Справа № 583/2415/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі Зубатовій І.В.,

за участю скаржника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Мащенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження Охтирського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області заінтересована особа ОСОБА_2 на постанову Охтирського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.02.2016 року,

встановив:

07 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою. В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначає, що постановою Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 29.02.2016 року, під час примусового виконання виконавчого листа по справі №583/2435/14-ц від 03.09.2014 року, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення 12 976,28 грн. 03.08.2017 року ним було погашено заборгованість по аліментах на загальну суму 56674,59 грн. На наступний день ОСОБА_1 звернувся до виконавчої служби із заявою про зняття арешту з майна, яке належить йому на праві приватної власності, однак листом начальника виконавчої служби від 23.08.2017 року йому повідомлено, що арешт може бути знято виключного за рішенням суду. Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментах станом на 14.08.2017 року заборгованість складає лише 380,24 грн. Після сплати заборгованості по аліментах за попередні роки, бувша дружина претензій до нього не має. Тому просить знати арешт та припинити заборону відчуження майна, належного йому, накладеного постановою державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 29.02.2016 року. Крім того, просить визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк, так як після отримання відповіді з виконавчої служби 23.08.2017 року ним було подано 31.08.2017 року позовну заяву про зняття арешту з майна, а 05.09.2017 року він дізнався, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.09.2017 року було відмовлено у відкритті провадження по справі.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Пояснив також, що заборгованість за минулий період виникла через те, що він працював неофіційно, а тому не сплачував аліменти. На даний час він офіційно працевлаштований, зробив відповідні висновки та в подальшому зобов`язується сплачувати аліменти.

Представник Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби державний виконавець Мащенко О.М. в судовому засіданні не заперечувала про ти вимог скарги, при вирішення посилалася на розсуд суду. Зауважила, що аліменти це періодичні платежі, а тому не відомо як буде себе вести боржник в майбутньому.

Заінтересована особа скаржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах справи. Із заявами про перенесення розгляду справи, чи із запереченнями проти скарги до суду не зверталася.

Вислухавши пояснення скаржника та її представника, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні в Охтирському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває виконавче провадження №50231220 з примусового виконання виконавчого листа №583/2435/14-ц виданого 03.09.2014 року Апеляційним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи стягування з 25.06.2014 року та сплачувати аліменти матері дитини ОСОБА_2 .

В межах виконання вищезазначеного виконавчого листа державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції 29.02.2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт та все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Згідно із ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (в редакції чинній на момент накладення арешту), у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.

Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 14.08.2017 року, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 станом на 14.08.2017 року становить 380,24 грн.

На підставі ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, арешт може бути знятий за рішенням суду.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином, Закон передбачає можливість зняття арешту з майна боржника в разі погашення ним заборгованості по сплаті аліментів, які є періодичними платежами, за умови можливості виконання рішення суду в інший спосіб ніж звернення стягнення на майно боржника.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 (м. Охтирка) на посаді вожатий службових собак кінологічного відділення інженерно саперного батальйону. Щомісяця він отримує грошове забезпечення, під час виплати якого фінансово економічною службою частини здійснюється відрахування по аліментах, тому заборгованість на суму 380,24 грн. буде погашена під час виплати грошового забезпечення.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 перед стягувачем на теперішній час відсутня, то це свідчить про відсутність подальшої необхідності у забезпеченні примусового виконання судового рішення через накладення арешту на усе майно боржника, при цьому суд звертає увагу, що стягнення мають періодичний характер.
Таким чином суд вважає можливим зняття арешту з усього майна ОСОБА_1 , який був накладений постановою державного виконавця від 29.02.2016 року.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду та наведені причини пропуску цього строку, а саме те, що після отримання відповіді з виконавчої служби 23.08.2017 року ним було подано 31.08.2017 року позовну заяву про зняття арешту з майна, а 05.09.2017 року він дізнався, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.09.2017 року було відмовлено у відкритті провадження по справі.

Відповідно до вимог ст. 385 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання позовної заяви може бути поновлено судом.

Суд вважає за можливе поновити пропущений заявником строк для звернення до суду із скаргою на постанову Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.02.2016 року, оскільки наведені причини визнає поважними.

Керуючись ст.ст. 6,10, 11, 59-61, 210, 384-388 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:
Поновити строк на оскарження постанови.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт та припинити заборону відчудження майна, належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , накладеного постановою Охтирського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.02.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк із дня проголошення ухвали, у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення ухвали з моменту отримання її копії.

Суддя Р.В. Сидоренко