Справа № 209/2683/15-ц
Провадження № 2/209/191/17
РІШЕННЯ

іменем України

"11" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

при секретарі Драгунцевої С.М.

за участі позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1, її представника - адвоката Ярош І.В., відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та інтереси малолітньої доньки ОСОБА_4, треті особи які не заявляють самостійних вимог - ТОВ «Абонент ХХІ», відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, ТОВ «ЄРЦ КП» про втрату права користування житлом колишнього члена сім'ї власника житла та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи які не заявляють самостійних вимог - орган опіки та піклування адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради про зобов'язання не чинити першкоди в користуванні жилим приміщенням та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та інтереси малолітньої доньки ОСОБА_4, треті особи які не заявляють самостійних вимог - ТОВ «Абонент ХХІ», відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, ТОВ «ЄРЦ КП» про втрату права користування житлом колишнього члена сім'ї власника житла. В обґрунтування позову вказує, що в 1993 році її сім'ї у складі її, її чоловіка ОСОБА_5, доньки ОСОБА_6 була виділена двокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 за рішенням виконкому Заводського району м. Дніпродзержинська. Її чоловік ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 померли. В 1995 та 1997 роках вони були зняті з реєстрації у спірній квартирі. Онук ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований в квартирі, був знятий з реєстрації в 1997 році. Відповідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська згідно з розпорядженням Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська від 20.03.2001 року /№ 5п/426-р/ вона є єдиним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Квартира складається з двох кімнат, житлова площа 39,4 м кв., загальна площа 52,4 м кв. Відповідач ОСОБА_3 є її онукою. В ІНФОРМАЦІЯ_6 її донька, ОСОБА_8, попросила зареєструвати свою доньку ОСОБА_9 в її квартирі, з метою проживання в зазначеній квартирі після її смерті, а до того часу вона буде продовжувати проживати за місцем свого постійного проживання: АДРЕСА_3, де вона була зареєстрована. Готуючи документи для позову, вона дізналась, що в квартирі без її дозволу в серпні 2012 року була зареєстрована донька її онуки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 На протязі всього часу своєї реєстрації у спірній квартирі відповідачка з її малолітньою донькою ніколи не проживала. Відповідачка проживає за місцем своєї попередньої реєстрації за адресою: АДРЕСА_3. Відповідач ніколи не намагалась вселитися в її квартиру, а вона не перешкоджала відповідачці разом з її малолітньої донькою проживати в квартирі. ОСОБА_3, формально член її сім'ї, разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_4 відсутні без поважних причин у її власній квартирі на протязі 7 років. Між ними не було укладено ніяких угод відносно зберігання за відповідачкою та її донькою права користування житлом у випадку їх відсутності у ньому.

Відповідач ОСОБА_3 первісний позов не визнала повністю, пред'явила зустрічний позов до ОСОБА_1, треті особи які не заявляють самостійних вимог - орган опіки та піклування адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради. В обґрунтування позову вказує, що дійсно спірна квартира належить її бабусі ОСОБА_1. Вона була зареєстрована в квартирі з 2008 року. В 2012 році була зареєстрована її малолітня донька ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4. В травні 2012 року після сварки з бабусею, остання почала перешкоджати їй та її дитині проживати в квартирі, змінила замки в квартиру не пускає. В квартирі залишилися її речі та побутова техніка. До правоохоронних органів та інших організацій вона не зверталася, оскільки ОСОБА_1 є її рідною бабусею. Оскільки в неї та її дочки немає іншого житла, просить вселити її та її дочку в спірну квартиру та зобов'язати бабусю не чинити їм перешкоди в проживанні.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та її представник первісний позов підтримали в повному обсязі просять його задовольнити. Зустрічний позов не визнали повністю, вважають його незаконним та необґрунтованим. Підтвердили обставини викладені в первісному позові, вказали, що перешкоди ОСОБА_3 та її дочки в проживанні не чинилися.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 первісний позов не визнала повністю, підтримала зустрічний позов в повному обсязі згідно обставин викладених в позовній заяві, також пояснила суду, що дійсно приписана в спірній квартирі з 2008 року, але проживала в квартирі батьків. Навесні 2011 року вона переїхала в спірну квартиру разом зі своїм майбутнім чоловіком, з яким стала там проживати. Домовилися разом з бабусею та батьками, що вони приведуть квартиру до ладу, зробивши там ремонт. Навесні 2012 року почали в квартирі ремонт, вона с чоловіком на час ремонту переїхали жити до батьків на дачу. Бабуся виїжджати на час ремонту відмовилася. Ремонт тривав 3-4 місяці. В цей же час купували побутову техніку в квартиру. В вересні 2012рокуколи вони повернулися з дачі, бабуся не пустила їх до квартири, змінила замки. Вони з чоловіком вимушені були переїхати на знімну квартиру. В вересні 2013 року після сварки з чоловіком вона переїхала з дитиною до батьків. Вона постійно навідувалася на квартиру та допомагала сплачувати комунальні послуги бабусі.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог за первісним позовом - ТОВ «Абонент ХХІ» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином просив розглядати справу за їх відсутності, заперечень проти позову не надавав.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог за первісним та зустрічним позовами - відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради та орган опіки та піклування адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, просив розглядати справу за їх відсутності, надав письмові заперечення проти первісного позову /а.с. 196-198/, згідно яких вказував на недопущення порушення прав дитини на житло.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог за первісним позовом - ТОВ «ЄРЦ КП» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав.

Судом досліджені докази по справі:

Допитані свідки:

- допитаний свідок ОСОБА_11, яка пояснила суду, що є сусідкою позивача за первісним позовом, вона живе на 3 поверху, ОСОБА_1 проживає на 1 поверху. Проживає з 1993 року, позивач за первісним позовом поселилася трохи пізніше в 1995 році разом з чоловіком з того часу вони знайомі. Після смерті чоловіка, ОСОБА_1 постійно проживала сама, її онуку до суду ніколи не бачила. В 2015 році восени вона почула крики на 1-му поверсі, вийшла та побачила як ОСОБА_1 сидить на стільці в під'їзді, причини як пояснила їй остання її онука хоче вигнати з квартири;

- допитаний свідок ОСОБА_12, яка пояснила суду, що є сусідкою позивача за первісним позовом, вона живе на 2 поверху, ОСОБА_1 проживає на 1 поверху. Проживає з 1993 року, позивач за первісним позовом поселилася приблизно в ой же,час разом з чоловіком з того часу вони знайомі. Після смерті чоловіка в ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_1 проживала разом з дочкою, яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_6, з того часу проживає постійно сама, її онуку до суду ніколи не бачила, іноді купує сусідці продукти взимку. В 2011-2012 роках позивач в квартирі робила ремонт, красили вікна та клеїли обої, робила жінка яку просила ОСОБА_1. В листопаді 2015 року вона почула крики на 1-му поверсі, вийшла та побачила як ОСОБА_1 сидить на стільці в під'їзді, причини як пояснила їй остання її онука хоче вигнати її з квартири;

- допитаний свідок ОСОБА_8, яка пояснила суду, що є рідною дочкою ОСОБА_1 та рідною матір'ю ОСОБА_3. З 2008 року в квартирі у матері прописали дочку ОСОБА_3, яка проживала з нею в її квартирі розташованій за адресою АДРЕСА_3. В 2012 році дочка почала проживати в спірній квартирі зі своїм майбутнім чоловіком. В жовтні 2012 року дочка вийшла заміж, оскільки була вагітна. В 2012 році дочка народила дитину, та вона разом з дитиною та чоловіком продовжували проживати в ОСОБА_1 Вирішили разом робити ремонт, змінити вікна, ОСОБА_1 відмовилася. Вирішила тільки переклеїти шпалери ремонтувати кухню та стелю, на що мати погодилася. Навесні 2012 року, діти переїхали на дачу, і почали роботи ремонт. Закінчили ремонт навесні 2013 року. Діти повернулися в спірну квартиру восени 2012 року, і в них почалися сварки з ОСОБА_1, і вони переїхали на зйомку квартиру. Навесні 2013 року діти знову переїхали на дачу, щоб закінчити ремонт в спірній квартирі. Восени 2013 року дочка розлучилася і оскільки ОСОБА_1 не пускала в квартиру, проживала до грудня 2013 року в знімній квартирі. З грудня 2013 року проживає по теперішній час разом з нею в неї вдома по АДРЕСА_3. ОСОБА_1 змінила замки в 2011 або в 2012 році після чого ключі не давала;

