УхвалА

іменем україни

26 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року та рішення апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «Комерційний банк «Надра»)звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 15 лютого 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 123 687 доларів США на строк до 14 лютого 2029 року, зі сплатою 12,99 % річних. 15 лютого 2008 року на забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання зобов'язання по зазначеному кредитному договору.

Відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, на вимоги не реагували, унаслідок чого станом на 8 грудня 2014 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 213 096 доларів 26 центів США, що еквівалентно 3 308 470 грн 74 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 121 939 доларів 15 центів США, що еквівалентно 1 893 191 грн 88 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 75 948 доларів 03 центи США, що еквівалентно 1 179 147 грн 09 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором у розмірі 236 131 грн 74 коп.

З урахуванням наведеного ПАТ «Комерційний банк «Надра» просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 3 308 470 грн 74 коп.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» суму заборгованості за кредитним договором від 15 лютого 2008 року у розмірі 197 887 доларів 18 центів США, що еквівалентно 3 072 338 грн 97 коп., пеню у розмірі 236 131 грн 77 коп. та судовий збір у розмірі 3 654 грн, а всього 3 312 124 грн 74 коп.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2016 року рішення районного суду в частині визначення розміру пені та розподілу судових витрат змінено, а в частині визначення загальної суми стягнення у розмірі 3 312 124 грн 74 коп. скасовано. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» пеню за прострочення сплати кредиту у розмірі 186 482 грн 04 коп. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

ПАТ «Комерційний банк «Надра» судові рішення не оскаржило.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов ПАТ «Комерційний банк «Надра», суди (апеляційним судом зменшено розмір пені), вірно застосувавши положення ст. ст. 526, 543, 549, 554, 625, 1048, 1050 ЦК України, на підставі належним чином оціненихдоказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшлиправильного висновку про те, що відповідачі, як позичальник так і поручитель, належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконали, унаслідок чого наявні підстави для стягнення з них кредитної заборгованості, розмір якої судом визначено відповідно до умов кредитного договору та вимог закону.

Суди дійшли вірного висновку про безпідставність доводів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо порушення їх прав як споживачів, оскільки ними на надано належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин, що є їх процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України), ОСОБА_4, як позичальником було підписано кредитний договір, а ОСОБА_5, як поручителем було підписано договір поруки, що свідчить про погодження сторін з умовами цих договорів. Крім того, такі обставини підтверджуються преюдиційним рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання кредитного договору від 15 лютого 2008 року, договору поруки від 15 лютого 2008 року недійсними, відмовлено. Отже, у силу ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року у незміненій та нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта