Справа № 2-з-165/17
У Х В А Л А

04 травня 2017 року суддя Солом"янського районного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді КІЗЮН Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Альпен Фарма АГ (Alpen Pharma AG) - Задорожного Романа Вікторовича про забезпечення позову у справі за позовом Альпен Фарма АГ (Alpen Pharma AG) до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_3, про дострокове припинення дії свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_3, про дострокове припинення дії свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2. До суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, зокрема, представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

заборони ОСОБА_3 передавати іншим особам повністю або частково право власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2; відмовлятися від цих свідоцтв повністю або частково до набрання рішенням законної сили;

заборони Державній службі інтелектуальної власності України до набрання рішенням законної сили вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо передання повністю або частково права власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2;

заборони Державній службі інтелектуальної власності України до набрання рішенням законної сили вносити відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо припинення дії свідоцтв України № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у зв'язку з повною або частковою відмовою від них їх власника та здійснювати відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність», мотивуючи свої вимоги наступним.

Так, заявник посилається на те, що 05 квітня 2017 року ним, представником компанії Альпен Фарма АГ, яка зареєстрована та діє відповідно до законодавства Швейцарії, було подано позов до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_3, про дострокове припинення дії свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 та зобов'язання вчинити дії.

Предметом спору за вказаною позовною заявою є дострокове припинення дії свідоцтв України на знаки для товарів та послуг № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2. Згідно відомостей з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг саме відповідач ОСОБА_3 є власником свідоцтв України № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на знаки для товарів і послуг «ТОРЕО» та «ТОREO» відповідно.

Передання відповідачем ОСОБА_3 права власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (в тому числі під час розгляду справи) іншій особі (фізичній або юридичній) може спричинити затягування розгляду даної справи, внаслідок виникнення необхідності заміни первісного відповідача належним відповідачем, вплинути на підвідомчість та підсудність даного спору, а також може ускладнити чи навіть зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Також у випадку відмови відповідача ОСОБА_3 від оспорюваних свідоцтв Державна служба інтелектуальної власності України не зможе виконати рішення суду по даній справі, оскільки на момент прийняття такого рішення до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг вже будуть внесені відомості про припинення дії вказаних свідоцтв, у зв'язку з відмовою від них їх власника.

Статтею 151 ЦК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Так, метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, а також вчиняти дії, які унеможливлять розгляд справи у терміни, встановлені процесуальним законом. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення, а також розгляд справи у розумні строки.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Згідно з роз'ясненнями наданими у п.п. 1,4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заява представника позивача Альпен Фарма АГ не містить в собі обґрунтування того, що забезпечення позову має бути здійснено саме у такий спосіб, на якому наполягає заявник, обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, або існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Предметом даного спору є дострокове припинення дії свідоцтва України на знаки для товарів і послуг № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Відносини, що виникають у зв'язку з набуттям і здійсненням прав власності на знаки для товарів і послуг в Україні регулюються Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Звертаючись із вимогою про дострокове припинення дії свідоцтва України на знаки для товарів і послуг № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, яке належить ОСОБА_3 на даний час, заявник не обґрунтував, що забезпечення позову має бути здійснено у спосіб, зазначений в заяві.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Причому заявник зобов'язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, заявник не надав та не зазначив докази, які б свідчили про те, що невжиття запропонованих заходів забезпечення позову, призведе до наслідків, зазначених у частині 3 статті 151 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову у вигляді заборони ДСІВ України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг будь-які зміни, що стосуються правового статусу знаків для товарів та послуг за свідоцтвами України № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, а також щодо відмови від вказаних свідоцтв його власником повністю або частково, заявленим позивачем вимогам не відповідають, виходять за межі позову, стосуються невизначеного кола інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням зазначених заходів забезпечення позову.

Про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, заявником не доведено.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника позивача Альпен Фарма АГ (Alpen Pharma AG) - Задорожного Романа Вікторовича про забезпечення позову у справі за позовом Альпен Фарма АГ (Alpen Pharma AG) до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_3, про дострокове припинення дії свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн