Провадження № 2-о/127/850/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

прокурора Безпалюка А.О.,

представника заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_4» цивільну справу за заявою Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_4» про госпіталізацію ОСОБА_5 в примусовому порядку без його згоди,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_4» про госпіталізацію ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в Немирівському районі, с. Спохати, вул. Залізнична, 26, в примусовому порядку без його згоди.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_5 27.09.2017 року госпіталізований в відділення №1 за направленням завідуючого приймальним відділенням ВОПНЛ ОСОБА_6, яка після особистого огляду ОСОБА_5 зробила висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу.

27.09.2017 року о 14.45 год. ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка ОСОБА_4, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_5

В судовому засіданні представник лікарні заявлені вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві, просила заяву задовольнити.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечував.

ОСОБА_5 усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні не надав.

Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

27.09.2017 року о 14.45 год. ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка ОСОБА_4, яка зробила висновок, що ОСОБА_5 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного перебігу (F20.00), потребує госпіталізації в примусовому порядку без його згоди.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в ВОПНЛ з 2003 року з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», тоді ж йому встановлено ІІ групу інвалідності. З того часу неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в ВОПНЛ, в тому числі з приводу примусового лікування як заходу медичного характеру. Востаннє знаходився на стаціонарному лікуванні з 20.07.2016 року по 07.11.2016 року. Протягом останніх днів до вступу в ВОПНЛ психічний стан погіршився: не спав вночі, став агресивним до оточуючих, напруженим, дратівливим, конфліктним, побив матір, зловживав алкоголем, ночував на цвинтарі, казав, що «в нього там є жінка і він з нею спить», у звязку з чим доставлений в супроводі матері в ВОПНЛ та примусово госпіталізований до 1-го відділення ВОПНЛ.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 13.12.2012 року ОСОБА_5 визнано недієздатним.

Враховуючи дані медичної документації (акт огляду комісії-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації у примусовому порядку, заява матері, копія рішення суду, направлення на госпіталізацію) ОСОБА_5 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного перебігу (F20.00), потребує госпіталізації в примусовому порядку без його згоди.

Згідно статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 не відповідає Конституції України (є неконституційними).

Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Стаття 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 14, 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 4-8, 10, 57-61, 209, 212-215, 218, 279-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_4" про госпіталізацію ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в примусовому порядку без його згоди, задовольнити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Присяжні: