Єдиний унікальний номер 741/296/17
Провадження № 2/741/229/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 10 травня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки: площею 3,90 га, кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 0,73 га, кадастрові номери НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, та житловий будинок АДРЕСА_1, який відносився до типу колгоспного двору. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її дочка - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Він (позивач) прийняв спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_3, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначені земельні ділянки та житловий будинок у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на вищезазначені земельні ділянки та житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з мотивів, які зазначені у позовній заяві, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі та участі позивача.

У судове засідання представник Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, просив розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд розглядає справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала ОСОБА_2, що підтверджується довідками Степовохутірської сільської ради № 5 та № 7 від 10 січня 2017 року (а.с. 41-42).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, ОСОБА_2 належав в цілому житловий будинок АДРЕСА_1, як єдиному члену колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок.

З матеріалів справи вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її дочка - ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину від 4 листопада 2009 року (а.с. 8-9).

Таким чином, ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_2, крім земельних ділянок, й житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 44-46).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 за життя заповіту не складала, а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З копії свідоцтва про народження (а.с. 11) вбачається, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, а тому в силу ст. 1261 ЦК України має право на спадкування після її смерті.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, у встановлений законом строк подав нотаріусу Першої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2016 року державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори виніс постанови, якими відмовив у видачі ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки та житловий будинок в зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно у померлої ОСОБА_3 не виникло, оскільки відсутня державна реєстрація.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на:

- земельну ділянку площею 3,8951 га, кадастровий номер НОМЕР_2, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області, на яку на ім'я ОСОБА_2 був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 30 грудня 2002 року;

- земельну ділянку площею 0,1703 га, кадастровий номер НОМЕР_4, призначену для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в АДРЕСА_1, на яку на ім'я ОСОБА_2 був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7 від 20 лютого 2002 року;

- земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_3, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1, на яку на ім'я ОСОБА_2 був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7 від 20 лютого 2002 року;

- земельну ділянку площею 0,3133 га, кадастровий номер НОМЕР_5, призначену для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в АДРЕСА_1, на яку на ім'я ОСОБА_2 був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7 від 20 лютого 2002 року;

- житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 54,1 кв. м., житловою площею 17,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв