Справа № 462/2824/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/783/2447/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря:ОСОБА_2

з участю: представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Львівської міської ради, треті особи: Департамент містобудування Львівської міської ради, ОСОБА_6, Львівське комунальне підприємство "Зелений Львів" про зобов'язання розглянути питання користування землями,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулися до суду із зазначеним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 квітня 2013 року вони звернулися Львівського міського голови із заявою про вилучення земель площею 1,16 га, які, на їх думку, були незаконно включені в межі Скнилівського парку у м. Львові згідно ухвали Львівської міської ради №3331 від 23 лютого 2006 року «Про затвердження меж парку «Скнилівський» у м. Львові.

Із невідомих причин їх питання не вирішувалось у відповідності до Земельного кодексу, натомість 05 червня 2013 року №2403-Звих-960 їм надіслано відповідь належного органу -Департаменту містобудування Львівської міської ради, якою роз»яснино, що ухвалою Львівської міської ради від 12 липня 2012 року №1618 «Про погодження зовнішніх меж та передачу ЛКП «Зелений Львів» земельних ділянок парку «Скнилівський» для зберігання та використання» погоджено зовнішні межі ділянок парку «Скнилівський» загальною площею 43,9239 га та передано в постійне користування ЛКП «Зелений Львів» для збереження та використання, за функцією використання - землі рекреаційного призначення.

Також листом департаменту ЛМР від 05 вересня 2013 року їм роз»яснено, що згідно ст.1 Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах» від 17 березня 2011 року №3159-V1, введено мораторій строком на п»ять років на зміну цільового призначення земельних ділянок зелених зон і зелених насаджень.

Також листом департаменту ЛМР від 05 червня 2013 року заявником роз»яснино, що згідно з п.4 ст.78 Земельного кодексу України земельні ділянки, які були у власності осіб до 15 травня 1992 року не повертаються, а вони використали право безоплатної передачі земельної ділянки на АДРЕСА_1 згідно з нормами земельного законодавства.

У той же час, як зазначили позивачі, згідно довідки Державного архіву Львівської області від 24 жовтня 2006 року в документах переселенського відділу облвиконкому за родиною ОСОБА_5 було закріплено 1,16 га землі, з них 0,16 га для ведення присадибного господарства.

Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 16 вересня 2009 року за родиною ОСОБА_5 закріплена земельна ділянка загальною площею 1,16 га на АДРЕСА_1.

Станом на 1980 рік для обслуговування будинковолодіння на АДРЕСА_1 було зареєстровано землі населених пунктів площею 2831,1 кв.м., доказом чого є довідка характеристика БТІ від 22 липня 1980 року і свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 серпня 1980 року 5-ї Львівської державної нотаріальної контори у яких вказано, що будинок на АДРЕСА_1 розміщений на земельній ділянці площею 2831,1 кв.м - увійшла в складові спадкового майна.

Позивачі вважали, що у зв»язку із прийняттям спадщини від 18 серпня 1980 року, у них виникло право власності на спірну земельну ділянку площею 2831,1 кв.м., на якій розташовано будинок сім»ї ОСОБА_5.

За будинковолодінням позивачів з 1980 року офіційно рахується земельна ділянка площею 0,2831 га, частину якої вони у 1997 році оформили у власність і постійне користування площею 0,1394 га, а іншу частину площею 0,1437 га під житловим будинком не оформляли, як і ту більшу частину земель площею 0,8769 га (1,16 га.-0,1394 га) не оформляли, оскільки саме відповідач вчиняє перешкоди своєю бездіяльністю, неправомірним трактуванням норм ЗК.

Вони не претендують на всю площу земель 1,0206 га, а лише на її частину - 0,2274 га, не оформлену посвідчу вальними документами.

Оформлена частина земель посвідчена державним актом на право приватної власності серія НОМЕР_1 від 04 грудня 1997 року, зареєстровано в книзі записів державних актів 3-3 №277 і державним актом на право постійного користування НОМЕР_2 від 04 грудня 1997 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів 4-3 №56.

Згідно плану земельної ділянки від 2009 р. Землевпорядного центру «Наділ», землекористування будинковолодіння АДРЕСА_1 м. Львові обмежене площею 0,3639 га з довжинами сторін по периметру ділянки в метрах (за годинниковою стрілкою) починаючи від т.1 до т.18-32,13м., 29,78м., 0,80м., 14,93м., 2,35м., 2,31м., 2,28м., 10,37м., 24,74м., 10,35м., 29,36м., 2,77м., 3,96м., 10,02 м., 12,39, 46,63, 8,86м.

Відповідно неоформлене землекористування площею 0,2274 га з довжинами сторін по периметру ділянки в метрах (за годинниковою стрілкою) починаючи від т.1 до т.19 - 30,19 м., 0,80м.,14,93м.,2,35м., 2,31м., 2,28м., 10,37м., 24,74м., 10,35м., 29,36м.,2,77м., 3,96м., 10,02м., 12,39м., 31,72м., 12,53м., 19,08м..

Позивачі вважали, що саме цю частину земель площею 0,2274 га, якою вони користувалися десятиліттями і у них незаконно їх вилучено, а земельні ділянки площею 0,10 га і 0,0394 га, посвідчені державним актом на право приватної власності серії НОМЕР_1 від 04 грудня 1997 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів 3-3 №277, і державним актом на право постійного користування НОМЕР_3 від 04 грудня 1997 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів 4-3 №56, призначені для обслуговування житлового будинку позивачів, не вилучені з меж парку, але безпідставно передано до іншої категорії земель-рекреаційного призначення.

При наявності не скасованих їхніх державних актів від 04 грудня 1997 року рішення відповідача від 12 липня 2012 року №1618 вважають незаконним. Вони не висувають вимогу про скасування самого рішення відповідача, оскільки таке можна змінити одночасно з вирішенням заявленої спірної частини земель площею 0,2274 га.

Позивачі вважали, що відповідач безпідставно не вніс їх питання на розгляд сесії Львівської міської ради, як це передбачено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки спірна частина земельної ділянки площею 0,2274 га має статус земель житлової забудови.

З урахуванням зазначених обставин позивачі на підставі ст.ст.90,91 ЗК УРСР, ст.ст.19-21 ЗК України просили:

визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_3, ОСОБА_5 про вилучення земель площею 0,2274 га, які включені в межі Скнилівського парку у м. Львові;

зобв»язати Львівські міську раду внести на розгляд чергової сесії Львівської міської ради питання користування землями площею 0,2274 га, призначених для обслуговування будинку та АДРЕСА_1 у м. Львові (а.с.1-5).

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі посилається на те, що Департамент містобудування Львівської міської ради не має повноважень розглядати питання поставлені позивачами у заяві від 29 квітня 2013 року.

Суд залишив поза увагою досліджені докази, а саме, що позивачі звернулися до відповідача - Львівської міської ради з заявою від 29 квітня 2013 року про вилучення земель, а не Департаменту містобудування, щодо незаконного включення в межі Скнилівського парку у м. Львові земельної ділянки, якими вони користуються.

Судом першої інстанції не враховано досліджені докази про те, що за родиною ОСОБА_7, з 1947 року рахувався будинок у власності і про закріплення 1,16 га землі в тому числі 0,16 га для ведення присадибного господарства, як переселенців (польських громадян української національності) переселених згідно Міждержавної угоди від 09 вересня 1944 року, які прибули з Польщі у 1945 році в с. Скнилів Брюховецького району Львівської області.

Судом залишено поза увагою докази про те, що станом на 1980 рік для обслуговування будинковолодіння на АДРЕСА_1 було зареєст ровано землі населених пунктів площею 2831,1 кв.м., доказом чого є довідка характеристика БТІ від 22 липня 1980 року і свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 серпня 1980 р.5-ї Львівської державної нотаріальної контори, у яких вказано, що будинок на АДРЕСА_1, розміщений на земельній ділянці площею 2831,1 кв.м. - увійшли в складові спадкового майна.

Судом також порушено норми цивільного права щодо спадкоємства - перехід прав та обов»язків (спадщини) від однієї фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) оскільки із прийняттям спадщини позивачами 18 серпня 1980 року у них із передбачених законом підстав виникло в рівних частках право власності/користування на спірну земельну ділянку площею 2831,1 кв.м., на якій розташований будинок сім»ї ОСОБА_7.

Оскільки територія Скнилівського парку у м. Львові визначена рішенням відповідача за рахунок земельної ділянки, яка є у користування позивачів і на якій розміщений житловий будинок, то віднесення зазначеної земельної ділянки до земель рекреаційного призначення перешкоджатиме у реалізації позивачами права власності на житловий будинок.

Судом не враховано те, що в матеріалах справи відсутні докази погодження з ними, як власниками житлового будинку, розташованого на земельній ділянці, яка без їх згоди на вилучення з користування включена в межі парку Скнилівський.

Судом досліджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку парку «Скнилівський» від 2011 року в частині спірних земель парку, яку надіслано ЛКП «Зелений Львів». З цих же матеріалів убачається, що межу по спірних землях погодила узгоджувальна комісія 21 грудня 2011 року (протокол№17) з врахуванням виданих державних актів позивачам і без врахування земель, що перейшли згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 вересня 1980 року.

Суд не з»ясував питання, яким чином землі житлової забудови без згоди позивачів змінили цільове призначення на землі рекреаційного призначення.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення частково, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що питання поставлене ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про вилучення земель площею 1,16 га з меж Скнилівського парку у м. Львові було розглянуто компетентним органом Львівської міської ради. Питання зобов»язання Львівської міської ради внести на розгляд чергової сесії Львівської міської ради питання користування землями є питанням внутрішнього законодавчо обумовленого порядку прийняття таких рішень.

З таким висновком суду повністю погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом та матеріалами справи установлено, що згідно довідки - характеристики Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 22 червня 1980 року за житловим будинком АДРЕСА_1 зареєстрована земельна ділянка площею 2831,10 кв.м. (а.с.14).

У свідоцтві про право на спадкування за законом від 18 серпня 1980 року зазначено, що спадкоємцем майна ОСОБА_8 є його дружина ОСОБА_7 Г.М. Будинок по АДРЕСА_1 розміщений на земельній ділянці площею 2831,10 кв.м. (а.с.13).

Згідно реєстраційних посвідчень, виданих ЛМБ ТІ від 18лютого1981 року, одна четверта будинку АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_10 (а.с.7 справа №461/12786), ще одна четверта будинку АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_5 (а.с.8 справа №461/12786).

З технічного звіту, виконаного проектно - виробничим архітектурно - планувальним бюро Головного управління архітектури і містобудування м. Львова за 1997 рік «Про виконання робіт для підготовки і видачі державного акта на право приватної власності та на право постійного користування землею» у приватній власності ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 перебуває земельна ділянка 0,1000 га та 0,0364 га в постійному користуванні у АДРЕСА_1. (а.с.128-147 справа №461/12786 ).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданої ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які проживають у АДРЕСА_1, на підставі наказу Департаменту землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради народних депутатів №214 від 13.06.1997 року, їм передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1000 га у АДРЕСА_1. Землю передано для обслуговування житлового будинку (а.с.16).

Згідно державного акту на право постійного користування землею виданого ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які проживають у мЛьвові на АДРЕСА_1, на підставі наказу Департаменту землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради народних депутатів №214 від 13.06.1997 року, їм надано на постійне користування земельну ділянку площею 0,0394 га у АДРЕСА_1. Землю передано для обслуговування житлового будинку (а.с.15).

Згідно архівної довідки, виданої Державним архівом Львівської області від 24.10.2006 року, в документах переселенського відділу Львівського облвиконкому значиться, у списках переселенців, які прибули з Польщі в с.Скнилів Брюховицького району Львівської області значиться, що за родиною ОСОБА_8 було закріплено 1,16 га землі в тому числі 0,16 га для ведення присадибного господарства (а.с.17).

Відповідно до довідки виданої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 16 вересня 2009 року, за родиною ОСОБА_8 закріплена земельна ділянка площею 1,16 га у АДРЕСА_1 на якій розташований житловий будинок (а.с.18).

У той же час, згідно ухвали Львівської міської ради №33331 від 23 лютого 2006 року, затверджено відповідно до погодження графічних матеріалів межі земельної ділянки парку «Скнилівський», обмеженої вулицями Любінською, І.Виговського, Скнилівською та Щирецькою, орієнтованою площею 58,0 га у межах фактичного землекористування (а.с.81 справа №461/12786).

Ухвалою Львівської міської ради №1618 від 12.07.2012 року «Про погодження зовнішніх меж та передачу ЛКП «Зелений Львів» земельних ділянок парку «Скнилівський» для збереження та використання», погоджено зовнішні межі земельних ділянок парку «Скнилівський» у м.Львові.

Погоджено передати ЛКП «Зелений Львів» у постійне користування для збереження та використання земельні ділянки парку «Скнилівський» за рахунок земель, що не надані у власність або користування за функцією використання - землі рекреаційного призначення: земельну ділянку 1 площею 38,4620 га, обмежену вул.Любінською - присадибними ділянками на вул.Чуваській та вул. Солом'янці - вул.Дагестанською - присадибними ділянками на вул.Чуваській - вул.І.Виговського - вул.Скнилівською - вул.Ряшівською - присадибними ділянками на вул. Люблінській.

Земельну ділянку 2 площею 4,5454 га. Обмежену вул. Любінською - вул. Ряшівською кооперативом багатоповерхових гаражів «Авіатор» - малим ПП «Вулкан» - державним підприємством «Міжнародний аеропорт Львів» - ПП «Атол» та галмодерн.

Земельну ділянку 3 площею 0,6409 га , обмеженою вул. Любінською - вул.Ряшівською.

Земельну ділянку 4 площею 0,2756 га, обмежену вул.Солом'янкою - вул.Чуваською - присадибними ділянками на вул.Чуваській (а.с.27).

Із даних технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку парку «Скнилівський» від 2011 року в частині спірних земель парку, убачається що межу по спірних землях погодила узгоджувальна комісія 21 грудня 2011 року (протокол №17) з врахуванням виданих державних актів позивачам але без рахування земель, що перейшли згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 вересня 1980 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.01.2014 року ЛКП «Зелений Львів» належить право постійного користування земельною ділянкою площею 4,5454 га у м.Львові за кадастровим номером №:04:016:0012 (а.с.40 справа №461/12786), відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.01.2014 року ЛКП «Зелений Львів» належить земельна ділянка загальною площею 0,6409 га на праві постійного користування, яка знаходиться на вул. Ряшівській у м.Львові (а.с.41 справа №461/12786), згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.01.2014 року ЛКП «Зелений Львів» належить право постійного користування земельною ділянкою площею 38,4620 га обмежена вул.Любінською - присадибними ділянками на вул.Чуваській та вул.Солом'янці - вул.І.Виговського - вул.Скнилівською - вул.Ряшівською (а.с.42 справа №461/12786).

29 квітня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулися до Львівського міського голови із заявою про вилучення земель площею 1,16 га, які на їх думку незаконно були включені в межі Скнилівського парку.

Заяву обґрунтовували тим, що їхні земельні ділянки незаконно включені в межі парку, площею 0,10 га на АДРЕСА_1 у м.Львові знаходяться у спільній власності ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 На земельну ділянку виданий державний акт на право приватної власності, на землю НОМЕР_1 зареєстрований 04.12.1997 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 3-3 №227. Згідно земельно - кадастрових даних земельна ділянка площею 0,0394 га на АДРЕСА_1 у м.Львові знаходиться у спільному користуванні ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для обслуговування будинку. На земельну ділянку виданий державний акт на право постійного користування землею ІУ-ЛВ №004810, зареєстрований 04.12.1997 року в книзі записів державних актів на право постійного користування землею 4-3 за №56.

Згідно архівних даних - довідки державного архіву у Львівській області та довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за родиною ОСОБА_6 рахується 1,16 га. Згідно заяви просять дати згоду на вилучення земель площею 1,16 га з меж парку «Скнилівський» (а.с.19).

Листом за підписом директора департаменту містобудування Львівської міської ради від 05 червня 2013 року, ОСОБА_3, ОСОБА_5 роз'яснено, що ухвалою Львівської міської ради №1618 від 12.07.2012 року «Про погодження зовнішніх меж та передачу ЛКП «Зелений Львів» земельних ділянок парку «Скнилівський» для збереження та використання» погоджено зовнішні межі земельних ділянок парку «Скнилівський» загальною площею 43,9239 га та передано в постійне користування ЛКП «Зелений Львів» для збереження та використання, за функцією використання - землі рекреаційного призначення.

Згідно з ст.1 Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах» від 17.03.2011 №3159-Л, введено мораторій строком на п'ять років на зміну цільового призначення земельних ділянок зелених зон і зелених насаджень.

Крім того, зазначено, що згідно з п.4 ст.78 Земельного кодексу України земельні ділянки, які були у власності осіб до 15 травня 1992 року не повертаються, а ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 використали право безоплатної передачі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1 згідно з нормами земельного законодавства (а.с.20).

Таким чином, заява щодо вилучення у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,2274 га на яку у свій час були видані правовстановлюючі документи по суті була розглянута Департаментом містобудування Львівської міської ради.

У той же час, згідно ст.19 Земельного Кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до положень ст.20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Як встановлено в судовому засіданні, власники земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не звертались до Департаменту містобудування Львівської міської ради із заявами щодо включення їхньої землі до території парку «Скнилівський» і вказаний орган згідно розділу 2 Положення «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради (ухвала ЛМР №777 від 14.07.2016 року) не має повноважень розглядати земельні питання.

Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а)розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в)надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 117 ЗК України, передбачено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної ради вирішуються питання з регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених законом.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулися до Львівського міського голови із заявою про вилучення земель площею 0,2274 га, які, на їх думку, незаконно були включені в межі Скнилівського парку, і дана заява відповідно до положень ст.ст.12,16 ЗК України ст.ст.26,59 Закону України «Про місцеве самоврядування» мала бути розглянута на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради з винесенням відповідного рішення.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

У своїх вимогах позивачі також просили зобов»язати відповідача внести на чергової сесії Львівської міської ради питання користування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 землями площею 0,2274 га, які призначені для обслуговування будинку на АДРЕСА_1

Однак питання приналежності зазначеної земельної ділянки площею 0,2274 га. на даний час є спірним та передчасним.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про вилучення земель площею 0,2274 га, які включені в межі Скнилівського парку у м. Львові;

Зобв»язати Львівські міську раду внести на розгляд чергової сесії Львівської міської ради питання користування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 землями площею 0,2274 га, які включені в межі Скнилівського парку у м. Львові.

Стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_3 1736 (одна тисяча сімсот тридцять шість) гривень 88 копійок судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.