Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/596/17
провадження № 2/632/395/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2017 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участі секретаря - Бойченко С.В.,

представника позивача за довіреністю - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача за договором про надання правової допомоги - ОСОБА_3,

третьої особи по справі - ОСОБА_4,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні у місті Первомайський Харківської області цивільну справу за позовною заявою Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Харківської області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет позову, - ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за безоблікове водокористування та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2017 року позивач в особі свого уповноваженого представника звернувся до суду із відповідною заявою, в якій просив стягнути з відповідача 17660,46 грн. як суму за безоблікове користування водою на каналізацією за адресою: АДРЕСА_1 за період до жовтня 2016 року включно (останній місяць перед тим, як змінився власник квартири), оскільки відповідач використовував воду та відповідно каналізацію поза приладом обліку, який встановлений у зазначеній квартирі, шляхом відповідної врізки поза приладом обліку, який був направлений у зливний бочок унітазу.

В обґрунтування позову було зазначено, що у вищевказаній квартирі прилад обліку був встановлений у 2006 році, до 2016 року жодних випадків самовільного водокористування виявлено не було. При перевірці приладу обліку 13.10.2016 року контролером позивача було встановлено, що до приладу обліку мається самовільно врізка, яка веде до унітазу. В подальшому відповідач уклала з третьою особою договір купівлі-продажу вказаної квартири, та третя особа, бажаючи встановити у себе прилад обліку за новим актом опломбування встановила, що ще до укладання договору купівлі-продажу квартири, з боку позивача малася претензія до відповідача за безоблікове водокористування, однак третій особі по це відомо не було, а тому виникла ситуація, при якій треба було вирішити питання, хто саме повинен сплачувати борг за таке водокористування, у зв'язку з чим між відповідачем та третьою особою виникла суперечка, яка не була вирішена, а позивач, в той же час, через неможливість вирішити виниклий спір у позасудовому порядку звернувся до суду із відповідним позовом.

Ухвалою судді від 08.06.2017 року провадження по справі було відкрито (а.с.26).

У судовому засіданні 04.09.2017 року до матеріалів справи було залучено уточнення позивача до своїх позовних вимог, в якому позивач вніс технічні зміни щодо суми, яка була нарахована первинно відповідачу за безоблікове водокористування без врахування нарахованої відповідачу субсидії (а.с.41-42).

У судовому засіданні 09.10.2017 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, пояснивши, що 13.10.2016 року був виявлений факт безоблікового користування за адресою квартири, яка належала на той час відповідачці, послугами водопостачання шляхом врізки в носій води до приладу обліку у зв'язку з чим була нарахована відповідна сума за таке безоблікове користування, яка була зменшена на розмір субсидії, яка малася у відповідача на той час. При цьому на думку представника позивача, дії відповідача щодо продажу квартири були спрямовані на те, що б перекласти відповідальність за безоблікове водокористування на нового власника.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказавши, що надані суду копії фотографій приладу обліку не вказують саме на її прилад обліку, а можуть відноситися до іншого приладу обліку, оскільки не містять жодного підтвердного доказу, що вони були зроблені саме 13.10.2016 року при складанні акту про самовільне підключення за адресою: АДРЕСА_1. Крім цього відповідач повідомила суд, що вона вказаною квартирою як власник не користувалася, здаючи її у найм. Про встановлення приладу обліку їй також не було відомо, а врізка могла відбутися через складні відносини між нею та останнім квартиронаймачем належної їй квартири, який мав відношення до позивача за своїми зв'язками.

Представник відповідача у судовому засіданні повідомила суд, що позовні вимоги позивача не відповідають дійсності та не можуть бути задоволенні, оскільки:

- прилад обліку не міг бути встановлений у 2006 році на ім`я померлої матері відповідача ОСОБА_5, оскільки остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а підпис у відповідному акті про опломбування належить невідомій особі;

- на вказаний прилад обліку не був виготовлений робочий проект приладу обліку води, що передбачає діюче законодавство;

- відповідач не мала доступу до квартири, а самовільне підключення відбулося її квартиронаймачами, тому відсутні підстави для відповідальності відповідача;

- позивач не надав належні та допустимі докази, які вказують на те, що самовільна врізка постійно працювала, тобто відбулося безоблікове водокористування, оскільки частина води, яка не йшла в унітаз, йшла через прилад обліку, який діяв та діє до цього часу, оскільки був встановлений третьою особою при ліквідації самовільної врізки та опломбований позивачем після придбання квартири третьою особою;

- через не подання до суду самої вказаної врізки не можливо встановити, що її діаметр дорівнював 15 мм, на думу представника відповідача він був значно меншим, а тому розрахунок заборгованості був проведений невірно, оскільки позивач не надав доказів, що у квартирі відповідачки як діаметр головної водопостачальної труби, так і діаметр самовільного підключення дорівнює саме 15 мм;

- акт №35 від 13.10.2016 року був складений лише однією особою із вказівкою про те, що квартирант як відмовилася від підпису, так себе і не назвала.

Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, під час судового засідання 09.10.2017 року позовні вимоги позивача підтримав та зазначив, що він про наявність самовільного підключення у квартирі не знав, оскільки відповідач перед укладанням договору купівлі-продажу 24.11.2016 року надала йому квитанції про відсутність боргу по вересень 2016 року включно, повідомивши, що квитанцію за жовтень 2016 року вона втратила, при огляді квартири визначити самовільну врізку він візуально не зміг та при укладанні договору купівлі-продажу квартири відповідач не надавала нотаріусу довідку від позивача про відсутність боргу за адресою вищевказаної квартири на ім`я відповідача.

Додатково ОСОБА_4 повідомив, що сама самовільна врізка (безпосередній механізм) була ним віддана сантехніку, який наприкінці 2016 року проводив її зрізання відповідно до акту позивача, а тому йому її подальша доля невідома, у зв'язку з чим у судовому засіданні 09.10.2017 року було знято клопотання представника відповідача, задоволене протокольною ухвалою суду із занесенням у журнал судового засідання 04.09.2017 року, про витребування у третьої особи самого механізму для дослідження у судовому засіданні.

Вислухавши відповідача, представників позивача та відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи та діюче законодавство з предмету спору, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом від 03.09.2009 року, виданого державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М. стала власницею квартири АДРЕСА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкова справа №260/2006, реєстровий номер 1-105 (а.с.9, 67).

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.11.2016 року, укладеного між відповідачем та третьою особою по справі, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Вовк І.В., реєстровий номер 2813, власником зазначеної квартири став ОСОБА_4 (а.с.11-12, 24).

На підставі акту опломбування №926 від 30.11.2006 року у зазначеній квартирі був встановлений прилад обліку лічильник води Е-Т-1,5, №, 2006 року випуску (а.с.51). При цьому суд погоджується з представником відповідача, що вказаний акт має інформацію, яка не відповідає дійсності, а саме, що прилад обліку встановлювався у присутності наймача ОСОБА_5, оскільки вона на той час вже померла. В той же час доказів того, що вказаний прилад не встановлювався або встановлювався пізніше суду надано не було, що підтверджує довідка про нарахування по особовому рахунку НОМЕР_2 вже на ім`я третьої особи по справі (а.с.52-53).

10.09.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуг з водокористування та водовідведення, який відповідач підписала. У судовому засіданні не було встановлено жодного фізичного або психічного примусу з боку позивача або інших осіб для того, щоб відповідач окрім її волі повинна була підписати вказаний договір (а.с.13). У вказаному договорі було зазначено, що в квартирі, за адресою якої відповідачу надаються послуги знаходиться прилад обліку та зазначено вартість кубічних метрів по воді саме для приладу обліку (п.п.1.5, 2.1). Крім цього відповідно до абзацу 4 п.п.5.2 зазначеного договору відповідач як споживач зобов`язувалася забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку води та не втручатися в їх роботу, а на підставі абзацу 3 п.п.6.1 відповідач погодилася, що вона несе відповідальність згідно із законодавством за втручання у роботу засобів обліку води. Згідно з абзацом 5 п.п.6.1 відповідач також повинна повідомляти позивача як виконавця послуг про осіб, які проживали у квартирі більше одного місяця.

Жодних із зазначених судом умов відповідач ОСОБА_2 не виконувала.

13.10.2016 року контролер позивача ОСОБА_8 при перевірці приладів обліку встановила, що у вказаній квартирі мається самовільна врізка поза приладом обліку, про що був складений акт №35 (а.с.14). Суд в даному випадку погоджується з представником відповідача, що контролер одноособово не повинен складати відповідні акти, навіть якщо нею при огляді встановлюється відповідні самовільні врізки, оскільки таке право контролерам не надає діюче законодавство. Вказаний акт суд розцінює разом з іншим доказами, які вказують на те, що станом на 13.10.2016 року у квартирі АДРЕСА_1 яка на той час належала відповідачці, була самовільна врізка поза приладом обліку.

Доводи відповідача та її представника, що вона не могла зробити вказану врізку, оскільки квартира здавалася нею у найм, суд до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_2 як власник зобов'язана була контролювати все те, що відбувається у її власності, зокрема і щодо приладів обліку, враховуючи те, що вона про існування вказаного приладу обліку знала.

Також суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо відмінного від діаметру труби водопостачання діаметру врізки, що вказує на те, що розрахунок був проведений позивачем щодо відповідача не вірно, оскільки діюче законодавство не передбачає нарахування за часткове або інше безоблікове водокористування, тому розрахунок заборгованості (а.с.49), наданий позивачем, відповідає діючому законодавству та вимогам при встановленні факту користування водою поза приладом обліку. Діаметр врізки (менший він чи більший, чи такий самий) при розрахунку розміру шкоди жодного відношення до передбаченого законодавством порядку не має. При цьому наданий позивачем розрахунок пропускної спроможності труб водопостачання у вищезазначеній квартирі відповідає технічним умовам у житловому будинку (а.с.50), де була виявлена самовільна врізка, оскільки інших даних суду надано не було.

Також не заслуговує на увагу посилання відповідача, що позивач надав суду копії фотокарток з самовільною врізкою не на прилад обліку відповідача, який встановлений у квартирі НОМЕР_3, оскільки третя особа по справі у судовому засіданні 09.10.2017 року підтвердив, що саме цей прилад на даний час розташований у квартирі, яка належить йому на праві власності, однак з новим опломбуванням.

Також суд вважає, що відсутність проекту на прилад обліку, який позивач повинен виготовляти при встановленні лічильників у квартирах та будинках споживачів, про що вказувала представник відповідача, не є підставою вважати, що такий прилад обліку не може використовуватися при постановці його на облік, оскільки і позивач і відповідач жодного разу не вказували один одному на порушення при його установці та використовували показання приладу обліку добровільно без жодних заперечень щодо підстав його встановлення.

Таким чином, вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, на зважаючи на численні порушенні, які були виявлені судом в діях позивача при обліку споживання води у споживачів м. Первомайський. Судом встановлений факт порушення діючого законодавства з боку відповідача як власника квартири, де був встановлений прилад обліку, перевірений розрахунок заборгованості, наданий позивачем, при підрахунку шкоди, яка була спричинена відповідачем, та встановлено причинний зв'язок між діями відповідача та шкодою, яка була завдана позивачеві.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу.

На підставі абзацу 5 ч.1 ст.46 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» особи винні у самовільному підключенні споживачів до об'єктів та систем питного водопостачання і водовідведення підлягають відповідальності згідно із законом.

Згідно з п.5.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року за №190 «Про затвердження Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 року за №936/15627 (далі - Правила) облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесенні до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію, а відповідно до п.п.5.18 споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених виробником в місцях з`єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування; знімати засоби обліку, здійснювати заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника; у разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з п.п.3.3 та 3.4 Правил.

Відповідно до п.п.3.3 Правил у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин, а відповідно до п.п.3.4 Правил розрахунковий період при без обліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування, при цьому якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Згідно п.п.2.17 наказу державного комітету України по житлово-комунальному господарству №65 від 01.07.1994 року «Про затвердження Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.07.1994 року за №165/374, який діяв на час встановлення приладу обліку води у квартирі, яка належить третій особі, у 2006 році самовільне приєднання до діючої системи комунального водопостачання й каналізації заборонено, факт самовільного приєднання до водопроводу виявлється представником водоканалу за участі особи, яка користувалася цим вводом, про що складається акт відповідно до п.п.12.15 цих Правил, самовільним приєднанням до комунального водопроводу вважається, зокрема, приєднання, здійснене без письмового дозволу водоканалу і не оформлене в абонентному відділі водоканалу.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд вирішує питання судових витрат, а саме стягує з відповідача на користь позивача розмір судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду,

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.1 ст. 88, ст.ст. 209, 213-215, 218 ЦПК України, п.3 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», абз.5 ч.1 ст.46 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п.п.3.3, 3.4, 5.1, 5.18 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 07.10.2008 року за №936/15627 «Про затвердження Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Харківської області задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Харківської області (код 22714272, адреса: 64107, Харківська область, м. Первомайський, вул. Комарова, 1, р/р в ПАТ «Мегабанк», МФО 351629) заборгованість за безоблікове водокористування та водовідведення, встановлені за адресою: АДРЕСА_1 станом на жовтень 2016 року у розмірі 17660,46 грн. (сімнадцять тисяч шістсот шістдесят грн. 46 коп.).

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Харківської області (код 22714272, адреса: 64107, Харківська область, м. Первомайський, вул. Комарова, 1, р/р в ПАТ «Мегабанк», МФО 351629) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які приймали участь у справі, однак не були присутніми під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: О. В. Кочнєв