Справа № 307/446/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 вересня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача), суддів: Кондора Р.Ю. і ОСОБА_1,

при секретарі: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду від 25 січня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Тернівської сільської ради Тячівського району і Тячівського районного підприємства технічної інвентаризації, третя особа Тячівська державна нотаріальна контора, про визнання недійсними та скасування рішення органу місцевого самоврядування і свідоцтва про право власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2, Тернівської сільської ради і Тячівського РПТІ в лютому 2016 р.

Просив:

-визнати недійсним і скасувати рішення Тернівської сільської ради № 12 від 26.02.2008 р. «Про оформлення права власності на дворогосподарство за адресою: с. Терново, вул. Жовтнева, 20, за ОСОБА_4, і видане на підставі цього рішення свідоцтво № 349 від 29.05.2008 р., яким посвідчено право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в цілому в с. Терново, вул. Жовтнева, 20, за ОСОБА_4;

-зобовязати Тячівське РПТІ виключити з технічного паспорта, виданого на дворогосподарство № 20 по вул. Жовтневій у с. Терново дані про належність до цього дворогосподарства житлового будинку, позначеного в технічному паспорті А-А1.

На обґрунтування зазначав, що Тернівська сільська рада не вправі була виносити рішення про визнання права власності на вказаний будинок за ОСОБА_4 (матірю) і видавати останній свідоцтво про право приватної власності на нерухоме майно, оскільки цим самим позбавила його права на частку у спадковому майні за батьком ОСОБА_5

Рішенням Тячівського районного суду від 30 січня 2017 р. позов задоволено частково: визнано незаконним і скасовано рішення виконавчого комітету Тернівської сільської ради за № 12 від 26.02.2008 р. «Про оформлення права власності на нерухоме майно» щодо оформлення права власності на житловий будинок № 20 по вул. Жовтневій у с. Терново в цілому за ОСОБА_4 та видане на його підставі свідоцтво про право приватної власності за № 379 від 29 травня 2008 р., яким посвідчено право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований у с. Терново по вул. Жовтневій, № 20, за ОСОБА_4 у цілому. У решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 скасувати це рішення у частині задоволених вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в їх задоволенні. Доводить про порушення судом норм матеріального та процесуального права (належна оцінка доказів). Указує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт незаконності оспорених ним рішення органу місцевого самоврядування і свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно та факт порушення своїх прав.

Письмових заперечень або пояснень на скаргу інші особи, які беруть участь у справі, не подали.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення в оскарженій частині скасуванню із ухваленням нового по суті позовних вимог, із таких мотивів.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорюваними рішеннями, за якими ОСОБА_4 набуто право власності на нерухоме майно в цілому як на новостворене майно порушене право позивача на спадкування після смерті батька ОСОБА_5, який помер 22.03.2006 р., так як він не був у встановленому порядку усунутий від спадкування, не відмовлявся від спадщини, а прийняв спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини проживав за вказаною адресою і був там зареєстрований.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком через невідповідність такого обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Установлено, що ОСОБА_5 помер 22.03.2006 р. (а.с.9). Спадкова справа не заводилась (а.с.83). Позивач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02.12.1985 р. (а.с.21), однак доказів його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини немає.

Згідно з положеннями ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268 ч.1, ч.3 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 182 ЦК України до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (Постанова ВСУ в справі № 6-3113цс15).

Однак, доказів того, що житловий будинок № 20 по вул. Жовтневій у с. Терново введено в експлуатацію та зареєстровано право власності на нього за спадкодавцем (ОСОБА_5А.) немає, у звязку з чим такий не може бути предметом спадкування.

За приписами ст. 21 ч.1 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Претендуючи на частку у житловому будинку № 20 по вул. Жовтневій у с. Терново як спадковому майні після смерті батька, позивач не надав доказів належності вказаного будинку (або частини будинку) спадкодавцеві на час смерті, а тому немає підстав вважати, що рішенням Тернівської сільської ради № 12 від 26.02.2008 р. «Про оформлення права власності на нерухоме майно» в частині оформлення права власності на житловий будинок № 20 по вул. Жовтневій у с. Терново за ОСОБА_4 у цілому, порушені його цивільні (спадкові) права щодо цього будинку.

Тобто, колегія суддів не вбачає підстав для визнання указаного рішення органу місцевого самоврядування незаконним. Вимога ж про визнання недійсним і скасування свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно є похідною.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст.ст. 10 ч.1, ч.3, ст. 60 ч.1, ч.4, ст. 213 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

У контексті наведеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в оскарженій частині належить скасувати як суперечне ст. 213 ЦК України, а в задоволенні відповідних вимог відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 182, 1216, 1218, 1261, 1268 ч.1, ч.3 ЦК України ст.ст. 3, 10, 60, 212, 213, 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, п.4, ч.2, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

р і ш и л а :

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

2.Рішення Тячівського районного суду від 25 січня 2017 року в частині визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Тернівської сільської ради за № 12 від 26.02.2008 р. «Про оформлення права власності на нерухоме майно» щодо оформлення права власності на житловий будинок № 20 по вул. Жовтневій у с. Терново в цілому за ОСОБА_4 та видане на його підставі свідоцтво про право приватної власності за № 379 від 29 травня 2008 р., яким посвідчено право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований у с. Терново по вул. Жовтневій, № 20, за ОСОБА_4 у цілому, скасувати і в задоволенні цих позовних вимог відмовити.

3.Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: