Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1485/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою Виноградівського районного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Виноградівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про стягнення незаконно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Виноградівського районного центру зайнятості 05.03.2012 р. За заявою відповідача від 12.03.2012 р. ОСОБА_3 був наданий статус безробітного та, призначена виплата допомоги по безробіттю як застрахованій особі, з урахуванням страхового стажу, на період з 05.03.2012 р. по 20.08.2012 р. Позивачем було встановлено, що ОСОБА_3 згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2012 року було призначено пенсію на пільгових умовах з 08.12.2010 року, передбачену пунктом б ст.13 ЗУ Про пенсійне забезпечення. Даний період співпадає з періодом перебування ОСОБА_3 на обліку. Вказане підтверджується актом розслідування страхових випадків від 03.04.2017 року. Позивач вбачає правові підстави для стягнення незаконно виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_3 Просить стягнути з відповідача незаконно отримані кошти у розмірі 4747,61 грн.

В свою чергу представник відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 03.07.2017 року, подав до суду письмові заперечення проти позову. Вважає, що позов грунтується на припущеннях та не є доведеним. Вказує, що позивачем не наводиться жодних доказів того, що УПФ виконано рішення суду та призначено позивачу пенсію. Під час звернення до центру зайнятості відповідач не мав право на призначення пенсії, оскільки саме таку інформацію він отримав від ПФУ, який заперечував право ОСОБА_3 на пенсію. Рішення суду про призначення пенсії відповідачу набрало законної сили з 11.10.2012 року, а саме після закінчення виплати допомоги по безробіттю та після зняття відповідача з обліку в центрі зайнятості. Обставин, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю на момент проведення виплат по безробіттю не було. Вказує, що в період з 05.03.2012 року по 20.08.2012 року відповідач жодних додаткових доходів не отримував, як не отримував і виплати, повязані з призначенням пенсії. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності №660-01 від 15.06.2017 року, повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд такі задоволити з підстав, які наведені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю заперечив відносно заявлених позовних вимог, просив в задоволенні таких відмовити з підстав, які наведені в запереченні проти позову. Крім того, подав до суду письмову заяву про застосування строків позовної давності. Вказав, що крайній трирічний строк позовної давності можна рахувати з 10.01.2013 року по 10.01.2016 року.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Виноградівського об'єднаного управління ПФУ Закарпатської області в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, всебічно і повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно приписів ч.1 ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до ч. 2 ст.11 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особи, визнані у встановленому порядку безробітними, мають право на одержання допомоги по безробіттю.

12.03.2012 року ОСОБА_3 звернувся до Виноградівського РЦЗ із заявою про вирішення питання працевлаштування, надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю та зазначив, що в даний час не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, не являється найманим працівником, не укладав договір цивільно-правового характеру, пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, в тому числі на пільгових умовах та на пенсію за вислугу років і не зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Наказом від 12 березня 2012 року № НТ120312 ОСОБА_3 надано статус безробітного з 12 березня 2012 року і призначено виплату допомоги по безробіттю застрахованим особам без урахування страхового стажу у розмірі установленому законодавством протягом 720 к.д. з 12.03.2012 року по 19.08.2012 року та розпочато її виплату.

У подальшому, за результатами проведеної перевірки, що встановлені Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 03 квітня 2017 року №66 позивач установив, що ОСОБА_3 згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2012 року було призначено пенсію на пільгових умовах з 08.12.2010 року, передбачену пунктом б ст.13 ЗУ Про пенсійне забезпечення. Даний період співпадає з періодом перебування ОСОБА_3 на обліку, а саме: з 05.03.2012 по 20.08.2012 року. Тому на підставі листа розяснення Закарпатського обласного центру зайнятості №566-13 від 30.03.2017 року, позивач вбачає правові підстави для стягнення незаконно виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_3

Як вбачається з постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.02.2011 року у справі №2-а-158/11, яка ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду №66557/11/9104 від 11.10.2012 року залишена без змін, УПФ України у Виноградівському районі зобовязано прийняти рішення, яким призначити ОСОБА_3, з 08.12.2010 року пільгову пенсію, передбачену п. б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Про отримання права на призначення пенсії на пільгових умовах та звернення з заявою до пенсійного фонду про її призначення відповідач ОСОБА_3 не повідомив центр зайнятості.