- допитаний свідок ОСОБА_13, яка пояснила суду, що є сусідкою позивача за первісним позовом, їх квартири розташовані в одному тамбурі. Проживаєа з 2006 року, з цього часу знайома з ОСОБА_1. Проживає ОСОБА_1 сама. ОСОБА_3 побачила лише в листопаді 2015 року під час їх сварки, коли ОСОБА_1 сиділа на сходах казала що її вигнали з квартири. З 2014 року по теперішній час допомагає сплачувати ОСОБА_1 за її проханням комунальні послуги;

- допитаний свідок ОСОБА_14, який пояснив суду, що є колишнім чоловіком ОСОБА_3, з якою почав зустрічатися наприкінці 2009 року. ОСОБА_3 проживала на той час з батьками. Влітку 2011 року почали проживати разом зі ОСОБА_3 в його матері по АДРЕСА_4 до літа 2012 року, влітку переїхали на зйомку квартиру. В 2013 році розійшлися, дружина переїхала назад до своїх батьків. В ОСОБА_1 ніколи не проживали, він бачив її лише кілька разів, як йому відомо вона весь час проживає сама, про конфлікти з ОСОБА_1 з приводу того, що вона не дає проживати ОСОБА_3 в квартирі він ніколи не чув.

Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні:

- копія паспорту ОСОБА_1 /а.с. 5/, згідно якого підтверджується місце реєстрації та проживання останньої;

- пенсійне посвідчення ОСОБА_1 /а.с. 6/, згідно якого підтверджується, що остання є пенсіонером;

- ордер на житлове приміщення /а.с. 7/, згідно якого підтверджується, отримання квартири ОСОБА_1 в 1993 році;

- копія особового рахунку на квартиру /а.с. 18/, згідно якого підтверджується реєстрація сторін в спірній квартирі;

- свідоцтво про право власності на житло та технічний паспорт /а.с. 9, 10-11/, згідно якого підтверджується належність спірної квартири ОСОБА_1;

- акт про не проживання /а.с. 12/, згідно якого підтверджується не проживання ОСОБА_3 разом з малолітньою дочкою в спірній квартирі з моменту їх реєстрації в квартирі по теперішній час;

- відповідь Дніпровського райвідділу МВС /а.с. 13/, згідно якого підтверджується відсутність звернень ОСОБА_3 з 1 січня 2014 року по 7 червня 2015 року із заявами та повідомленнями про перешкоджання їй та її дочки в проживанні в спірній квартирі;

- довідка ТОВ «Абонент ХХІ» /а.с. 14/, згідно якої підтверджується відсутність звернень ОСОБА_3 в 2014- 2015 роках із заявами та повідомленнями про перешкоджання їй та її дочки в проживанні в спірній квартирі;

- довідка ТОВ «ІНФО-КОМ» /а.с. 15/, згідно якої підтверджується наявність боргів за сплату комунальних послуг за спірну квартиру;

- свідоцтво про смерть /а.с. 16/, згідно якого підтверджується дата смерті чоловіка ОСОБА_1;

- свідоцтво про поховання /а.с. 17/, згідно якого підтверджується дата смерті дочки ОСОБА_1;

- свідоцтво про народження ОСОБА_4 /а.с. 45/, згідно якого підтверджується що ОСОБА_3 має малолітню дитину;

- свідоцтво про шлюб та рішення суду про розірвання шлюбу /а.с. 46, 47/, згідно якого підтверджується період перебування у шлюбі ОСОБА_14 та ОСОБА_3;

- рішення суду Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 24.03.2014 року по цивільній справі № 209/6257/13-ц, яке набрало законної сили 04.04.2014 року про визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_4 /а.с. 48-51/, згідно якого встановлено, що місцем проживання малолітньої доньки відповідачки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, визначено місце проживання її матері - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3;

- відповідь Дніпровського райвідділу МВС /а.с. 112/, згідно якого підтверджується звернення ОСОБА_3 22 листопада 2015 року та 28 листопада 2015 року із заявами та повідомленнями про перешкоджання їй та її дочки в проживанні в спірній квартирі;

