АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.,

суддів Поливач Л.Д.,

ШаховоїО.В.,

при секретарі Іваницькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк»; третя особа: Київське відділення Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» №4 про визнання недійсним кредитного договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ПАТ «Ідея Банк»; третя особа: Київське відділення Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» №4 про визнання кредитного договору №Р20.190.72254 від 14 вересня 2015 року недійсним.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року, в задоволенні позову - відмовлено (а.с.41-43).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивувала, зокрема, тим, що висновки, зроблені судом першої інстанції є необ'єктивними, необґрунтованими, не відповідають обставинам справи, а також неправильно застосовано норми процесуального права. Зазначає, що невідповідність умов кредитного договору вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» щодо справедливих умов договору можуть бути визнані недійсними на підставі ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України.

Вважає, що кредитний договір було укладено некоректно, свідомо приховуючи важливу, повну інформацію від позичальника, шляхом обману зі сторони банку, який не виконав обов'язку про надання позичальнику повної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням, а під час укладення договору банком не було дотримано істотних умов, встановлених законодавством.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення апелянта, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

______________________________________________

Справа № 756/16437/16

№ апеляційного провадження 22-ц/796/10670/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, 14 вересня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №Р20.190.72254, згідно умов якого відповідач зобов'язався надати позивачці грошові кошти в сумі 28 263 грн. 00 коп., а позивачка зобов'язалася повернути надані кредитні кошти, сплативши проценти за користування кредитом в розмірі 14,00% річних від залишкової суми кредиту та обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 1,9% від початкової суми кредиту в порядку, умовах та в строки, визначені кредитним договором (а.с.7-8).

З Довідки-повідомлення вбачається, що позивачка підтвердила надання відповідачем 14 вересня 2015 року, до підписання Кредитного договору та у письмовій формі, інформацію про умови кредитування, а саме: можлива сума кредиту - 28 263 грн.; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі, між зобов'язаннями споживача - готівкова (видача коштів з каси Кредитодавця) та безготівкова (переказ коштів на вказаний клієнтом рахунок одержувача; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування - переваги (проценти нараховуються на залишок кредиту), недоліки (мінімальний вік Позичальника із довідкою про доходи 21 р., без довідки про доходи - 23 р., ануїтетна схема погашення кредиту, яка призводить до подорожчання продукту; орієнтовна сукупна вартість кредиту складає 25 975 грн. 64 коп.

Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору Позичальник заявляє та гарантує, що Банк перед укладенням кредитного договору повідомив йому у належній формі у повному обсязі інформацію, передбачену ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначена інформація йому відома та зрозуміла, з вказаним законом він ознайомлений; ознайомився з тарифами Банку і згідний з ними; умови даного Договору вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам.

Позивачка звернулась до суду з даним позовом та просила суд на підставі ст.ст.203, 215, 216, 230, 236, 548 ЦК України та ст.ст.11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» визнати оспорюваний кредитний договір недійсним.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що несплачені позивачкою відсотки є грошовим зобов'язанням, а відтак нарахування відповідачем пені на несплачені відсотки є обґрунтованим. Крім того, проаналізувавши спірний кредитний договір, суд встановив, що кредитний договір містить інформацію як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та відсоткову ставку, крім того, містить всі істотні умови, передбачені законодавством України, позивачка була ознайомлена зі всіма істотними умовами кредитного договору, а тому суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями статей 525, 526, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Так, як встановлено в ході судового розгляду, оспорюваний кредитний договір містить інформацію як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та відсоткову ставку, крім того, містить всі істотні умови, передбачені законодавством України, позивачка була ознайомлена зі всіма істотними умовами кредитного договору, а тому доводи апеллянта щодо ненадання їй як позичальнику повної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням, а під час укладення договору банком не було дотримано істотних умов, встановлених законодавством, не відповідають дійсним обставинам справи, а тому відхиляються колегією суддів.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 не сплачувала відсотки за користування кредитними коштами, а несплачені відсотки є грошовим зобов'язанням, а відтак нарахування відповідачем пені на несплачені позивачем відсотки є обґрунтованим.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції розглянуто справу повно та всебічно, з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова