Справа № 524/1940/17
Провадження №2/524/1423/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017 року, Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі судового засідання Денисенко Н.В.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Кременчукгаз» про скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовними вимогами до ПАТ «Кременчукгаз», просила визнати неправомірним та скасувати рішення комісії відповідача про застосування граничних норм споживання природного газу, визначених у додатку 10 Кодексу газорозподільних систем та зобовязати відповідача здійснити перерахунок обємів природного газу по квартирі № 24 у пров. Гвардійському, 5 в м. Кременчуці, ураховуючи уточнення вимог, починаючи з жовтня 2016 року по січень 2017 року включно, в обсязі з 9,8 куб.м. до 4,4 куб.м.; зобовязати відповідача встановити за власний рахунок індивідуальний лічильник природного газу в її квартиру.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала з підстав, викладених в позові. Суду пояснила, що ОСОБА_3 не чинила перешкод відповідачу у встановленні загально будинкового лічильника природного газу, а лише звернулася до ПАТ «Кременчукгаз» з проханням встановлення окремого лічильника на її квартиру.

Відповідно до листів ПАТ «Кременчукгаз» від 06.10.2016 № 19/2762/7980-з, від 01.11.2016 № 19/3919 позивача повідомлено, що відсутня фінансова можливість встановлення індивідуального лічильника, а також повідомлено, що 30.09.2016 складено акт про відмову мешканців будинку № 5 у пров. Гвардійському від встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу.

На підставі цього, комісією відповідача, згідно з положеннями абзацу сьомого пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, 21.10.2016 прийнято рішення про встановлення фактичного обєму спожитого природного газу за жовтень 2016 року для цих мешканців за граничними обємами споживання природного газу населення, установленими в Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем. Аналогічне рішення про встановлення фактичного обєму спожитого природного газу прийнято за листопад, грудень 2016 року, січень 2017 року.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні повністю. Суду пояснив, що з метою виконання норм Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» працівниками підприємства було організовано встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу, зокрема, на будинок позивача у пров. Гвардійському, 5 в м. Кременчуці. Фактично встановити загальнобудинковий вузол обліку природного газу не виявилось можливим у звязку з відмовою мешканців вищевказаного будинку в доступі до ввідного газопроводу, про що було складено акти про порушення від 30.09.2016 № 105-09/16П-В3, від 14.11.2016 № 131-ХІ/16Б, від 15.12.2016 №150-XІІ/16Ч. Посилаючись на абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, відповідач вважає, що ОСОБА_3 допустила порушення, внаслідок чого правомірно вирішено застосувати та нарахувати їй оплату за природний газ з серпня 2016 року по січень 2017 року в обсягах, установлених в Додатку № 15 до Кодексу газорозподільних систем.

Крім цього, зазначив, що законодавством не передбачено встановлення споживачам виключно індивідуальних лічильників природного газу, тому, ураховуючи наявні фінансові можливості товариства, відповідач встановлював загально будинковий вузол обліку природного газу у будинку позивача у пров. Гвардійському, 5 в м. Кременчуці, однак його мешканці цьому фізично завадили. Тому, відсутні підстави для зобовязання встановити позивачу індивідуальний лічильник природного газу.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.

ОСОБА_3 проживає у квартирі № 24 багатоквартирного будинку № 5 у провулку Гвардійському у м. Кременчуці, на її імя відповідачем відкрито особовий рахунок. Мешканцями будинку природний газ використовується тільки для приготування їжі. Постачання природного газу на території міста Кременчука здійснює субєкт господарювання Публічне акціонерне товариство «Кременчукгаз». У вересні 2016 року працівники постачальника послуг робили спроби встановити загальнобудинковий вузол обліку газу в будинку № 5 у провулку Гвардійському у м. Кременчуці. Зокрема, така спроба мала місце 26.09.2016. Активісти з числа мешканців будинку завадили цим спробам, вважаючи, що відповідач зобовязаний забезпечити за власний рахунок кожну квартиру індивідуальним лічильником газу.

30.09.2016 представники ПАТ «Кременчукгаз» склали акт про встановлення порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме перешкоджання доступу для встановлення будинкового лічильника газу (а.с. 25).

05.10.2016 направила звернення Голові правління ПАТ «Кременчукгаз», де висловила прохання встановити індивідуальний прилад обліку природного газу (на квартиру) та звернення щодо незгоди із встановленою для неї нормою споживання природного газу 9,8 куб.м. (а.с. 4-5).

21.10.2016 комісія ПАТ «Кременчукгаз» розглянула акти про порушення Кодексу газорозподільних систем і прийняла рішення «про нарахування побутовим споживачам, будинки яких знаходяться за адресами, зокрема, провулок Гвардійський, будинок 5, які відмовились від встановлення за рахунок оператора ГРМ (ПАТ «Кременчукгаз») лічильників газу та не мають індивідуальних лічильників газу, фактичного обєму спожитого розподіленого природного газу за відповідний календарний місяць, а саме за жовтень 2016 року, за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 15 до Кодексу газорозподільних систем» (а.с. 23-24).

За аналогічних обставин, відповідно до актів порушень та рішень комісії, споживачу ОСОБА_3 за листопад, грудень 2016 року, січень 2017 року нараховано на одного мешканця квартири - 9,8 куб. м. (а.с. 25-31).

Таким чином, позивачу нараховано фактичного обєму спожитого розподіленого природного газу 9,8 куб.м. в місяць за період з жовтня 2016 року по січень 2017 року включно, що підтверджується наданим ПАТ «Кременчукгаз» витягом з електронного реєстру розрахунків по оплаті газу (кв. № 24 у пров. Гвардійському, 5 в м. Кременчуці).

Суд, вирішуючи спір, виходить із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Частиною 1 статті 6 цього Закону встановлено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Наведеними спеціальними законами у сфері регулювання ринку газу обовязок із встановлення лічильників газу (незалежно від виду - квартирних чи загальнобудинкових) покладений на суб'єктів господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території. При цьому, законом також чітко визначені джерела фінансування робіт з оснащення лічильниками газу (незалежно від виду - квартирних чи загально будинкових) населення: кошти суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, кошти відповідного бюджету, інші джерела, не заборонені законодавством. Отже, законом не передбачено покладення на споживача обовязку фінансувати витрати зі встановлення лічильника(ків) газу у багатоквартирному будинку, де розташована його квартира, або ж у його квартирі.

Згідно з п. 5 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить, зокрема відмова в доступі до об'єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу.

Відповідно до п. 6 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРС у разі відмови в доступі до об'єкта споживача, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу споживачу, який не забезпечений лічильником газу (розраховується за нормами споживання), визначення об'єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв, починаючи з дати, наступної після дати не допуску, визначеної в акті про порушення.

Ознайомлення побутового споживача із запланованими датою та часом встановлення лічильника газу має бути підтверджено позначкою про вручення йому письмового попередження про встановлення лічильника газу, яке має бути надане побутовому споживачеві не пізніше ніж за десять робочих днів до запланованої дати встановлення лічильника газу.

При цьому представник Оператора ГРМ в акті про порушення має попередити споживача під особистий підпис про те, що розрахунки за спожитий газ за граничними об'ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складання акта про порушення, і про те, що до цього часу споживач має забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу. У разі забезпечення споживачем протягом цього строку доступу представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу процедура нарахування за граничними об'ємами споживання природного газу населенням не застосовується.

Кодексом газорозподільних систем (абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу 1Х Кодексу) передбачено, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загально будинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5розділу ХІ цього Кодексу), фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 15 до цього Кодексу. Додаток № 15 до Кодексу газорозподільних систем встановлює граничні норми споживання природного газу населенням: 9,8 м.куб. (плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання людино-місяць).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» встановлений норматив використання природного газу 4,4 куб.м. на одну людину у місяць для домогосподарств, де газ використовується тільки для приготування їжі.

Таким чином, для застосування вищевказаної санкції як визначення фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням має бути встановлений факт правопорушення - відмова споживача, який не забезпечений лічильником природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим), від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ. При цьому аналіз змісту положень Кодексу ГРС у їх системному звязку із Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» дає підстави обґрунтовано стверджувати, що законодавець під відмовою від встановлення лічильника розуміє відмову від встановлення будь-якого лічильника газу - квартирного чи загально будинкового, оскільки метою регулювання ринку газу є саме забезпечення обліку спожитого газу населенням.

Окрім того, як встановлено Кодексом ГРС (абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу IX, п.6 глави 3 Розділу ХІ) правопорушення у виді відмови від встановлення лічильника має бути зафіксоване оператором ГРМ згідно визначеної процедури з оформленням відповідного документа певної форми і змісту.

Як слідує з матеріалів справи, нарахування ОСОБА_3 обсягів спожитого газу за нормами споживання вчинене у відповідності до абзацу 7 пункту 3 глави 4 розділу IX Кодексу ГРС, тобто як санкція за порушення правил обліку та споживання природного газу, а саме відмова від встановлення приладу обліку спожитого газу (лічильника).

Матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_3 безпосередньо чинила перешкоди представникам ПАТ «Кременчукгаз» у доступі до будинку.

Таким чином, суд ураховує, що будь-яких належних доказів протидії позивача встановленню будинкового приладу обліку газу, суду у ході розгляду справи не надано.

Натомість, матеріали справи свідчать про те, що позивач висловила своє бажання про встановлення в її квартирі індивідуального лічильника, на що їй було відмовлено ПАТ «Кременчукгаз» в зв'язку з відсутністю фінансування.

Таким чином, висловлене позивачем бажання про встановлення в належній їй квартирі індивідуального приладу обліку газу виключає застосування санкцій за нормами, встановленими додатком №15 до Кодексу газорозподільних систем.

Не дивлячись на це, нарахування позивачу обсягів спожитого газу за нормами споживання 9,8 куб.м. відповідачем здійснено саме як санкція за порушення правил обліку та споживання природного газу, що виразилось у відмові від встановлення приладу обліку спожитого газу (лічильника).

Окрім того, як встановлено Кодексом ГРС (абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу IX, п.6 глави 3 Розділу ХІ) правопорушення у виді відмови від встановлення лічильника має бути зафіксоване оператором ГРМ згідно визначеної процедури з оформленням відповідного документа певної форми і змісту.

Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача, який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає:

1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення;

2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення;

3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання неправомірними і скасування рішень комісії ПАТ «Кременчукгаз» про розгляд актів про порушення проведення перерахунків при розподілі природного газу в частині встановлення позивачу обєму спожитого природного газу за граничними нормами споживання та зобовязання відповідача здійснити перерахунок обємів природного газу по квартирі № 24у пров. Гвардійському, 5 за жовтень, листопад, грудень 2016 року, січень 2017 року за нормою споживання 4.4 м.куб. у місяць на одну людину підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобовязання відповідача за власний рахунок встановити позивачу квартирний прилад обліку газу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, коштів відповідного бюджету, інших джерел, не заборонених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2001 року № 620 (із змінами та доповненнями, внесеними постановою КМУ від 27.01.2016 року № 46) «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинового вузла обліку» передбачено, що у разі незгоди власника квартири (будинку) розрахуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків), він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобовязання ПАТ «Кременчукгаз» здійснити безоплатну установку саме індивідуального лічильника позивачу не ґрунтується на обставинах справи і суперечить положенням діючих нормативних актів, які регулюють спірні правовідносини. Такий обовязок відповідача прямо не передбачений Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Керуючись ст. 1, 2, 3, 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», п. 3 глави 4 розділу ІХ, п. 5 глави 2 розділу ХІ, п. 6 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, ст. 1, 10, 14, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними рішення комісії ПАТ «Кременчугаз» про розгляд актів про порушення та проведення перерахунків при розподілі природного газу в частині встановлення позивачу об'єму спожитого природного газу за граничними нормами споживання.

Зобовязати ПАТ «Кременчукгаз» здійснити перерахунок обємів природного газу по квартирі № 24 у буд № 5 у пров. Гвардійському в м. Кременчуці за жовтень, листопад, грудень 2016 року, січень 2017 року за нормою споживання 4,4 м.куб у місяць на одну людину.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ПАТ «Кременчукгаз» на користь держави судові витрати судовий збір у сумі 1280,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Рибалка