Справа № 212/7837/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого: ОСОБА_1

секретарі судового засідання- Гавеля Ю.О.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, розірвання договору про виконання роботи, стягнення авансу та штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся в суд з позовною заявою до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3, просив розірвати Договір про виконання роботи № 35 від 09.08.2014р., укладений між ним та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3; стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на його користь грошові кошти авансу сплаченого ОСОБА_2 за Договором про виконання роботи у розмірі 30 000,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 21 456,99 грн.; 3% річних від суми невиконаного грошового зобовязання за весь період прострочення в сумі 2 007,18 грн.; пеню у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), що передбачена ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист споживачів» в сумі 330 198,96 грн.; штраф у розмірі 0,1 % від суми договору за кожен день прострочення у розмірі 10946,15 грн. Пояснив свою заяву тим, що 09 серпня 2014 року між ним та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір про виконання роботи № 35. За Договором між сторонами було погоджено матеріали та фурнітуру, що буде використана відповідачем для виготовлення замовлення, а також відповідно до Додатку до вищевказаного договору, позивачем на виконання умов внесено аванс в розмірі 30 000 гривень. Відповідачем умови Договору виконані не були. З метою спонукання Відповідача до додержання умов договору, Позивач та його дружина зверталися зі скаргами, зверненнями до Відділу з питань захисту споживачів апарату Криворізької міської ради і Виконкому, Саксаганського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській обл., Головного управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області, до Довгинцевського та Дзержинського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області. Позивачем було подано заяви про вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Листом ГУ Держспоживслужби в Дніпропетровській області позивача було повідомлено, що на ФОП ОСОБА_3 накладено адміністративно - господарську санкцію за порушення Умов Договору. Станом на 06.09.2016 р. ФОП ОСОБА_3 не було виконано обовязків до виконання припис про задоволення вимог споживача, а саме встановлення кухонних меблів до 05.09.2016 р. за Договором № 35 від 09.08.2014 р. У звязку з чим позивач вимушений звернутись до суду з вищевказаною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, його представник ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач та його представник в судові засідання призначене на 02.08.2017, 30.08.2017 та 27.09.2017 року не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. В судовому засіданні 16.02.107 року разом зі своїм представником ОСОБА_6 проти позову заперечували. Зазначили, що роботи було виконано, в обґрунтування цього надали копії фотографій та диск з відеозаписом (а.с. 60-66). Надали клопотання (задоволено судом (а.с.70-71) про виклик свідків, проте явку їх у судове засідання не забезпечили.

Судом встановлено, що 09 серпня 2014 року був укладений Договір про виконання роботи № 35 між ОСОБА_2 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3, за умовами якого останній взяв на себе зобовязання протягом 45 робочого дня виготовити та поставити меблеві вироби.( а.с.13)

На виконання п.2 Договору № 35 від 09.08.2014 року ФОП ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 аванс в розмірі 30000 грн.( а.с.15).

Згідно положень Додатку № 1 до Договору № 35 від 09.08.2014р., роботою яку виконавець зобовязується виконати є виготовлення виробу кухні «Модерн» розміром 2000х2500х2850х2290 вартість якої складає 59500 грн. (пятдесят девять тисяч пятсот гривень00 коп.) та поставка скиналі розміром 1650х600 вартість якої складає 976 (девятсот сімдесят шість гривень 00 коп. П. 1 Додатку № 1 до Договору № 35 від 09.08.2014р., встановлено, що доставка замовлення здійснюється за рахунок виконавця. Додатком № 1 до Договору № 35 від 09.08.2014р. підтверджується, що на виконання п. 2 Договору № 35 від 09.08.2014р. (Розмір і порядок оплати), Виконавцем отримано від Замовника аванс у розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок). (а.с. 15).

Виконавчим листом замовлення № 35 від 09.08.2016р. між сторонами Договору було погоджено матеріали і фурнітуру, що буде використана Виконавцем для виготовлення замовлення (а.с. 16).

Згідно п. 2.1. Договору, за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві її ціну в розмірі, що визначена у Додатку № 1, який додається до Договору і є його невідємною частиною.

У відповідності до п. 3.1. Договору, Виконавець зобовязується розпочати виконання робіт протягом пяти днів з моменту отримання коштів.

Виконавець зобовязується виконувати роботи до 45 трудових днів до 30 вересня 2014р. з правом дострокового виконання (п. 3.2. Договору). Згідно п. 3.5. Договору, після закінчення виконання робіт Виконавець зобовязаний повідомити замовника про готовність замовлення до здавання протягом пяти днів та узгодити дату передання.

Строк прострочення зобовязання по виконанню робіт згідно п. 1.1. Договору, з боку Відповідача, починається з 01.10.2014р.

Отже, на виконання умов Договору про виконання роботи № 35 від 09.08.2014р. Замовником сплачено Виконавцеві грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. , проте, Виконавцем не надано належних доказів, що виконано роботу передбачену п. 1.1. Договору та Додатком № 1 до Договору № 35 від 09.08.2014р.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання відповідача та його представника на те, що умови договору виконано, не підтверджено належними та допустимими доказами (первинними бухгалтерськими документами, актами приймання-передачі зокрема). Надані відповідачем та його представником фото та відео не може підтвердити факт належного виконання зобов'язань, оскільки з них не зрозуміло, за якою адресою виконано роботу, як її виконано, де проводилася відео та фото зйомка.

ОСОБА_7 неодноразово зверталася зі скаргами на дії ФОП ОСОБА_3 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖПРОДСЛУЖБИ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, ВІДДІЛУ З ПИТАНЬ ЗАХИСТУ ПРАВ СПОЖИВАЧІВ АПАРАТУ ОСОБА_8 І ВИКОНКОМУ, САКСАГАНСЬКОГО ВП КВП ГУ НП ПОЛІЦІЇ В ДНІПРОПТЕРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (а.с. 30-42). Так листом від 19.10.2016 року № 8.2/4443 повідомлено, що здійснено перевірку ФОП ОСОБА_3 в ході якої встановлено, що станом на 06.09.2016 року кухонні меблі не встановлено, умови договору не виконано (а.с.41). Висновки вказаних перевірок уповноважених органів не спростовано відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ФОП ОСОБА_3 свої зобов'язання щодо виготовлення та поставки передбаченої договором продукції (меблів) не виконав в строк передбачений п. 3.2. Договору - до 30 вересня 2014р., не виконано зобов'язання і в строк встановлений приписом ГУ Держспоживслужби в Дніпропетровській обл. про задоволення вимог споживача - до 05.09.2016 р.

У відповіді від 09.09.2016р. вих. № 01/3108 Головне управління Держспоживслужби в Дніпропетровській обл. зазначило, що «за порушення встановлені в ході перевірки, на ФОП ОСОБА_3 буде накладено адміністративно-господарську санкцію, передбачену п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про захист прав споживачів» (Порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) (а.с. 38).

Відповідно до ст. ст. 570, 571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Якщо порушення зобовязання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобовязання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобовязання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобовязання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт ( надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно не можливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

За таких обставин, суд приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині розірвання договору про виконання роботи № 35 від 09.08.2014 року, укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 та стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти авансу сплаченого ОСОБА_2 за Договором № 35 від 09.08.2014 року у розмірі 30 000,00 гривень (тридцять тисяч).

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Отже, невиконання виконавцем роботи згідно договору відповідно до положень ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» вказує на те, що за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи ( послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

У відповідності до положень ч.ч. 1 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позивачем здійснено наступний розрахунок: період прострочення грошового зобов'язання: з 23 грудня 2015 р. по 23 грудня 2016 р., тобто 367 дні. Загальна вартість робіт, відповідно до Додатку № 1 до Договору № 35 від 09.08.2014р. складає 60 476,00 грн. (шістдесят тисяч чотириста сімдесят шість гривень, 00 копійок). 60 476,00 грн. (сума договору) * 3% * 367 дні : 100 = 665 840,76 грн.

Суд вважає, що розрахунковий період складає 365 днів а отже правильним буде розрахунок 60 476,00 грн. (сума договору) * 3% * 365 дні : 100 = 662 212,20 грн.

У той же час, суд вважає, що при визначенні розміру штрафних санкцій (пені) необхідно врахувати положення ст. 551 ЦК України, а також те, що сума визначена позивачем значно перевищує розмір вартості робіт, що був обумовлений сторонами при укладенні договору.

Так, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Положення ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах у справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року та у справі № 6-1120цс15 від 04 листопада 2015 року.

Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленої актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Суд виходить із того, що зменшення неустойки можливе тільки тоді, коли це не заборонено законом, а Законом України «Про захист прав споживачів» не заборонено зменшувати розмір неустойки у разі прострочення виконання робіт.

Позивач просить стягнути пеню з відповідача за прострочення виконання умов договору в розмірі 330 198,96 (50% відсотків розрахованої пені) грн., при цьому обумовлена сторонами вартість робіт становила - 60 476,00 грн., а фактично було сплачено - 30 000 грн.

Враховуючи, що розмір пені розрахований позивачем значно перевищує розмір вартості робіт за договором укладеним між сторонами, суд вважає, що пеня за прострочення виконання умов підлягає стягненню з відповідача, проте її розмір підлягає зменшенню до 30 тисяч грн., оскільки на думку суду саме така сума буде розмірною обставинам справи, а також з урахуванням тих обставин, що позивач зволікав тривалий час зі зверненням до суду із цим позовом, що призвело до нарахування неустойки у значному розмірі.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач умови договору щодо виготовлення та встановлення меблів у строк вказаний у вищезгаданому договорі не виконав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення матеріальних збитків з урахуванням 3% річних та інфляційних збитків такими що підлягають задоволенню.

Щодо розрахунку сум інфляційних витрат, трьох відсотків річних за весь період прострочення слід виходити з наступних розрахунків:

розрахунку сум інфляційних витрат: сукупний індекс інфляції = (102,4 : 100) * (101,9 : 100) * (103,0 : 100) * (103,1 : 100) * (105,3 : 100) * (110,8 : 100) * (114,0 : 100) * (102,2 : 100) * (100,4 : 100) * (99,0 : 100) * (99,2 : 100) * (102,3 : 100) * (98,7 : 100) * (102,0 : 100) * (100,7 : 100) * (100,9 : 100) * (99,6 : 100) * (101,0 : 100) * (103,5 : 100) * (100,1 : 100) * (99,8 : 100) * (99,9 : 100) * (99,7 : 100) * (101,8 : 100) * (102,8 : 100) * (101,8 : 100) * (100,9 : 100) = 1.730670

Сума інфляційних втрат = 30 000,00 * 1.730670 - 30 000,00 = 21 920.10 грн.

РОЗРАХУНОК 3% РІЧНИХ: Період прострочення грошового зобов'язання: з 01.10.2014 по 31.12.2015 = 457 днів; 30000.00 * 3 % * 457 : 365 : 100 = 1126.85 грн. Період прострочення грошового зобов'язання: з 01.01.2016 по 23.12.2016 = 358 днів; 30000.00 * 3 %* 358 : 366 : 100 = 880.33 грн.

Таким чином, суд перевіривши розрахунки, погоджується з розрахунком сторони позивача.

Щодо позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 0,1 % від суми договору за кожен день прострочення (у відповідності до п. 6.4. Договору про виконання роботи № 35 від 09.08.2014р.) в сумі 22 194.69 грн. (двадцять дві тисячі сто девяносто чотири гривні 69 копійок).

У відповідності до п. 6.4. Договору, за порушення терміну виконання робіт, встановленого п. 3 Договору (до 30.09.2014р.), Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 0,1 % від суми договору за кожен день прострочення.

Позивачем здійснено наступний розрахунок: Період заборгованості - з 23 грудня 2015 р. по 23 грудня 2016 р. Сума заборгованості (вартості роботи (послуги)) 60 476,00 грн. Кількість днів прострочення 367. Ставка штрафу 0.1 % від суми договору за кожен день прострочення. Таким чином : 60 476,00 * 0.1 * 367 : 100 = 22 194,69 грн.

Суд вважає, що розрахунковий період складає 365 днів (кількість у році) а отже правильним буде розрахунок: 60 476,00 * 0.1 * 365 : 100 = 22 073,24 грн.

Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1060,00грн. (1 відсоток від суми задоволених позовних вимог).

На підставі викладеного, відповідно до ст. 866 ЦК України, ст. 2, 10 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, розірвання договору про виконання роботи, стягнення авансу та штрафних санкцій задовольнити частково.

Розірвати договір про виконання роботи № 35 від 09.08.2014 року, укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АМ № 407438, виданий Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській обл. 29 травня 2001 р.):

-грошові кошти авансу сплаченого ОСОБА_2 за Договором про виконання роботи № 35 від 09.08.2014р. у розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок);

-суму інфляційних втрат у розмірі 21 920,10 грн. (двадцять одна тисяча девятсот двадцять гривень 10 копійок);

-3% річних від суми невиконаного грошового зобовязання за весь період прострочення в сумі 2 007,18 грн. (дві тисячі сім гривень 18 копійок);

-пеню у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), що передбачена ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» в сумі 30 000грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок);

-штраф у розмірі 0,1 % від суми договору за кожен день прострочення (у відповідності до п. 6.4. Договору про виконання роботи № 35 від 09.08.2014р.) в сумі 22 073,24 грн. (двадцять дві тисячі сімдесят три гривні 24 копійки).

В решті позовних вимог ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 - відмовити

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 1060 гривні на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_9. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. Б. Чайкін