АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3303/17 Справа № 187/1113/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 5
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Петриківської селищної ради, треті особи: дочірнє підприємство «Дніпропетровський облавтодор відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», філія «Петриківський райавтодор» дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - про визнання незаконним рішення, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить частково, в частині відмови у визнанні права власності на будинок, скасувати рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2017 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неврахування його доводів.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає рішення в оскаржуваній частині законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що за договором купівлі-продажу житлового будинку від 11.10.1999 року ОСОБА_3 продав, а Петриківське районне дорожньо-ремонтне будівельне управління придбало житловий будинок № 48 по вул. Леніна в с. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області. Між тим, згідно витягу про державну реєстрацію прав № 36112799 від 05.11.2012 року власником будинку зазначено Філію «Петриківського райавтодору» ДП«Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» на підставі вказаного договору купівлі-продажу.

Рішенням ХІ сесії Петриківської селищної ради № 146 від 14.10.2003 року вказаний житловий будинок прийнято на баланс Петриківської селищної ради та вирішено затвердити акт приймання-передачі будинку.

Рішенням сесії Петриківської селищної ради від 19.08.2011 року ДП «Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» надано право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1383 га яка знаходиться по вул.. Леніна, 48 та видано Державний акт на право постійного користування нею.

Рішенням Петриківської селищної ради від 25.12.2001 року ОСОБА_2П- завідуючому майстернями Райавтодору- видано ордер на спірне домоволодіння з наданням права його сімї із 2-х чоловік займати житлове приміщення.

З довідки Царичанського ЦОК вбачається, що ОСОБА_2 уклав договір із ПАО «ДТЕК Дніпрообленерго» на користування електричною енергією за спірною адресою до даного часу.

Письмовими заявами від 29.07.2005 року на імя голови Петриківської РДА та від 17.12.2009 року на імя голови Петриківської селищної ради позивач намагався вирішити питання про визнання за ним права власності на будинок шляхом приватизації.

Дружина позивача свідок ОСОБА_4 пояснила, що з 2012 року сім*я почала проживати в будинку, уклали договір з Обленерго на постачання електроенергії, зробили ремонт, знищили буряни, садили город. В 2009 році у чоловіка трапився інсульт, у звязку з чим в 2011 році вони були вимушені переїхати в інший будинок с. Іванівка. З 2012 року по 2014 рік в будинку проживав брат дружини ОСОБА_5, а з 2015 по 2016 рік там проживала сімя ОСОБА_6, яка занедбала будинок, позивач звертався до Петриківської селищної ради з питанням приватизації спірного будинку, але дане питання не розглядалося. Бездіяльність установи ними не оскаржувалась.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснювали, що вони є колишніми сусідами позивача та їм відомо, що позивач приблизно з 2000-х років по 2011 рік проживав разом зі своєю сімєю в житловому будинку 48 по вул. Леніна в смт Петриківка.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З огляду на вірно встановлені судом обставини справи, правила даної норми закону, суд обгрунтовано вважав відсутність передбачених ст.344 ЦК України підстав для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю, та що вирішення питання про набуття у власність спірного житлового приміщення має відбуватися за нормами житлового законодавства в порядку приватизації відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», які є спеціальними нормами, а не на підставі судового рішення та не у відповідності до положень ст.344 ЦК України, як помилково вважає позивач. За таких підстав суд обгрунтовано відмов у визнанні права власності за набувальною давністю.

В іншій частині рішення не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги перевірені та визнані такими, що протирічать дійсно встановленим обставинам справи та вимогам ст.344 ЦКУ, оскільки встановлено, що позивач отримав спірне житло у встановленому законом порядку, за рішенням Ради, та як наймач, на підставі ордеру. Дане рішення, чи незаконність видачі ордеру у встановлені законом строки зацікавленими особами оспорені не були. А тому відсутні підстави вважати, що позивач володіє чужим майном.

Посилання на те, що відповідач не мав права приймати рішення щодо спірного житла шляхом надання ордеру, є безпідставним, зробленим не на користь позивача, оскільки відповідного рішення про таку незаконність не існує.

Твердження про прийняття будинку на баланс Петриківської селищної ради з порушенням закону є голослівним, оскільки, по-перше, це питання не було предметом розгляду, по-друге, минулий власник будинку з такою обставиною був згоден, не вважав себе власником будинку, що підтвердив у засіданні апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_9