Справа № 453/64/17 Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю.Є.
Провадження № 22-ц/783/3602/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Сколівська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_4, який помер 09.11.2012 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що після розірвання шлюбу з матірю, батько з ними не проживав і про нього йому нічого не було відомо, а тому лише в кінці травня 2013 року від матері відповідача він дізнався про смерть батька, а в грудні 2016 року довідався про наявність спадкового майна. Зазначав, що спадкова справа після смерті батька була заведена Сколівською державною нотаріальною конторою на підставі заяви відповідача, яку вона подала 08.05.2013 року в останній день спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, не повідомивши нотаріуса про наявність у спадкодавця інших спадкоємців, для того, щоб він не встиг звернутись до нотаріуса теж із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 05.04.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити. Апелянт вважає, що зазначені ним обставини доведені і вказують на наявність правових підстав для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, однак, такі безпідставно не враховані судом при вирішенні даного спору.

В судове засідання сторони та третя особа не зявилися, про час та місце розгляду справи всі були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку (а.с.86-90, 93), клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.197, ч.2 ст.305 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилась 09.11.2012 року (а.с.10).

ОСОБА_4 є батьком позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 (а.с.9, 13).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була відкрита Сколівською державною нотаріальною конторою 14.05.2012 року на підставі заяви відповідача ОСОБА_3, яку вона подала 08.05.2013 року (а.с.13-15).

Позивач ОСОБА_2 разом із батьком не проживав і заяви про прийняття спадщини після його смерті нотаріусу за місцем відкриття спадщини не подавав.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом, коло яких визначено ст.ст.1261-1265 цього Кодексу, зокрема, спадкоємці першої черги (діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки).

У відповідності до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК).

Однак, статтею 1269 ЦК України закріплено обовязок спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подати нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.1270 ЦК України, така заява повинна бути подана протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини (ч.2 ст.1272 ЦК).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 14.09.2016 року (Справа №6-1215цс16), за змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Враховуючи те, що позивач, як на причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, покликається лише на відсутність у нього інформації про смерть батька, яку він до того ж отримав з його слів у кінці травня 2013 року, та на відсутність у нього інформації про наявність спадкового нерухомого майна, проте, причин, які б були повязані з обєктивними, непереборними та істотними труднощами для подання ним такої заяви нотаріусу не називає, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що наведені позивачем причини не можна визнати поважними, і такий висновок повністю відповідає викладеній вище правовій позиції Верховного Суду України, яка в силу вимог ст.360-7 ЦПК України є обовязковою до застосування в цій категорії справ.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обгрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_5