Справа № 361/6089/16-ц
Провадження № 2/361/459/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 жовтня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Чуксіну В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

встановив:

В позовній заяві, поданій до суду 26.10.2016р., позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 3000грн. на кожну дитину.

17.01.2017р. позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій збільшила розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 3000грн. на кожну дитину і додаткові витрати на утримання дітей по 1500грн. щомісячно на кожну дитину.

27.02.2017р. позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій так само просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 3000грн. на кожну дитину і додаткові витрати на утримання дітей по 1500грн. щомісячно на кожну дитину

21.06.2017р. позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій збільшила розмір позовних вимог про стягнення аліментів і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 4500грн. на кожну дитину; і просила залишити без розгляду її позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дітей.

Ухвалою суду від 05.10.2017р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дітей в розмірі по 1500грн. на місяць на дитину залишено без розгляду.

Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідач є батьком дітей, діти після припинення сімейних стосунків проживають з нею, знаходяться на її утриманні; відповідач належним чином не виконує батьківські обов'язки, є працездатним, інших дітей не має. відповідач ніколи не розповідає, де працює, має мінливий нерегулярний дохід, останні роки займався підприємницькою діяльністю з продажу сільгосптехніки і фототехніки, запчастинами, є співзасновником ТОВ «ВАВ груп» разом з його батьками, де отримує прибуток, тому просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Син навчається в загальноосвітній школі і в музичній школі, бере додаткові уроки англійської мови, потребує додаткової фінансової підтримки; менша дитина відвідує дитсадок. Вона як мати піклується про дітей, працює, але коштів на утримання дітей їй не вистачає, діти часто хворіють, вимушена купувати ліки, оплачувати музичну школу, дитсадок, робити благодійні внески на групу, на клас, на зошити, іграшки, канцелярію, на харчування, на комунальні послуги. Крім того, при визначенні розміру аліментів, просила врахувати доходи відповідача згідно наданих ДПІ відомостей 458000грн. за 2015рік та 380000грн. за 2016р.

Відповідач подав письмові заперечення, в яких просив позов задовольнити частково, стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 800грн. на місяць, пояснив, що він не ухилявся від утримання дітей і приймав у цьому участь, прикладав зусиль у вирішенні повсякденних проблем, а позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми. Просив врахувати згідно ст.182 СК його сімейний і майновий стан, а саме, що його доходи в останній час є незначними, що він проживає з непрацездатною матір,ю пенсіонеркою, у якої так само складне становище і яка перебуває на його утриманні; що його середньомісячний дохід від підприємницької діяльності за 2016р. склали 2574,6грн. згідно наданої декларації та розрахунку середньомісячного доходу, тому він не має можливості сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Просив врахувати його стан здоров,я: з 2010року перехворів гепатитом , що потребує постійного лікування і реабілітації.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила стягнути аліменти по 4500грн. на дитину, врахувати при цьому, що діти потребують гармонійного розвитку, що відповідач є працездатним і спроможним сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі. Визнала, що відповідач надавав їй кошти на утримання дітей у розмірі 400грн. на місяць на дитину до звернення з позовом до суду, але не постійно і такої допомоги не вистачає, і виплачував їй по 400грн. на кожну дитину щомісячно в період з моменту подання позову, але просила дані кошти не враховувати.

Представник відповідача у судовому засіданні спочатку дотримався позиції свого довірителя, у подальшому заявив, що позов не визнає в цілому, оскільки відсутні підстави для стягнення аліментів, бо відповідач не ухилявся від утримання дітей і просив врахувати, що відповідач щомісячно виплачував добровільно аліменти у розмірі 400грн. на дитину, що відповідач має малий дохід і не спроможний виплачувати аліменти у більшому розмірі.

Сторонами надані такі докази:

З свідоцтв про народження встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., і дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки з місця проживання - діти проживають з позивачкою у м. Бровари.

Відповідач проживає окремо від дітей, у місті Хмельницькому.

Згідно довідки дитячої музичної школи син ОСОБА_3 навчається в музичній школі з фаху баян.

Згідно консультативного висновку, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. діагностована на атопічний дерматит.

Згідно записам у медичній амбулаторній картці ОСОБА_5 відвідувала лікаря.

Згідно записам у медичній амбулаторній картці ОСОБА_3 відвідував лікаря.

Згідно даним паспорту відповідача - відповідач є особою, ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто за віком працездатний.

Згідно наданих ДПІ у м. Хмельницькому відомостей, ФОП ОСОБА_2 перебуває на обліку в ДПІ, згідно поданих податкових декларацій платника єдиного податку обсяг доходу за 2015 рік склав 458000грн., за 2016р. - 380000грн.;

крім того ОСОБА_2 є співзасновником (з ОСОБА_7 і ОСОБА_8.) ТОВ «ВАВ ГРУП», згідно декларації у податку на прибуток, доходи отримані ТОВ «ВАВ ГРУП» за 2015р. 159664грн., за 2016р 74342грн.

Згідно довідки про середньомісячний дохід ОСОБА_2, виданої ФОП ОСОБА_2, від 15.03.2017р., його дохід склав (сума обороту на 2016р. 380000грн., витрати на придбання товару 342000грн., дохід 38000грн., чистий дохід 38000грн., за мінусом податку і соцвнеску 30895,16грн. за 2016рік, 2574,60грн. на місяць.

З наданих відповідачем видаткових накладних за 2016р. на придбання та продаж товарів видно, що він у 2016році вів підприємницьку діяльність.

Згідно відповіді ПП «Сервіском Аудит» на запити відповідача - щодо визначення і роз'яснення доходу і прибутку відповідача - сума прибутку (чистого доходу) розраховується як доходи мінус витрати, та становить за 2016р.: при валовому доході 380000грн. та собівартості проданих товарів 342000грн. за мінусом єдиного податку 3307,20грн. та ЄСВ 3797,64грн., дорівнює 30895,16грн.

Згідно довідки ТОВ «ВАВ ГРУП» від 14.03.2017р. ОСОБА_2 в 2015,2016, 2017р.р. на ТОВ «ВАВ ГРУП» не працював, зарплату не отримував, дивіденди не отримував.

Згідно довідки з місця проживання ОСОБА_2 проживає з матір,ю ОСОБА_7, 1946р.н., здійснює догляд, допомагає в догляді за домоволодінням.

Згідно виписки з амбулаторної картки ОСОБА_2 від 24.03.2017р. звертався до лікаря, діагноз - енцефалопатія.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення дітьми повноліття. Той з батьків, з ким проживає дитина, має право вимагати через суд від другого батька стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 182 СК, розмір аліментів визначається судом з урахуванням сімейного, матеріального стану кожного з батьків та інших обставин, які заслуговують на увагу; аліменти призначаються в частці від доходу, в виключних випадках - в твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що діти проживають з позивачкою, батько дітей проживає окремо, то є підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки. Посилання представника відповідача на те, що відповідач не ухилявся і сплачував щомісячно аліменти у розмірі по 400грн. на дитину, судом не беруться до уваги як такі, що не відповідають закону, крім того, виплата допомоги на утримання неповнолітніх дітей у розмірі, вказаному відповідачем, не можна розглядати як достатнє і належне утримання дітей і ви конання вказаного батьківського обов'язку.

При визначенні виду аліментів суд враховує відсутність у відповідача постійного офіційного місця роботи з конкретно визначеною заробітною платою, тому дійсно доцільним є стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що не суперечить закону. До того ж відповідач не просив стягнути з нього аліменти у частці від доходу.

При визначення розміру аліментів суд виходить з наданих доказів, з того, що відповідач є працездатним, і має мінливі доходи, займається підприємницькою діяльністю, не має інших неповнолітніх чи непрацездатних утриманців, не має певних конкретно доведених обов'язкових і обтяжуючих його фінансовий стан утримань та виплат з доходу. Суд не враховує як непрацездатного утриманця відповідача його матір, яка є пенсіонером за віком, отримує пенсію, крім того є засновником Товариства. Будь-яких доказів на підтвердження такого стану матері, який би потребував постійного за нею догляду чи витрат, відповідач суду не надав, а той факт, що він допомагає матері у догляді за будинком, не є тою обставиною, яку повинен врахувати суд. Відповідач не довів і наявності у нього наявності певних захворювань, які б були підставою для врахування його стану здоров,я, при визначенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей.

Суд дійшов висновку, що відповідач є спроможним виплачувати аліменти на дітей по 2500грн. Суд вважає, що позивачка не довела підстав для стягнення аліментів у розмірі 4500грн., і не довела можливості у відповідача сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі. Суд не погоджується з відповідачем у тому, що він спроможний виплачувати аліменти лише у розмірі 400грн. на місяць на одну дитину, це суперечить вимогам закону щодо мінімального розміру аліментів і встановленим у судовому засіданні конкретним обставинам. Відповідач не довів наявності підстав для стягнення аліментів у мінімальному визначеному законом розмірі. Суд вважає, що стягнення аліментів на кожну дитину у розмірі 2500грн. на місяць є адекватною і достатньою сумою, і є можливою для сплати відповідачем, враховуючи його рід занять, працездатність, сімейний стан і стан здоров'я.

Аліменти підлягають стягненню з дня подання позову до суду, тобто з 28.10.2016р.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що відповідач протягом всього часу розгляду справи у суді виплачував у добровільному порядку позивачці по 400грн. на місяць на кожну дитину. Дану обставину відповідач підтверджує квитанціями, і позивачка дану обставину не заперечує. Дані кошти виплачувались позивачці відповідачем цілеспрямовано, як аліменти на дітей (кошти на їх утримання), тому суд вважає можливим, доцільним і справедливим , та таким, що не суперечить закону, - зарахувати дані кошти в рахунок тих аліментів, які стягуватимуться у вигляді заборгованості по аліментам за вказаний період, тобто за листопад, грудень 2016р., за січень - вересень 2017р.. Тобто при стягненні і виплаті аліментів на підставі даного судового рішення, яким аліменти стягуються з 28.10.2016р., розмір аліментів 2500грн. за вказані місяці має бути зменшений на 400грн.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору пр. поданні позову про стягнення аліментів, то згідно ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у визначеному законом «Про судовий збір» розмірі, 640 грн.

Керуючись ст. 180, 181, 182, 183 СК України, керуючись ст.213, 214, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., і дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., у твердій грошовій сумі по 2500 грн. на кожну дитину, починаючи з 28.10.2016р. і до досягнення дітьми повноліття;

при стягненні аліментів за минулий період: за листопад, грудень 2016р. і за січень - вересень 2017 р. в суму аліментів зарахувати вже сплачені ОСОБА_2 у цей період аліменти на утримання двох дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину на місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене учасниками процесу шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Селезньова