Справа № 359/5013/16-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/2903/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 4 12.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Олійника В.І.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, -

встановила:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю. У своєму позові позивач просив визнати його особистою приватною власністю садовий будинок з надвірними спорудами по вул. Будівельників, 7 в СТ «Святище-2» Бориспільського району Київської області та земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0216 площею 0,092 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташовується по вул. Будівельників, 7 в СТ «Святище-2» Бориспільського району Київської області.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на порушення норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи апеляційним судом, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які було досліджено в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їхню належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,092 га з кадастровим номером :04:002:0216 з цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташовується в Київській області, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, СТ «Святище-2».

Крім цього, ОСОБА_4 є також власником садового будинку по вул. Будівельників, 7 в СТ «Святище-2», Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Вказані обставини підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (т.1 а.с.246-250), копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №146181, виданим Бориспільським районним відділом земельних ресурсів Київської області 28 вересня 2004 року (т.1 а.с.253-254), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно №1605, виданого Гнідинською сільською радою Бориспільського району 28 листопада 2006 року (т.1 а.с.245).

Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції до 05.03.2009 року) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положення ч.4 ст.334 ЦК України право на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

04 квітня 2005 року АТ ВАБанк уклав з ОСОБА_4 кредитний договір №58 від 04 квітня 2005 року. За умовами якого АТ ВАБанк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 150 000 доларів США, а ОСОБА_4 зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних та повернути кредит до 04 квітня 2006 року (т.1 а.с.42-193).

З метою забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором 07 квітня 2005 року АТ ВАБанк та ОСОБА_4 уклали іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №2-459 (т.1 а.с.30-35).

Відповідно до умов даного іпотечного договору ОСОБА_4 передав в іпотеку АТ ВАБанк належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме садовий будинок №72, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, СТ «Святище-2», загальною площею 856,8 кв.м., житловою площею 144,2 кв.м., при цьому будинку є такі надвірні будівлі і споруди: огорожа цегла, бетонні плити, літня кухня (незакінчене будівництво-30% готовності), каналізаційні ями, колодязь. А також земельну ділянку площею 0,092 га з цільовим призначенням для ведення садівництва у межах Гнідинської сільської ради СТ «Святище-2» Бориспільського району Київської області.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2016 року в рахунок погашення боргу ОСОБА_4 за кредитним договором №58 від 04 квітня 2005 року в розмірі 19700566 гривень 88 копійок, що складається з боргу по поверненню кредиту в розмірі 11827416 гривень 75 копійок, боргу по сплаті процентів за користування ним в розмірі 3814384 гривень 09 копійок, пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 3548225 гривень 05 копійок та пені за несвоєчасну сплату процентів за користування ним в розмірі 510540 гривень 99 копійок, звернуто стягнення на садовий будинок та споруди по вул. Будівельників, 7 в СТ«Святище-2» на території Гнідинської сільської ради ринковою вартістю 15076000 гривень та на земельну ділянку площею 0,092 га з кадастровим номером :04:002:0216 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану на території СТ «Святище-2» Гнідинської сільської ради, ринковою вартістю 511000 гривень. Припинено право власності ОСОБА_4 на садовий будинок та споруди по вул. Будівельників, 7 в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради та на земельну ділянку площею 0,092 га з кадастровим номером :04:002:0216 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану на території СТ «Святище-2» Гнідинської сільської ради. Визнано за АТ ВАБанк право власності на садовий будинок та споруди по вул. Будівельників, 7 в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради та на земельну ділянку площею 0,092 га з кадастровим номером :04:002:0216 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану на території СТ «Святище-2» Гнідинської сільської ради (т.1 а.с.255-259).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 червня 2016 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким АТ ВАБанк відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.260-266).

За правилами ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Судом першої інстанції було допитано у судовому засіданні ряд свідків та дана належна оцінка їхнім показанням. Аналізуючи дані показання свідків, зазначених в рішенні суду, судом зясовано та підтверджено, що ОСОБА_2 проживає в будинку по вул. Будівельників, 7 в СТ«Святище-2» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району, а також те, що ОСОБА_2 розраховувався з будівельниками, які виконували роботи щодо реконструкції та перебудови садового будинку. Проте, як вірно зазначено судоми першої інстанції, вказані обставини не є підставою для виникнення у позивача права власності на спірне нерухоме майно.

За правилами ч.1 та п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Колегія суддів вважає, що посилання позивача на положення ст.392 ЦК України є безпідставною та необґрунтованою. Оскільки доводи позивача та його представника про належність спірного нерухомого майна на праві власності саме позивачеві та не визнання цього права іншими особами, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду належними та допустимими доказами.

Посилання представника апелянта на ст. 335 ЦК України є безпідставними, оскільки власником оспорюваного майна є ОСОБА_4 і це майно обтяжене іпотекою відповідно іпотечного договору від 07 квітня 2005 року.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони не містять жодних доказів які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції судового рішення. Колегія суддів не вбачає інших підстав для скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Матвієнко Ю.О.

ОСОБА_6