Справа № 242/5663/16-ц
Провадження № 2/242/276/17
м. Селидове 29 вересня 2017 року
Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Капітонова В. І. , при секретарі Нарижній О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставлене майно,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене майно.
Позовні вимоги мотивовані тим, що між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», та ОСОБА_1 30 липня 2008 року був укладений кредитний договір № 29/2008-99ФЛ , відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 94 000,00 доларів США, а відповідач зобовязався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в строк не пізніше 23 липня 2015 року.
Позивач належним чином виконав свої договірні зобовязання, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 94 000,00 доларів США.
В порушення умов кредитного договору відповідачем порушений строк повернення кредиту, в звязку із чим у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 29 листопада 2016 року становить 84 581,51 доларів США, яка складається з наступного:
-Заборгованість за сумою кредиту 46 133,81 доларів США;
-Заборгованість за непогашеними відсотками 38 447,70 доларів США.
Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просить розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату , час та місце розгляду справи.
Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Суд, вивчивши матеріали справи , законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
30 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 29/2008-99ФЛ, відповідно до умов якого банк зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 94 000,00 доларів США, а відповідач зобовязався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в строк не пізніше 23 липня 2015 року.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість по кредиту станом на 29 листопада 2016 року становить 84 581,51 доларів США, яка складається з наступного:
-заборгованість за сумою кредиту 46 133,81 доларів США;
-Заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом 38 447,70 доларів США.
Відповідно до наданої інформації головного сервісного центру МВС України, з 21 грудня 2016 року новим власником автомобіля є ОСОБА_2 . Номерний знак заставного транспортного засобу в звязку із перереєстрацією при зміні свідоцтва про реєстрацію змінений на АІ 6655 НВ.
Згідно ст.ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 572, 589 ЦК України у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 19 Закону України «Про заставу» встановлено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення.
Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Відповідно до ст.27 Закону України " Про заставу" , застава зберігає силу , якщо за однією з підстав , зазначених у законі , майно або майнові права , що складають предмет застави , переходять у власність іншої особи.
Також у відповідності до ст. 9 Закону України " Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом застави. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов'язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п'яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для
його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема , продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.
Як вбачається з п. 2.4. Договору заставодавець протягом часу дії цього договору зобовязаний не здійснювати ніяких угод (правочинів) щодо заставленого майна,що обмежують або перешкоджають здійсненню Заставодержателем своїх прав на заставлене майно,а саме: у будь-який спосіб відчужувати Предмет застави, здавати його в найом (оренду, лізинг) тощо.
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.589, п. 3 ч. 2 ст.592 ЦК України, ст.ст. 19-20 Закону України «Про заставу», позивач набув право звернення стягнення на предмет застави.
Таким чином, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави підлягають задоволенню.
У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 32 517 грн. 36 коп., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 526,572, 589, 590 ЦК України, ст.. 1, 19, 20 Закону України «Про заставу», ст. ст.. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 10, 60, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставлене майно - задовольнити:
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3) на користь Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний банк» витрати за оплату судового збору в розмірі 32 517 (тридцять дві тисячі пятсот сімнадцять) грн. 36 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. І. Капітонов