Справа № 466/203/17 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/3498/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.

секретаря - Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою заінтересованої особи - Національний юридичний університет імені ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - Національний юридичний університет імені ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт початку проходження ним військової служби у Збройних Силах України з 31 липня 2001 року.

В обґрунтування заяви покликається на те, що він проходить військову службу на посаді начальника відділу організації представництва інтересів громадянина або держави в суді та при виконанні судових рішень військової прокуратури Західного регіону України. Після закінчення навчання на військово-юридичному факультеті № 6 Національної юридичної академії України імені ОСОБА_2 його призначено на посаду помічника військового прокурора Львівського гарнізону.

Указом Президента України № 1194/2010 від 24.12.2010 та розпорядженням Кабінету Міністрів України № 2213-Р від 08.12.2010 здійснено реорганізацію Національної юридичної академії імені ОСОБА_2 шляхом перетворення її в Національний університет «Юридична академія України імені ОСОБА_2», а відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 1697 від 04.12.2013 Національний університет «Юридична академія імені ОСОБА_2» перейменовано у Національний юридичний університет імені ОСОБА_2.

Під час оформлення відповідних документів (особової справи), кадровим органом військово-юридичного факультету № 6 Національної юридичної академії імені ОСОБА_2 безпосередньо перед закінченням зроблено запис до послужного списку стосовно початку військової служби та зараховано до вислуги років на військовій службі тільки з 30.07.2005. Однак вважає, що початком проходження ним військової служби має бути 31.07.2001 року, оскільки відповідно до наказу № 215-С ректора Національної юридичної академії України імені ОСОБА_2 його зараховано на 1 курс військово - юридичного факультету № 6 зазначеної академії за денною формою навчання.

Відповідно до Указу Президента України № 1105/96 від 20.11.1996 «Про заходи щодо підготовки кадрів військової юстиції та організації науково - дослідної роботи у галузі військового законодавства», чітко зазначено, що військово - юридичний факультет (військової юстиції) утворений у складі Національної юридичної академії імені ОСОБА_2, відноситься до системи військової освіти та перебуває в оперативному управлінні Міністерства оборони України, тобто, мас статус військово - навчального закладу.

Даний статус встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 70 від 22.01.1998 «Про утворення військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені ОСОБА_2» та постановою № 1410 від 15.12.1997 «Про Перелік вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти», де також зазначено факультет військової юстиції Національної юридичної академії України імені ОСОБА_2.

Таким чином, оскільки він в установленому порядку зарахований до військового навчального підрозділу вищого навчального закладу і не мав військового звання офіцерського складу, то початком проходження ним військової служби у Збройних Силах України має бути день зарахування за денною формою навчання на 1 курс військово - юридичного факультету № 6 Національної юридичної академії імені ОСОБА_2.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року заяву ОСОБА_3, заінтересована особа - Національний юридичний університет імені ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволено.

Вирішено встановити факт початку перебування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на військовій службі у Збройних Силах України з 31 липня 2001 року.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року оскаржила заінтересована особа - Національний юридичний університет імені ОСОБА_2.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що не погоджується із висновком районного суду, оскільки такий не відповідає дійсним обставинам справи, а тому є необґрунтованим та незаконним.

Зазначає, що даний спір стосується виключно порядку прийняття ОСОБА_3 на військову службу та її проходження ним, і не стосується фактів від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, а тому, даний спір мав розглядатися в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного судочинства, що свідчить про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції та є підставою для його скасування. Крім того, судом не з»ясовано, які центральні органи виконавчої влади можуть бути заінтересовані в розгляді даної справи та підлягають виклику в судове засідання.

Просить постановити ухвалу, якою рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року скасувати та закрити провадження у справі.

Учасники судового процесу в судове засідання не зявилися. Заінтересована особа направила клопотання про розгляд справ у її відсутності. Заявнику двічі за зазначеними ним адресами направлялись повідомлення про час та місце розгляду справи, однак такі повертались до суду за закінченням терміну зберігання. В той же час, сам заявник, будучи наділеним процесуальними правами, передбаченими чинним ЦПК України, серед яких і право на ознайомлення з матеріалами справи, та маючи можливість прослідкувати рух справи на ОСОБА_1 судової влади, двічі звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про зловживання заявником своїми процесуальними правами і його відмову від отримання поштових відправлень апеляційного суду, а відтак і про те, що у відповідності до вимог ст. 76 ч. 8 ЦПК України його слід вважати таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи.

За приписами ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. А відтак, колегія суддів приходить до висновку про розгляд справи у відсутності учасників судового процесу, що не з»явилися в судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про задоволення такої, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 31.07.2001 року заявника ОСОБА_3 зараховано на навчання на 1-й курс військово-юридичного факультету №6 ОСОБА_4 з денною формою навчання (наказ ректора №215-с від 31.07.2001) та 30.06.2006 відраховано з ОСОБА_4 у звязку з її закінченням (наказ ректора №276-с від 24.06.2006), що підтверджується архівною довідкою №М-615/416 від 30.11.2016 року.

Окрім того, з витягу з послужного списку ОСОБА_3 вбачається, що при розрахунку вислуги років військової служби останньому не врахували період навчання в Національному університеті «Юридична академія України ім. Я.Мудрого» з 31.07.2001 року по 30.06.2006 року.

Наказом Міністерства освіти і науки України №1697 Національний університет «Юридична академія імені ОСОБА_2» було перейменовано в Національний юридичний університет імені ОСОБА_2, відповідні зміни внесено до ЄДР.

Згідно Закону України «Про Збройні Сили України» до Збройних Сил України належать об'єднання, з'єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації.

Відповідно до Тимчасового Положення про організацію підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах, затверджених спільним наказом Міністерства освіти України та Міністерства оборони України від 28.12.1995 року №360/342, військові факультети при цивільних вищих навчальних закладах є вищими військово-навчальними закладами Міністерства оборони України, що створені для підготовки офіцерів з вищою освітою з залученням професорсько-викладацького складу і навчально-матеріальної бази цивільних вищих навчальних закладів.

Згідно з переліком вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, затвердженого постановою КМУ від 15.12.1997 року №1410 «Про створення єдиної системи військової освіти» Національна юридична академія України імені ОСОБА_2 (військово-юридичний факультет) входить до військових навчальних підрозділів Міноборони України.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов'язок і військову службу» в редакції, яка діяла на момент вступу ОСОБА_4 до вищого навчального закладу, одним із видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 25 ЗУ «Про військовий обов'язок і військову службу» громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважають курсантами, а ті, що мають такі звання - слухачами. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов'язаних.

Як вбачається із матеріалів справи згідно наказу № 215-С від 31.07.2001 року заявника ОСОБА_3 зараховано студентом денної форми навчання. На підставі наказу ректора НЮА від 11.07.2005 року № 318-С начальником факультету (по стройовій частині) від 30.07.2005 року № 104 видано наказ про зарахування студента ОСОБА_3 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2) до списків особового складу факультету, зарахування на всі види забезпечення по курсантській нормі з 30 липня 2005 року, присвоєння військового звання рядовий і призначення на посаду курсанта (ВОС 850100). Отже, ОСОБА_3 спочатку був зарахований до навчального закладу як студент, а з 30 липня 2005 року його призначено на посаду курсанта та присвоєно звання рядовий.

Задовольняючи вимоги заявника, суд першої інстанції встановив факт початку проходження військової служби заявником у Збройних Силах України з 31.07.2001 року, тобто з моменту вступу до військово-юридичного факультету, що входив до військових навчальних підрозділів Міністерства оборони України.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки такі зроблені всупереч нормам як матеріального, так і процесуального права.

Відповідно до розяснень п.2 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах,одержання поранень і контузій при виконанні обовязків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового навчального закладу і одержання відповідної освіти , одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Таким чином, суд першої інстанції помилково прийняв справу до розгляду та постановив рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки дане питання не може бути вирішене шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ст.205 ч.1 п1 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За приписами ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених ст.ст. 205, 207 ЦПК України.

Проаналізувавши та оцінивши всі вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Рішення суду повинно бути скасоване, а провадження по справі закрите, так як вирішення питання початку проходження військової служби не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, п. 4 ч.1 ст. 307, ст. ст. 310, 313, ч.1 п.3 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Національного юридичного університету імені ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року скасувати, провадження у справі за за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - Національний юридичний університет імені ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді : Бойко С.М.

ОСОБА_5