АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Кулянди М.І., Литвинюк І.М.,

секретар: Тодоряк Г.Д.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвалою судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 липня 2017 року зазначену заяву залишено без руху та надано строк - чотири дні з моменту одержання копії ухвали для усунення недоліків. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки в ній не викладено обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, не зазначено ціни позову, відсутні посилання на докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, а також не сплачено судовий збір за позовні вимоги майнового характеру.

Ухвалою судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2017 року зазначену позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику, у зв'язку з не усуненням останньою недоліків.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену ухвалу скасувати, як таку що суперечить вимогам закону, а питання про відкриття провадження за вказаною позовною заявою передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача,

Справа №713/1212/17 Провадження №22ц/794/1077/17 Головуючий у 1 інстанції Пилипюк І.В.

Категорія: 2.5 Доповідач: Височанська Н.К.

з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За змістом ч. 2 цієї ж статті, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що позивачкою на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 26 липня 2017 року не усунуто недоліки та не приведено позовну заяву у відповідність з вимогами, встановленими чинним процесуальним законодавством, зокрема, з положеннями ст. 119 ЦПК України.

Так, згідно п. п. 3, 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Між тим, позовна заява ОСОБА_2 не містить посилання на те, коли сторонами куплена земельна ділянка, за чиї кошти, на кого вона оформлена, не зазначена чітка адреса спірної земельної ділянки. Також позовна заява не містить посилання на те, в який період часу будувався спірний житловий будинок, який ступень готовності будинку, хто є забудовником, хто будував та за чиї кошти, не зазначена поштова адреса спірного будинку.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Проте, позовна заява, подана ОСОБА_2 не містить будь-яких посилань на докази, якими підтверджуються обставини, викладені в позовній заяві. Не містить позовна заява і посилання на підстави для звільнення заявника від доказування.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна.

Проте, позивач в позовній заяві взагалі не зазначила вартість майна, яке підлягає поділу.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви подається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач просила відстрочити сплату судового збору до розгляду справи по суті.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, зменшення розміру належних до оплати судових витрат тощо заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Позивачкою до заяви не додано доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору за подання позовної заяви майнового характеру.

Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує, що згідно зі ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Наведені позивачкою доводи не підтвердженні доказами, а тому відсутні підстави для звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору чи зменшення його розміру, що відповідає ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до відмови у допуску до правосуддя та жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вимога суду щодо викладу позовної заяви відповідно до вимог, передбачених п. п. 3, 4, 5, 6, ч. 2 ст. 119 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм чинного процесуального законодавства та не може бути скасована з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.303, 312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: