ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2343/17
Провадження № 2/636/1479/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області
в складі :головуючого судді Гуменного З.І.;

за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, передбаченого законодавством, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач проживає окремо і ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання сина, участі у його вихованні не приймає та не виконує жодних обовязків батька.

Позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог, в якій просила слухати справу за її відсутності.

Відповідач надав суду заяву про визнання позовних вимог, зазначивши, що на даний час працює заступником командира 36 шляховідновлювального загону Державної спеціальної служби транспорту України, аліментів на утримання інших осіб не сплачує, в якій просив суд слухати справу без його участі.

Враховуючи, що сторони надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути позов без участі сторін за доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які врегульовані Сімейним кодексом України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 155553, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 262487 (а.с. 7, 8).

Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Виходячи з цього, відповідач як батько зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини нарівні з позивачем.

При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 51 Конституції України закріплений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня предявлення позову.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, працює та отримує постійний дохід, інших осіб на його утриманні не має.

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище відповідача, який не є пенсіонером чи інвалідом, працює та отримує постійний заробіток, розмір якого ним не підтверджено, відсутність у нього інших осіб, які знаходяться на його утриманні, матеріальне становище позивача і дитини, та з урахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня - 1777 грн., з 1 грудня - 1860 грн., однак прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не прийнятним, і тому можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

В порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, який становить 640 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 79, 80, 84, 91, 180-183, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 88, 130, 169, 174, 208, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, який народився 20 серпня 1980 року у м. Хмельницький, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, яка народилася 16 серпня 1981 року у м. Потсдам, Німеччини, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, який народився 20 серпня 1980 року у м. Хмельницький Хмельницької області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в дохід держави у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає виконанню негайно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя