У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,
суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 31 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2013 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

10 березня 2016 року особа, яка не брала участі у розгляді справи - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на дану ухвалу суду, посилаючись на те, що останньою порушено його права і інтереси, як співвласника нерухомого майна.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 30 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволено частково. Ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2013 року скасовано з направленням справи до місцевого суду для продовження розгляду.

У березні 2016 року ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2013 року.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 31 березня 2016 року у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 відмовлено, на підставі ст. 297 ЦПК України.

ОСОБА_8, не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить її скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2013 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

10 березня 2016 року особа, яка не брала участі у розгляді справи - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на дану ухвалу суду, посилаючись на те, що останньою порушено його права і інтереси, як співвласника нерухомого майна.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 30 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволено частково. Ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2013 року скасовано з направленням справи до місцевого суду для продовження розгляду.

У березні 2016 року ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2013 року.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 31 березня 2016 року у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 відмовлено, на підставі ст. 297 ЦПК України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8, апеляційний суд виходив з того, що раніше подана ОСОБА_8 аналогічна апеляційна скарга на цю ж ухвалу місцевого суду вже розглянута судом і задоволена, а відмова у відкритті провадження за новою скаргою з цих підстав не передбачена процесуальним законом, тому, за аналогією закону, є підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження, відповідно до п.3 ч.4 ст.297 ЦПК України.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за поданою у березні 2016 року ОСОБА_8 апеляційною скаргою, суд апеляційної інстанції не врахував, що подана ним скарга стосувалася справи №141/1158/13-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про стягнення боргу шляхом визнання права власності на частку нерухомого майна, за зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, а не даної цивільної справи №141/1156/13-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу.

Апеляційний суд дійшов хибного висновку про ідентичність поданих ОСОБА_8 апеляційних скарг та, відмовивши 31 березня 2016 року у відкритті апеляційного провадження за поданою ним апеляційною скаргою в контексті даної справи, фактично порушив права останнього на оскарження ухвали Оратівського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2013 року в іншій справі за №141/1158/13-ц.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Судові процедури мають бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Постановлена судом апеляційної інстанції ухвала не може вважатися законною і обґрунтованою, у зв'язку із чим, відповідно до ст.338 ЦПК України її слід скасувати з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 31 березня 2016 року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук
Судді: В.С. Висоцька
О.В. Кафідова
О.В. Умнова
І.М. Фаловська