Справа № 138/3808/16-ц
Провадження №:2/138/173/17
РІШЕННЯ

Іменем України

08 вересня 2017 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Політанської Т.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання доньки, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі, ОСОБА_4, вона проживала однією сімєю без державної реєстрації шлюбу з жовтня 2010 року по 20 липня 2011 року в домоволодінні його матері по вул. Горького, 4 м. Могилів-Подільський, Вінницької області. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проявляли турботу один про одного.

11 березня 2011 року позивача було взято на облік, як вагітну, в Могилів-Подільській ОЛІЛ. В карті вагітної батьком, ще не народженої дитини було зазначено ОСОБА_4 Відповідач заперечував проти народження дитини, тому сторони посварились і позивач народила доньку Маряну, 02 серпня 2011 року в м. Вінниці.

Батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_4, з 2014 року по січень 2016 року він про неї турбувався та утримував.

В позовній заяві позивач зазначила, що відомості про батька в свідоцтві про народження дитини було внесено з її слів як матері у відповідності до ст.135 ч. 1 СК України, батька їхньої доньки вона зазначила як «Подвіянюк Дмитро Миколайович». До такого рішення вони прийшли спільно з відповідачем, щоб позивач отримала статус «матері-одиначки».

В добровільному порядку на сьогодні надавати будь-яку матеріальну підтримку своїй дитині ОСОБА_4 не бажає, як і не бажає в добровільному порядку визнати себе її батьком. Відповідач фізично здоровий, матеріально забезпечений, хоча офіційно не працює. А тому позивач просить визнати, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі по 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача всі понесені нею по справі витрати.

31.08.2017 до суду надійшла позовна заява зі зміненими позовними вимогами де ОСОБА_1 просить визнати, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача всі понесені нею по справі витрати.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, однак надав до суду заперечення на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, а саме він не заперечує факт того, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 його донька, та погодився сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. на місяць, оскільки на його утриманні є донька від першого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає разом з ним. Крім того, він проживає у будинку своєї матері, яка є інвалідом другої групи загального захворювання безтерміново. Батько відповідача ОСОБА_7 є інвалідом третьої групи загального захворювання, у нього хвороба Паркінсона та ряд інших захворювань. Батьки отримують мінімальну пенсію, проте обоє потребують постійного медикаментозного лікування, тому відповідач надає матеріальну допомогу їм на придбання медикаментів.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні викладене в запереченні підтримала та просила позов задовольнити частково, також вона висловила думку про те, що необхідності призначати по справі судову амбулаторну молекулярно-генетичну експертизу немає, оскільки відповідач визнає себе батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав:

згідно ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

У відповідності до ст. 128 СК України: за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом , якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст. 135 СК України.

З доказів зібраних в судовому засіданні випливає, що позивач з жовтня 2010 року по 20 липня 2011 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі ОСОБА_4 та проживала з ним однією сімєю в домоволодінні його матері по вул. Горького, 4, м. Могилів-Подільський. Внаслідок спільного проживання у них 02 серпня 2011 року народилась донька ОСОБА_5, яка на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Сказинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 12.12.2016 №809 (а.с.5). Позивач ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, була взята на облік з приводу вагітності 11.03.2011, а батьком дитини зазначено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6. Пологи відбулись 02.08.2011 в м. Вінниця, про що свідчить відповідь Комунальної установи «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» №01/01-05-3060 від 12.12.2016 (а.с.6).

У свідоцтві про народження малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком зазначений - «Подвіянюк Дмитро Миколайович» (а.с.4). Однак, як встановлено в судовому засіданні, відомості в графі батько записані зі слів матері дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Крім того, відповідач не заперечував факт свого батьківства відносно малолітньої ОСОБА_5.

При таких обставинах суд вважає за необхідне визнати відповідача ОСОБА_4 батьком малолітньої дитини - ОСОБА_5.

Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує: матеріальне становище позивача, на утриманні якої перебуває малолітня дитина; матеріальне становище відповідача, який має мінливий, нерегулярний дохід, на утриманні має доньку від першого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка проживає разом з ним, що підтверджується довідкою виданою квартальним комітетом №5 від 14 липня 2017 року за №350 (а.с.72); та вважає, що розмір аліментів слід визначити в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати зі сплати судового збору понесені позивачем в розмірі 551,20 грн. слід стягнути з відповідача на її користь.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись: ст. 126, 128, 135, 180, 182, 184, 191 СК України; на підставі ст. 10, 60, 88, 209, 212-214, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок на користь Державної судової адміністрації України.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, понесені нею судові витрати по справі в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: