АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/7838/16-ц Головуючий 1 інстанції Шишкін О.В.
Провадження № 22ц/790/4928/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 23 грудня 2015 року сталося залиття її квартири АДРЕСА_1 у під'їзді №3 та квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2, звідки було чутно звук води, ніхто не відчиняв, мешканці вказаних квартир викликали слюсаря-сантехніка, який перекрив у підвалі загальний стояк холодного водопостачання, однак брудна вода все-одно продовжувала капати та стікати по стелі. 24 грудня 2015 року мешканці вказаних квартир звернулись до Харківської міської диспетчерської служби за телефоном 1562 із заявкою на складання акту про залиття, однак комісія так і не з'явилась. Після виклику співробітника поліції, до квартири НОМЕР_3 прийшов чоловік, який її і відчинив, на підлозі квартири з будівельним сміттям стояла вода, було помітно, що в квартирі проводився капітальний ремонт, в туалеті вільно висів гнучкий шланг з відкритим краном на кірці, який був приєднаний до загального стояка холодної води. Викликаний слюсар-сантехнік оглянув квартиру НОМЕР_3 закрив відчинений кран та поновив водопостачання по загальному стояку у під'їзді. Оскільки до 25 грудня 2015 року співробітники КП «Жилкомсервіс» не з'явились для складання акту про залиття, мешканці залитих квартир самостійно склали акт про залиття. Лише 05 січня 2016 року КП «Жилкомсервіс» було проведено комісійне обстеження квартири позивача, про що складено акт обстеження №5/16 від 11.01.2016 року. Згідно висновку комісії залиття квартири НОМЕР_4 відбулося з квартири НОМЕР_3 через халатне використання води через гнучкий шланг у процесі здійснюваного в цій квартирі ремонту.

Зазначала, що в результаті залиття у одній з кімнат у її квартирі були залиті та пошкоджені шпалери на стінах та стелі, маються сліди залиття, двері набрякли та деформувалися. Згідно висновку проведеної експертизи, вартість відновлювальних робіт, пов'язаних із залиттям її квартири становить 17 347 грн. У добровільному порядку відповідач завдану шкоду не відшкодувала. Крім того, у зв'язку із залиттям квартири, крім матеріальної шкоди, завдана також моральна шкода.

У зв'язку з цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з ОСОБА_1 збитки, завдані залиттям квартири у розмірі 17 347 грн., суму 5000 грн. у якості компенсації моральної шкоди та судові витрати по сплаті судового збору та витрат, пов'язаних з проведенням експертизи.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 червня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 17 347 грн. в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, 5 000 грн. - в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди внаслідок залиття квартири, 551,21 грн. судового збору, а також 3 550,43 грн. - в рахунок відшкодування сплаченої суми за проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі, вказує, що її вина у залитті квартири позивачки не доведена, ґрунтується лише на припущеннях, оскільки порив трубопроводу у її квартирі відбувся до першої водозапірної арматури, тобто, не в зоні відповідальності власника квартири НОМЕР_3. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що не погоджується із розрахунком суми матеріальної шкоди та не визнає моральну шкоду.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності завдання шкоди відповідачем внаслідок залиття квартири.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є співвласником квартири НОМЕР_4, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 19 січня 2005 року.

Також судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1.

23.12.2015 року приблизно о 24:00 годині відбулося залиття квартири позивача з квартири поверхом вище - НОМЕР_3 яка перебувала у стадії ремонту.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 N 76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт.

Додатком 4 до вказаних Правил встановлено форму акта, з якої вбачається, що в ньому повинно бути відображено: дату складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття

Факт залиття квартири, яка належить ОСОБА_2, підтверджується актом обстеження від 11.01.2016 року №5/16. В акті зазначено, що 24.12.2015 року відбулося залиття НОМЕР_4 із вище розташованої НОМЕР_3 у санвузлі мешканцями від корінного крану, для користування водою виведений гнучкий шланг; імовірно залиття нижче розташованої НОМЕР_4 відбулося через халатне використання води через гнучкий шланг. У санвузлі відсутня гідроізоляція полу. На момент обстеження НОМЕР_3 знаходиться у стадії ремонту.

Згідно даних акту, внаслідок залиття у квартирі НОМЕР_4 маються сліди залиття: у кімнаті (коридор) площею 5,2 кв.м. - відшарування шпалер на стелі загальною площею приблизно 2,5 кв.м.; у кімнаті площею 14,1 кв.м. - на стелі та стінах простежуються рижі, сухі сліди залиття загальною площею приблизно 3 кв.м; у кухні - загальною площею 5,1 кв.м. залит лінолеум 2 кв.м., двері набрякли, деформувались. Загальна площа залиття кв. НОМЕР_4 становить приблизно 7,5 кв. м..

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №9585, складеної 25.11.2016 року, вартість відновлювальних робіт у квартирі АДРЕСА_3, пов'язаних із залиттям вказаної квартири, яке мало місце 23 грудня 2015 року, станом на час складання цього висновку (25.11.2016 року) становить 17 347,00 грн..

Доводи відповідачки стосовно того, що залиття квартири позивачки сталося через порив трубопроводу до першої водозапірної арматуриу квартирі відповідачки, тобто, не в зоні відповідальності власника квартири НОМЕР_3 обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки будь-яких доказів цього нею не надано.

Посилання відповідачки на договір підряду №25/12-П від 25.12.2015 року та акт прийому-передачі виконаних робіт за договір підряду від 25.12.2015 року з фотографіями проведених зварювальних робіт обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції, оскільки виконання робіт з проведення зазначеного ремонту не підтверджує заперечення відповідача, а свідчить про проведення ремонту.

Також не приймаються посилання відповідачки стосовно того, що залиття сталося невідомо коли, оскільки позивачка зазначає, що ця подія сталася 23 грудня 2015 року, а акт складений 11.01.2016 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачка пояснила ,що на її звернення до КП «Жилкомсервіс» щодо складання акту про залиття квартири, їй повідомили, що такий акт буде складено через декілька днів, оскільки необхідний певний час, що б було виявлено весь обсяг залиття.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачки на користь позивачки майнової шкоди.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №9585, складеної 25.11.2016 року розмір матеріального збитку, завданого залиттям, що сталося 24.12.2015 року, власнику квартири НОМЕР_4, становить 17 347,00 грн грн.

Будь-яких доказів про інший розмір завданої залиттям квартири майнової шкоди, відповідачем не надано.

Що стосується рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн., то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог і в цій частині.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування морального збитку, заподіяного внаслідок порушення його прав. Моральний збиток, зокрема, полягає в душевних стражданнях, що фізична особа випробувала в зв'язку з знищенням чи ушкодженням його майна. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Розмір моральної шкоди суд першої інстанції визначив з урахуванням встановлених по справі обставин, характеру та тривалості душевних страждань, які зазнала позивач ушкодженням стану її квартири, руйнування та знищення майна та речей внаслідок залиття, яке відбулося саме з квартири відповідача.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що їй було завдано моральної шкоди у зв'язку з залиттям квартири, оскільки було порушено комфортне проживання усієї родини, тому вона знаходилась у стані постійного стресу, що призвели до душевних страждань позивача. Крім того, залиття відбулося взимку в період Новорічних свят і замість того, щоб готуватися до свята та комфортно проводити новорічні та інші вихідні та святкові дні, позивачу з членами сім'ї довелося переживати сильний душевний стрес та вона з дочкою та онуками вимушені були знімати інше житло, оскільки у квартирі із дітьми знаходитись було не можливо..

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді