Справа № 536/1487/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Клоновій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В своїй позовній заяві позивач вказувала, що між нею та ОСОБА_2, 10 жовтня 1998 року був зареєстрований шлюб.

Під час шлюбу в них народилися діти, а саме: 27 травня 1999 року ОСОБА_3; 21 січня 2001 року ОСОБА_4; 17 березня 2003 року ОСОБА_5; 24 липня 2008 року ОСОБА_6.

Спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів. Разом не проживають майже рік.

Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам.

На підставі викладеного просила суд ухвалити рішення, яким шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 10 жовтня 1998 року - розірвати.

Визначити місце проживання дітей ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6 - разом з нею.

Крім цього, 28 вересня 2017 року на адресу суду надіслала заяву про залишення позовної вимоги про визначення місця проживання дітей без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. На адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав заяву про слухання справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечував.

Суд, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що сторони по справі одружилися 10 жовтня 1998 року, про що видано свідоцтво про одруження серії І-КЕ № 032147, зареєстроване у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області, за актовим записом № 339.

Під час шлюбу в них народилися діти, а саме: 27 травня 1999 року ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 028209, зареєстроване Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області, за актовим записом № 186; 21 січня 2001 року ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 054294, зареєстроване Пантазіївською сільською радою Знамянського району, Кіровоградської області, за актовим записом № 03; 17 березня 2003 року ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 101196, зареєстроване Відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавської області, за актовим записом № 165; 24 липня 2008 року ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 071998, зареєстроване Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом № 318

Спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів. Разом не проживають майже рік.

Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 СК України, ст.ст. 10,11, 60, 213-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 10 жовтня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області, за актовим записом № 339 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СуддяОСОБА_7