У Х В А Л А

2 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2016 року та клопотання про поновлення строку подання зави про перегляд судового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до Дніпропетровської районної державної адміністрації, Управління Державного земельного агентства України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_5, голови обслуговуючого кооперативу Садівничого товариства «Рассвет-7» Оковитого Олексія Пилиповича, обслуговуючого кооперативу Садівничого товариства «Рассвет-7», треті особи: реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, державний кадастровий реєстратор на території Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про поновлення в правах члена садівничого товариства, визнання недійсним і скасування розпорядження та державного акта про право власності на земельну ділянку, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області рішенням від 05 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Апеляційний суд Дніпропетровської області 11 жовтня 2016 року скасував рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів, поновлення в правах членів садівничого товариства та ухвалив у цій частині нове рішення, яким: визнав недійсним та скасував протокол загальних зборів Садівничого товариства «Рассвет-7» (далі - СТ «Рассвет-7») від 22 вересня 2007 року № 2 в частині виключення ОСОБА_4 зі складу його членів; поновив її в правах членів садівничого товариства; в іншій частині рішення залишив без змін; розподілив судові витрати.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 22 грудня 2016 року рішення суду апеляційної інстанції залишила без змін.

14 вересня 2017 року (згідно з поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судами касаційної інстанції частини п'ятої статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування зазначеної підстави перегляду вказаного судового рішення заявниця посилається на ухвалу Верховного Суду України від 24 вересня 2008 року та постанову Верховного Суду України від 24 квітня 2013 року, в яких, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано вказану норму матеріального права.

Водночас заявниця просить поновити строк подання заяви, посилаючись на поважну причину його пропуску.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню, оскільки зазначена нею причина пропуску подання заяви є поважною.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3339/ed_2016_10_19/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 22 грудня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для визнання недійсними і скасування розпорядження та державного акта про право власності на земельну ділянку № 73 за ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_4 не довела належними і допустимими доказами порушення її права користування виділеною їй земельною ділянкою.

Разом з тим у наданій для порівняння ухвалі Верховного Суду України від 24 вересня 2008 року, постановленої ним як судом касаційної інстанції, суд направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав порушення ним норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Порівняння наведених судових рішень не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Постанова Верховного Суду України від 24 квітня 2013 року, надана заявницею для порівняння, не може слугувати прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у справах з подібних правовідносин, оскільки прийнята за наслідками розгляду заяви про перегляд судових рішень і не є судовим рішенням суду касаційної інстанції.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 356, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк подання заяви про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2016 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Дніпропетровської районної державної адміністрації, Управління Державного земельного агентства України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_5, голови обслуговуючого кооперативу Садівничого товариства «Рассвет-7» Оковитого Олексія Пилиповича, обслуговуючого кооперативу Садівничого товариства «Рассвет-7», треті особи: реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, державний кадастровий реєстратор на території Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про поновлення в правах члена садівничого товариства, визнання недійсним і скасування розпорядження та державного акта про право власності на земельну ділянку, зобов'язання вчинити певні дії за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко