УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, зняття заборони відчуження на нерухоме майно, заборони реєстрації будь-яких угод та видачу документів для відчуження майна,

в с т а н о в и в :

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просить встановити факт її законного володіння квартирою АДРЕСА_2 підтвердити її право власності на придбану нею квартиру АДРЕСА_1; зняти заборону відчуження, реєстрації будь-яких угод, видачі будь-яких документів на відчуження вказаної квартири, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про заборону відчуження належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1.

Частиною 1 статті 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неспорюваних прав.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 ЦПК України. Тому в заяві повинно бути зазначено не лише факт, який просить встановити заявник, а і причини неможливості одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви повинно бути приєднано довідку про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів.

Отже, аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи. При цьому, суд, розглядаючи заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не встановлює нових фактів, а лише підтверджує наявність або відсутність таких фактів у разі неможливості заявником одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК України не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Разом з тим, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 просить встановити факт законного володіння нею квартирою АДРЕСА_2 підтвердити її право власності на дану квартиру та зняти заборону відчуження, реєстрації будь-яких угод та видачі документів по вказаній квартирі, що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. та на яку, постановою слідчого в особливо важливих справах СУ ГУМВС України в м. Києві від 24.01.2006 року було накладено арешт, шляхом заборони відчуження, заборони реєстрації будь-яких угод із даною квартирою та видачу будь-яких документів для її відчуження.

Таким чином, зі змісту заяви про встановлення юридичного факту убачається, що метою звернення з даною заявою, є скасування реєстрації обтяження на квартиру АДРЕСА_1, зареєстрованого на підставі постанови слідчого від 24.01.2006 року та встановлення судом факту права власності заявника на вказану квартиру та однієї із складових такого права, як володіння даною квартирою. При цьому доказів того, що у заявника не має можливості одержати або відновити документ, що посвідчує її право власності на квартиру АДРЕСА_1 заява не містить. Зняття ж заборони відчуження, реєстрації будь-яких угод та видачі документів по вказаній квартирі, так само не належить розглядати в порядку окремого провадження, оскільки такі вимоги мають бути предметом розгляду позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За наведених обставин, суддя приходить до висновку про наявність спору про право, а тому він має бути вирішений у порядку позовного, а не окремого провадження.

За таких обставин, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, зняття заборони відчуження на нерухоме майно, заборони реєстрації будь-яких угод та видачу документів для відчуження майна, - необхідно відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 209, 210, 234, 256, 293, 294 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, зняття заборони відчуження на нерухоме майно, заборони реєстрації будь-яких угод та видачу документів для відчуження майна.

Роз'яснити заявнику, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою заявою, однак не позбавляє права звернутися з даними вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя