Справа № 135/424/17
Провадження № 2/135/169/17
УХВАЛА

22.09.2017 року Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: судді Корнієнка О.М.,

при секретарі Паладій В.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради Вінницької області, третя особа ОСОБА_3, про визнання неправомірним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради № 572 від 22.08.2007 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_4 міської ради Вінницької області про визнання неправомірним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради 16 сесії 5 скликання № 572 від 22.08.2007 року «Про розподіл присадибних ділянок по вул. Шевченка, 10 м. Ладижин». Зазначила, що вона має право на землеволодіння по вул. Шевченка, 10 в розмірі 35 соток. Вона розділила цю ділянку на дві частини собі та сину. Робила технічну документацію собі і сину. Отримала державні акти на землю на своє імя, а сину не дали державні акти, а замість цього виділили землю ОСОБА_3 Оспорюваним рішенням міської ради було затверджено протокол узгоджувальної комісії, в результаті чого від її ділянки було відведено ділянку шириною 8 м та передано ОСОБА_3, яка отримала правовстановлюючі документи на цю ділянку.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, доповнила, що її права порушено тим, що припинили оформляти документи на земельну ділянку сину. Про існування оскаржуваного рішення вона дізналась в 2009 році. Вважає, що спір виник між нею та міською радою, підстави спору різняться від тих, що досліджувались Тульчинським районним судом по справі, яка розглядалась за позовом її та сина. Зокрема, новими підставами даного позову є те, що ОСОБА_3 не жила по вул. Шевченка, 10, а земельна ділянка ОСОБА_3 фактично накладається на ділянку ОСОБА_5, хоча по документах не накладається. Протокол узгоджувальної комісії було складено без неї, в ньому міститься не її почерк, вона не ставила підпис в складеному фактичному обмірі ділянок. Вказані документи були приєднані до справи, що розглядалась в Тульчинському районному суді, але там незрозуміло що написано, тому вона лише згодом звернула увагу на такі недоліки.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Вказав, що аналогічний спір вже розглядався в Тульчинському районному суді, підстави та предмет спору були ті ж самі. Крім того, просив застосувати строк позовної давності, вказав, що крім того позов є безпідставним, оскільки позивач не була власником земельних ділянок до того, як їй видали державні акти на землю, відтак, була користувачем землі, тому не могла нею розпоряджатись. До того ж позивач не вказала в чому виявилось порушення її прав оскаржуваним рішенням міської ради, а твердження позивача про те, що не було видано державний акт її сину, не є порушенням прав позивача.

Третя особа ОСОБА_3 зазначила, що спір про скасування рішення міської ради вже розглядався Тульчинським районним судом, яким винесено рішення про відмову в позові. Суди апеляційної та касаційної інстанції залишили це рішення в силі.

Заслухавши думку позивача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Встановлено, що Тульчинським районним судом розглядалась цивільна справа № 226/7838/12 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_3, третя особа відділ Держземагенства у м. Ладижин, про усунення перешкод шляхом скасування рішень міської ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання права власності на земельну ділянку. Зокрема, позивачі просили скасувати рішення 16 сесії 5 скликання ОСОБА_4 міської ради від 22.08.2007 року «Про розподіл присадибних ділянок по вул. Шевченка, 10 м. Ладижин». Рішенням Тульчинського районного суду від 10.06.2015 року було відмовлено в задоволенні позову.

Рішення Тульчинського районного суду переглядалось в апеляційному порядку, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 30.10.2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06.04.2016 року рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін.

Дослідивши позовну заяву, касаційну скаргу та рішення судів по справі № 226/7838/12, матеріали даної справи, судом встановлено, що підставами позову по справі № 226/7838/12 були ті ж самі підстави, що зазначено позивачем по даній цивільній справі. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 міська рада були сторонами по справі № 226/7838/12, предметом спору по якій було, зокрема, і оскарження рішення ОСОБА_4 міської ради 16 сесії 5 скликання № 572 від 22.08.2007 року «Про розподіл присадибних ділянок по вул. Шевченка, 10 м. Ладижин».

В судовому засіданні позивачем не наведено нових підстав позову, які б не зазначались нею при розгляді справи № 226/7838/12, підставами позову по якій були, зокрема, і посилання позивачів на наявність порушень при розподілі земельної ділянки та подальшому оформленні правовстановлюючих документів на ОСОБА_3, посилання на підробку технічної документації.

Посилання позивача на наявність інших підстав для позову по даній справі не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Посилання позивача на те, що лише після розгляду справи № 226/7838/12 вона звернула увагу на недоліки документів, які надані по даній справі і досліджувались судом при розгляді справи № 226/7838/12, не може бути належним обґрунтуванням твердження про наявність нових підстав для позову.

Жодних доказів на підтвердження протиправності дій посадових осіб міської ради, службового підроблення, на що посилається позивач, нею не надано.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, позивач зазначає, що порушення її права полягає в тому, що не було оформлено правовстановлюючі документи на земельну ділянку її сину. Тобто фактично зазначає, що порушено право її сина. Проте, судом розглядався земельний спір, повязаний із ділянкою по вул. Шевченка, 10 в м. Ладижин, і судами було відмовлено в позові з посиланням на відсутність порушень прав ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Відповідно до змісту п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, оскільки набрало законної сили рішення суду, яким вирішено спір між тими ж сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав, провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 205 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради Вінницької області, третя особа ОСОБА_3, про визнання неправомірним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради № 572 від 22.08.2007 року.

На ухвалу протягом пяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

Суддя: