Справа № 492/851/17
Провадження № 2/492/593/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Варгаракі С.М., при секретарі судового засідання Богдан А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідача про визнання за ним права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,05 га, розташовану на території Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області, кадастровий номер :01:0010698, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_2, який помер 21.03.2009 року, посилаючись на те, що його померлий батько успадкував зазначену земельну ділянку після смерті тещі ОСОБА_3 - бабусі позивача, померлої 22.07.2008 року. Після смерті спадкодавця, позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька, але отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно не зміг, у звязку з відсутністю реєстрації права власності на померлого батька, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовну заяву необґрунтованою та не підлягаючою задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з правовідносин, повязаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 помер 28 липня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 4). З свідоцтва про народження ОСОБА_1 позивача по справі, вбачається, що ОСОБА_2, який помер, є його батьком (а. с. 5). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРХ № 834970 від 26.11.2012 року померлий ОСОБА_2 успадкував земельну ділянку площею 3,22 га, розташовану на території Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 080212, виданого 07.11.2005 року (а. с. 6, 7). З вказаного свідоцтва про право на спадщину вбачається, що зазначена земельна ділянка складається з земельних ділянок площею ,04 га, 0,10 га, 0,08 га, розташованих на території Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області.

Відповідно до листа Відділу в Арцизькому районні Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 30/0/192-17 від 12.06.2017 року нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 3,0435 га з урахуванням індексації станом на 01.01.2017 року становить 91282,74 грн. (а. с. 9).

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 49051054 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 49051075 (заповіти/спадкові договори) від 12.09.2017 року, листа № 1558/01-16 від 12.09.2017 року, виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за заявою ОСОБА_1 та видавалось свідоцтво про право на спадщину.

Постановою Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області № 1003/02-14 від 06.06.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю відмітки про реєстрацію права власності за померлим батьком.

В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим, суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (обєкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

Із вищезазначеного випливає, що слід відрізняти право спадкоємця на спадщину та право власності на нерухоме майно, що входить до складу цієї спадщини.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, регулюється частиною 2 ст. 331 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пов'язане з реєстрацією цього права.

Видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за заявою спадкоємців після перевірки підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, виникнення права власності у спадкоємця на нерухоме майно повязане саме з реєстрацією цього права в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується зокрема цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

Судом встановлено, що зазначені вимоги померлим ОСОБА_2 не були дотримані, у відповідності до діючих норм закону він не здійснив у встановленому законом порядку державну реєстрацію свого права власності на земельну ділянку, а тому не реалізував свого права власності в розумінні ст. 125 ЗК України, у звязку з чим відповідно до ст. 1218 ЦК України, воно не може входити до складу спадщини та успадковуватися спадкоємцями.

У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», також звертається увага і на те, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

У разі набуття права власності на земельну ділянку з інших підстав, передбачених законодавством України, відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав або державної реєстрації документів, що посвідчують право

В супереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивач не довів суду обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не звертався із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,05 га, розташовану на території Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області, кадастровий номер :01:0010698, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_2, який помер 21.03.2009 року, яку останній успадкував після смерті ОСОБА_3, не зареєстровано у встановленому законом порядку, відповідно ОСОБА_2 право власності не набув, а тому зазначена земельна ділянка не входить до складу спадщини.

Вирішивши чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні не встановлено, що земельна ділянка на яку позивач просить визнати право власності в порядку спадкування у встановленому законом порідку не була зареєстрована за спадкодавцем, а викладені позивачем в позові обставини не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та жодних доказів щодо наявності у нього правових підстав набуття права власності на вказану земельну ділянку суду не надано, тому суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню.

Аналогічні правові позиції містяться в рішенні апеляційного суду Одеської області від 12.09.2017 року у справі № 520/16291/16-ц, в ухвалах апеляційного суду Львівської області від 21.04.2015 року у справі № 492/8075/14 та апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.04.2014 року у справі № 203/8780/13.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що він не позбавлений права реалізувати своє право шляхом звернення до суду з позовом про завершення реєстрації права власності на своє імя, як спадкоємця.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 30, 57-60, 61, 64, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо сторони, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_4