має намір оформити свідоцтво про право на спадщину відповідно до заповіту. Але в нотаріальній конторі позивачу було відмовлено з тих підстав, що у заповіті допущена помилка та акцентована увага позивача на тому, що існує розбіжність прізвища, зазначеного в паспорті позивачки з прізвищем зазначеним у заповіті, а саме замість прізвища за паспортом «Плугатарьова», у заповіті зазначено «Плугатарева».

Крім того, у заповіті вказано, що тітка заповідає позивачу частину житлового будинку з надвірними будівлям, що знаходиться в АДРЕСА_2. Однак, після складання заповіту відбулося переіменування спочатку вулиці на «Спортивна» а потім і міста на «Сновськ».

Що стосується номера квартири, то цей будинок не має нумерації квартир, а покійній тітці належало 1/4 ідеальна частка вказаного будинку на підставі договору дарування від 30.06.1972 року. Зокрема, коли квартира дарувалась тітці, то вулиця, на якій знаходиться будинок називалась вулицею Свободи.

На підставі вказаного нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та запропонувала позивачу звернутися до суду.

Посилаючись на викладене, та звертаючи увагу суду на те, що в даній справі наявний спір про право позивачка просить суд:

встановити факт, що заповіт, від імені ОСОБА_6, посвідчений 20.12.1991 року державним нотаріусом Щорської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за №28, складений на імя ОСОБА_8 належить позивачці;

визнати за нею право власності на 1/4 частину будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: Чернігівська область, м. Сновськ, вул.. Спортивна, 17, що належала ОСОБА_6, померлої 12.08.2014 року.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 заперечували проти позову, жодних підстав своїх заперечень не вказала.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 не заперечував проти позову та пояснив, що до даної справі він немає жодного відношення, оскільки в його квартирі окремий вхід.

У судовому засіданні представник третої особи Сновської міської ради відсутній, в матеріалах справи є клопотання про розгляд вказаної справи без участі представника міської ради.

У судовому представник третьої особи Щорської державної нотаріальної контори Чернігівської області відсутній, про час та місце розгляду справи нотаріальна контора повідомлена належним чином.

Суд вислухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлено, що 11.08.2016 року позивач звернулась до Щорського районного суду Чернігівської області із заявою про встановлення факту належності заповіту. Однак ухвалою вказаного суду від 13.09.2016 року вказану заяву позивача залишено без розгляду, оскільки у справі окремого провадження виник спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження (справа №749/817/16).

Крім того, до суду надійшла позовна заява ОСОБА_5, ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, за результатами розгляду якої 09.11.2016 року Щорським районним судом Чернігівської області прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним. Вказане рішення набрало законної сили 09.12.2016 року (справа №749/925/16).

З наведенех обставин вбачається, що даний спір можливо вирішити лише в позовному провадженні.

12.08.2014 року померла ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія І-ЕЛ № 238519.

За життя померла ОСОБА_6 20.12.1991 року склала заповіт з якого вбачається, що ОСОБА_6 заповіла належну їй на праві особистої власності, частину жилого з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Щорсі ( нині Сновську) по вул. 60 років ВЛКСМ (нині Спортивна), №17 квартиру один, Чернігівської області, ОСОБА_8. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Щорської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі під номером 1879, заповіт було підписано ОСОБА_6, особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено.

Згідно постанови державного нотаріуса Щорської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 встановлено, що державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом на вказану вище квартиру, оскільки у заповіті допущена помилка та існує розбіжність прізвища, зазначеного в паспорті з прізвищем, вказаним у заповіті, а саме6 замість прізвища за паспортом «Плугатарьова» у заповіті вказано «Плугатарева», крім того, майно, зазначене у заповіті - квартира АДРЕСА_3, не відповідає зазначеному у договорі дарування та інформаційній довідці комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» в яких вказано ? частина житлового будинку.

Згідно паспорту громадянина України позивача серії КК №589306, виданого Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області 16.02.2001 року, ОСОБА_1, яка народилась 03.08.1955 року у місті Арциз, Одеської області, на 2 сторінці вказаного паспорту її прізвище зазначено російською мовою «Плугатарева».

Таким чином, матеріалами справи підтверджено розбіжність у написанні прізвища позивача в заповіті, внаслідок помилкового перекладу з російської мови на українську.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ.

Встановлення факту належності заповіту необхідне позивачу для можливості прийняти спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_6.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов в частині встановлення факту належності документу є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача в частині визнання за нею права власності на на 1/4 частину будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: Чернігівська область, м. Сновськ, вул.. Спортивна, 17, що належала ОСОБА_6, померлої 12.08.2014 року в порядку спадкування за заповітом, судом встановлено наступне.

Як було встановлено судом, померла 12.08.2014 року ОСОБА_6 заповіла належну їй на праві особистої власності, частину жилого з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Щорсі ( нині Сновську) по вул. 60 років ВЛКСМ (нині Спортивна), №17 квартиру один, Чернігівської області, ОСОБА_1.

Державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що майно, зазначене у заповіті - квартира АДРЕСА_3, не відповідає зазначеному у договорі дарування та інформаційній довідці комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» в яких вказано ? частина житлового будинку.

Згідно договору від 30.06.1972 року № 880 встановлено, що ОСОБА_6 належить частина будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходяться в м. Щорс, Чернігівської області по вул.. Свободи, буд. 17, ідеальна частка вказаного будинку становить ?, яка прийняла її в дар від ОСОБА_10, якому вона належала на підставі договору купівлі продажу будинку, посвідченого Щорською держнотконторою від 23.04.1971 року за реєстром №782, який зареєстровано в Чернігівському бюро технічної інвентаризації від 23.04.1971 року за №1135.

Згідно копії довідки Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 16.03.2015 року № 69 ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 30.06.1972 року № 880 на праві власності належить ідеальна частка ? по вул.. Спортивна (колишня вул.. Свободи), м. Щорс (нині Сновськ)

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.05.2016 року № 1353-VIII встановлено, що місто Щорс перейменовано на місто Сновськ, а Щорський район перейменовано на Сновський район.

Відповідно до ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Таким чином, беручи до уваги те, що позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняла, тобто набула прав та обов'язків спадкодавця та враховуючи ту обставину, що позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину в сили обставин, що від неї не залежать, суд вважає визнати за нею право на спадщину в порядку спадкування за заповітом, а тому позовні вимоги в цій частині необхідно задовольнити.

Відносно відповідача ОСОБА_3 слід вказати, що останній проживає у вказаному будинку та має окремий вхід до своєї квартири, що в судовому засіданні підтвердили сторони, крім того останній проти позову позивача не заперечує немає жодних претензій до позивача, а тому приходить до висновку, що ОСОБА_3 в якості відповідача визначено помилково, оскільки з встановлених судом обставин ОСОБА_3 немає жодного відношення до спірних правовідносин між сторонами суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5, треті особи: Сновська міська рада Чернігівської області та Щорська державна нотаріальна контора Чернігівської області про встановлення факту належності заповіту та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Встановити факт, що заповіт, від імені ОСОБА_6, посвідчений 20.12.1991 року державним нотаріусом Щорської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за №28, складений на імя ОСОБА_8 належить позивачці - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені при зверненні до суду, судовий збір в розмірі 1102, 40 грн.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/4 частину будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: Чернігівська область, м. Сновськ, вул.. Спортивна, 17, що належала ОСОБА_6, померлої 12.08.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернігівської області через суд, який постановив рішення.

Суддя М.С. Чигвінцев