Судом встановлено, що за час перебування на обліку у Виноградівському районному центрі зайнятості з 05.03.2012 по 20.08.2012 року ОСОБА_3 отримав грошові кошти у сумі 4747,61 грн.

Згідно ч.ч. 2, 3,ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. г ч.3 ст.2 Закону України Про зайнятість населення (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не можуть бути визнані безробітними громадяни, які мають право на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах, на пенсію за вислугу років та скористалися цим правом або досягли встановленого законом пенсійного віку.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Згідно з пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року N 307 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за N 915/5136), якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Відповідно до копії Наказу Виноградівського районного центру зайнятості №47 від 20.04.2017 року Про повернення грошових виплат безробітним ОСОБА_3В., прийнято рішення про повернення ОСОБА_3 незаконно одержану допомогу по безробіттю на загальну суму 4747,61 грн. на рахунок Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Таким чином, наведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов'язуються із отриманням права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах.

Отже, отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах є обставиною, що впливає на умови виплати відповідачу допомоги по безробіттю, тому неповідомлення ним центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить щодо доведеності з боку позивача наявності обставин, з якими стаття 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" пов'язує наявність підстав для стягнення виплаченого забезпечення.

З метою досудового врегулювання спору, 24.04.2017 року ОСОБА_3 було направлено лист №424-06 щодо передплати допомоги по безробіттю у період з 05.03.2012 року по 20.08.2012 року на загальну суму 4747,61 грн. з пропозицією повернення вказаних грошових коштів в 15 денний термін з дня отримання даного повідомлення. Вказане повідомлення залишено без реагування.

З огляду на положення чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства та встановлені судами обставини справи, кошти, виплачені відповідачеві у якості допомоги по безробіттю, підлягають поверненню.

Що стосується заяви представника відповідача щодо застосування строку позовної давності то суд виходить з наступного.

Допомога по безробіттю призначається за особистою заявою особи та поданою нею інформацією, відповідальність за зміст якої покладається на субєкта звернення, та обовязкової перевірки перед наданням застрахованій особі статусу безробітного поданих ним відомостей із визначенням порядку не передбачено.

Отже і визначення початку перебігу строку позовної давності з моменту зняття особи з обліку є безпідставним, оскільки жодними нормативними актами не обмежено час перевірки поданих особою відомостей як на момент отримання допомоги, так і після цього, норми ч.4 ст.38 Закону на ці відносини не поширюються, оскільки ст.53 Закону України «Про зайнятість населення» не стосується застрахованих осіб, тому згідно ч.1 ст.258 ЦК України діють загальні правила позовної давності, визначені главою 19 цього Кодексу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а силу ч.1 ст.261 ЦК України її перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи Акт розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення складено 03 квітня 2017 року, з позовом про відшкодування незаконно отриманих коштів позивач до суду звернувся в травні 2017 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з позовною заявою в межах строку позовної давності після того як довідався про порушення свого права.

Таким чином, клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Таким чином, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими, обставини, наведені позивачем, знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи, а відтак вимоги позову слід задовольнити повністю.

Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 27, 31, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Виноградівського районного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОК НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Виноградівського районного центру зайнятості суму незаконно отриманих коштів у розмірі 4747,61 (чотири тисячі сімсот сорок сім грн. 61 коп.) гривень на р/р 0057 в Управління державного казначейства Закарпатської області, код 22110350, МФО - 812016, код надходження 50040500;04).

Стягнути з ОСОБА_3, РНОК НОМЕР_1, на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640,00 (шістсот сорок грн. 00 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_4