- висновки Дніпровського РВ УМВС України м. Дніпродзержинська за зверненнями ОСОБА_3 22 листопада 2015 року та 28 листопада 2015 року /а.с. 113-114/, згідно яких підтверджується звернення до міліції останнього щодо чинимих їй перешкод у користуванні квартирою;

- квитанції, та їх копії /а.с. 165-173, 218-227, 234-243, 250-257/, згідно яких підтверджується сплата комунальних послуг за спірну квартиру;

- видаткова накладна, наряд-замовлення, акт прийому-передачі /а.с. 244-246/, згідно яких підтверджується купівля побутової техніки в спірну квартиру дочкою ОСОБА_1 та матір'ю ОСОБА_3 - ОСОБА_8;

- повідомлення про надання субсидій /а.с. 249/, згідно якого підтверджується отримання субсидії ОСОБА_1 після виписки онуки та правнучки;

- довідка про розмір пенсії /а.с. 268/, згідно якої підтверджується розмір пенсії ОСОБА_1;

- відповідь Дніпровського райвідділу МВС, висновки Дніпровського РВ УМВС України м. Дніпродзержинська за зверненнями ОСОБА_3, виписка з амбулаторної картки, ухвала про забезпечення позову, виконавчий лист, та лист відділу ДАІ /а.с. 272-278/, згідно яких підтверджується наявність в 2013-2015 роках спорів між ОСОБА_3 та її колишнім чоловіком ОСОБА_14;

Вислухавши сторони, представника позивача за первісним позовом, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені сторонами докази по справі, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено:

2 грудня 1993 року Виконавчий комітет Заводської ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видав на ім'я ОСОБА_1 ордер на житлове приміщення за № 832 на родину з 3 чоловік - ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на право зайняття 2-кімнатної квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_5, який був чоловіком позивача за первісним позовом, ІНФОРМАЦІЯ_7 помер. ОСОБА_6 - дочка позивача за первісним позовом, померла ІНФОРМАЦІЯ_6. Право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером НОМЕР_1.У квартирі крім власника - ОСОБА_1, зареєстрована онука позивача ОСОБА_3 з 11 квітня 2008 року, та правнучка позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2 серпня 2012 року. ОСОБА_3 зі своєю малолітньою дочкою з моменту реєстрації їх в спірній квартирі не проживали без поважних причин, оскільки ОСОБА_3 на час реєстрації в ІНФОРМАЦІЯ_6 до 2011 року проживала разом з батьками в їх квартирі за адресою м. Дніпродзержинськ АДРЕСА_3. Потім зі своїм чоловіком до розлучення в 2013 році, або в квартирі його матері, або на знімній квартирі. Після розлучення ОСОБА_3 з дитиною знову почала проживати в квартирі своїх батьків, де проживає по теперішній час. Вселитися до спірної квартири ОСОБА_3 з 2008 року до 22 листопада 2015 року не намагалася, перешкодив проживанні їй не чинилися. Звертатися до правоохоронних органів з приводу чинимих їй перешкод почала, після винесення судом рішення суду про визнання її та її дитини втративши ми право користування квартирою та їх виписки з неї на підставі рішення суду 22 листопада 2015 року. В зв'язку з реєстрацією в спірній квартирі онуки та правнучки, ОСОБА_1 яка є пенсіонером та немає інших доходів крім пенсії, несе труднощі по оплаті комунальних послуг та немає можливості оформити субсидію.

За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону ( до ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз'яснено, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін... допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів...

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України , обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Проаналізувавши об'єктивні дані, що вищевикладені в судовому рішенні, засновані на представлених сторонами й досліджених судом доказах, суд вважає за необхідне задовольнити первісний позов та відмовити в задоволенні зустрічного позову оскільки як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_15 не проживає в спірній квартирі понад 7 років, тобто більше річного строку встановленого законом без поважних причин, як встановлено судом. Суд не може прийняти доводи ОСОБА_3 щодо того, що їй та дитині чинилися перешкоди у користуванні квартирою та проживанні в ній, оскільки вищезазначене не підтверджено належними доказами по справі. Надані ОСОБА_3 письмові докази, зокрема висновки Дніпровського РВ УМВС України м. Дніпродзержинська за зверненнями ОСОБА_3 22 листопада 2015 року та 28 листопада 2015 року /а.с. 113-114/, згідно яких остання підтверджує звернення до поліції щодо чинимих їй перешкод у користуванні квартирою, суд оцінює критично, оскільки дані звернення датовані періодом, коли було винесено попереднє рішення суду по даному спору не на користь ОСОБА_3 та під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на це рішення. Тому суд вважає, що дані звернення до правоохоронних органів не відображують дійсну картину відносин між сторонами по справі, а є намаганням ОСОБА_3 обґрунтувати доводи апеляційної скарги. Також суд не може прийняти показання свідка ОСОБА_8, оскільки як встановлено судом та не заперечувалося сторонами по справі та самим свідком, в неї неприязні відносини з ОСОБА_1 які виникли з приводу спірної квартири після звернення останньої з даним позовом до суду, тому суд також оцінює ці показання та пояснення самої ОСОБА_3 критично, оскільки ОСОБА_8 є заінтересованою особою в розгляді справи на користь її дочки. Крім того пояснення ОСОБА_3 та її матері спростовуються іншими доказами по справі, зокрема поясненнями свідків по справі. Так свідки-сусіди пояснили суду, що ніколи ОСОБА_3 раніше в спірній квартирі не бачили, побачили лише в суді, або після винесення першого рішення на користь ОСОБА_1 під час сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ОСОБА_8 біля квартири з приводу цього рішення в листопаді 2015 року. Також свідок ОСОБА_14 спростував та не підтвердив доводи ОСОБА_3 та її матері щодо того, що він під час шлюбу зі ОСОБА_3 проживав з нею в спірній квартирі, зазначивши, що вони там ніколи не проживали і про конфлікти з ОСОБА_1 з приводу того, що вона не дає проживати ОСОБА_3 в квартирі він ніколи не чув. Суд не приймає доводи ОСОБА_3, що її колишній чоловік говорить неправду, оскільки між ними існують неприязні відносини які виникли після розлучення з приводу поділу спільного майна та участі у вихованні дочки, оскільки як встановлено судом дані суперечки були вирішені більше двох років тому в судовому порядку, та на даний час свідок ОСОБА_14 не заінтересований в погіршенні відносин зі ОСОБА_3, оскільки в них спільна дитина у вихованні якої він приймає участь. Доводи ОСОБА_3 також спростовуються письмовими доказами по справі у своїй сукупності, зокрема акт про не проживання ОСОБА_3, довідками правоохоронних та житлових органів про відсутність будь яких звернень до листопада 2015 року з приводу чинимих перешкод у проживанні останній.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_3 була відсутня в спірній квартирі більше 7 років без поважних причин, оскільки вона не вважала за необхідне проживати в спірній квартирі, та проживала в квартирі своїх батьків або зі своїм колишнім чоловіком, що доведено позивачем за первісним позовом належними доказами по справі які в свою чергу спростовують доводи ОСОБА_3 щодо поважності її не проживання в спірній квартирі. Доводи ОСОБА_3 про припинення проживання в спірній квартирі із-за сварок з бабусею є бездоказовими і не відповідають вимогам ст.ст.57-60 ЦПК України. Крім того остання не надала суду належних та допустимих доказів своєї позиції по спору, причини неприйняття та неналежність наданих нею доказів судом приведені вище. З цих мотивів суд вважає за необхідне задовольнити первісний позов та відмовити в позові про захист порушеного права ОСОБА_3 та її дочки про вселення, оскільки вони є похідними від первісного позову.

Судові витрати понесені ОСОБА_1 на сплату судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок підлягають стягненню зі ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.

На підставі ст. 156 ЖК України, 317, 405 ч.2 ЦК України, керуючись ст. 8,10, 59, 60, 61, 83, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та інтереси малолітньої доньки ОСОБА_4, треті особи які не заявляють самостійних вимог - ТОВ «Абонент ХХІ», відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, ТОВ «ЄРЦ КП» про втрату права користування житлом колишнього члена сім'ї власника житла - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 та її малолітню доньку ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття останніх з реєстрації в вищезазначеній квартирі.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи які не заявляють самостійних вимог - орган опіки та піклування адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради про зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні жилим приміщенням та вселення - відмовити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая