Єдиний унікальний номер 341/2717/13-ц
Номер провадження 2/341/40/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повне

27 березня 2017 року м. Галич

алицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Мула О.Д.

секретаря Гомерди Г.М.

представників:

позивача ОСОБА_1

Вікторівської сільської ради Ткачівської Г.В.

відповідача (позивача) ОСОБА_3

з участю позивача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Вікторівської сільської ради, Галицького району, Івано-Франківської області, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

встановив :

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Вікторівської сільської ради, Галицького району, Івано-Франківської області, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

ОСОБА_5 звернулась в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник заявлені вимоги підтримали повністю, зустрічний позов ОСОБА_5 до нього про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не визнали.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3, в судовому засіданні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримала повністю, позовну заяву ОСОБА_4 до Вікторівської сільської ради, Галицького району, Івано-Франківської області, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не визнала.

Ухвалою суду від 15.07.2016 р. зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини об'єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_4 до Вікторівської сільської ради, Галицького району, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник пояснили, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його баба-ОСОБА_6, яка 23.11.2000 року зробила заповіт, яким заповіла йому все належне їй майно. Про існування заповіту дізнався в 2013 році, дублікат якого отримав 29.07.2013 р. у Вікторівській сільській раді. Звернувшись до нотаріуса, дізнався, що ним пропущено строк для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин, так як тривалий час хворів, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, є інвалідом 3-ї групи по зору, людиною похилого віку. Про існування заповіту йому не було відомо, тому просили визначити додатковий строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, терміном у три місяці.

Заперечуючи проти зустрічного позову пояснили, що дійсно його батьки збудували новий будинок на бабиному городі, який зареєстровано під АДРЕСА_1, а бабин будинок зареєстровано під АДРЕСА_2. В будинку баби по АДРЕСА_2 він народився та проживав протягом 30 років, допомагав по господарству та на городі, ремонтував бабин будинок та господарські будівлі, після переїзду в місто Івано-Франківськ, де він живе, приїжджав в с.Вікторів, відвідував батьків та бабу. Вважаючи, що ОСОБА_5 не проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3, просили відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Представник Вікторівської сільської ради, Галицького району в судовому засіданні позову ОСОБА_4 не визнала та пояснила, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, проживала в АДРЕСА_2, на який документи відсутні. Її дочка - ОСОБА_5 в цьому будинку проживала з часу народження, а після одруження з чоловіком та дітьми. В 1967р. ОСОБА_8 отримав дозвіл на будівництво будинку на цьому подвір'ї на місці старого будинку ОСОБА_6, який після цього підлягав знесенню. В 2002 році ОСОБА_8 помер і будівельний паспорт було переоформлено на ОСОБА_5 В новий будинок перейшли проживати сім'я: її дочки - ОСОБА_9 з чоловіком ОСОБА_10 та дітьми ОСОБА_11, ОСОБА_12 ОСОБА_5 залишилась проживати в старому будинку з матір'ю ОСОБА_6, яка була лежачою хворою, вела спільне господарство, доглядала її до смерті та поховала. Просила в позові ОСОБА_4 відмовити.

Представник ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_6 є матір'ю ОСОБА_5, з якою вони прожили разом до її смерті в с.Вікторів, в одному будинку та вели спільне господарство на присадибній ділянці. В 1967 році на цій присадибній земельній ділянці ОСОБА_5 разом з чоловіком ОСОБА_8 розпочали будівництво нового будинку біля старого будинку матері, що мав бути знесений. Після смерті ОСОБА_8 в недобудований ними будинок перейшли проживати сім'я: її дочки ОСОБА_9 з чоловіком та двома дітьми, а ОСОБА_5 залишилась проживати з матір'ю ОСОБА_6, яка на той час була хворою і потребувала постійного догляду після смерті, якої її будинок був знесений і тоді ОСОБА_5 перейшла в новий будинок та в 2011році приватизувала присадибну ділянку. Вважає, що оскільки ОСОБА_5 постійно до дня смерті ОСОБА_6 проживала з нею, тому прийняла спадщину. Адресною пропискою не підтверджується її спільне з ОСОБА_6 проживання, а тому встановлення даного факту необхідне для оформлення спадщини в нотаріальній конторі.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_4 зазначила, що про прийняття спадщини він звернувся через 7 років після смерті ОСОБА_6, не надав доказів, що по стану здоров'я та лікування не міг в установленому порядку прийняти спадщину, тому без поважних причин пропустив строк на її прийняття. Просить в позові ОСОБА_4 відмовити, зустрічний позов ОСОБА_5 задовольнити.

На виконання висновків суду касаційної інстанції, викладених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 року, з яких скасовані попередні рішення по даній справі, що в силу статті 338 ЦПК України є обов'язковими при новому розгляді справи, з'ясувавши дійсні обставини, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а в позові ОСОБА_4 слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина. 23 листопада 2000 року ОСОБА_6 склала заповіт на ім'я ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені в заповіті.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними для спадкоємця на вчинення цих дій.

Проте обставини на які посилається позивач, такі як тривала хвороба, неодноразове перебування на стаціонарному лікуванні об'єктивно не підтверджуються в період протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з виписки з історії хвороби стаціонарного хворого №3987/09, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на стаціонарному лікуванні в центральній міській клінічній лікарні з 14.04. по 24.09.2009 р. в очному відділенні, що підтверджується у відповіді головного лікаря ЦМКЛ від 15.04.2016 року та з 23.10.2015 року (17 днів) в терапевтичному відділенні №1 з діагнозом пневмонія, історія хвороби №12203/15, та зазначено, що даних за 2006 рік немає.

У виписці з історії хвороби №463910 зазначено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні мікрохірургії ока обласної клінічної лікарні в період з 09.03 по 15.03.2010 рік, що підтверджується повідомленням головного лікаря ОКЛ від 07.04.2016 року.

З повідомлення обласного бюро медико-соціальної експертизи від 12.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 оглядався Івано-Франківською міською МСЕК 15.06.2010 р. і визнаний інвалідом 3-ї групи по зору без переогляду, що також підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 15.06.2010 року.

Нетривалі періоди лікування в 2009 році, 2010 році, 2015 році та визнання інвалідом 3-ї групи по зору в 2010 році, не підтверджують неможливість позивача звернутися з заявою про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк з часу смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3

Інші причини, на які посилається позивач, як похилий вік, незнання про існування заповіту не є тими об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачу в установлений строк звернутися з заявою про прийняття спадщини в розумінні положень 1272 ЦК України.

В роз'ясненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту що має юридичне значення для прийняття спадщини, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_4

Досліджуючи докази, якими обґрунтовуються зустрічні позовні вимоги, судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 є її дочка - ОСОБА_5

Відповідно до ч.3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з довідки та відповіді Вікторівської сільської ради Галицького району, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, проживала в АДРЕСА_2. В цьому будинку разом з нею проживала дочка ОСОБА_5 з чоловіком ОСОБА_8 та дітьми. На підставі рішення Вікторівської сільської ради від 27.06.1967 року, ОСОБА_8 надано дозвіл на будівництво будинку в межах між сусідами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на старому місці поруч будинку ОСОБА_6, який підлягав знесенню. Після смерті в 2002 році ОСОБА_8, в незавершене будівництво перейшли проживати сім'я: дочки ОСОБА_5- ОСОБА_9 з чоловіком та двома дітьми. ОСОБА_5 залишилась проживати в старому будинку з мамою ОСОБА_6, яка потребувала догляду, та прожила з нею до дня її смерті.

Обставини сумісного проживання ОСОБА_5 з матір'ю ОСОБА_6 до дня її смерті в судовому засіданні підтвердили представник Вікторівської сільської ради Галицького району та свідки: ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_9, ОСОБА_12

Зокрема, свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16, пояснили що з померлою ОСОБА_6 проживали по сусідству, яка до смерті прожила з дочкою ОСОБА_5 в своїй старій хаті, куди вони приходили її відвідувати, в нову хату ОСОБА_5 перейшла проживати вже після смерті матері. Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_12 пояснили, що ОСОБА_5 проживала зі своєю мамою ОСОБА_6 до її смерті, бо вона була лежачою і потребувала догляду, а в новий будинок після смерті батька ОСОБА_8, який побудували коло бабиного будинку, перейшли лише вони-сім'я ОСОБА_10, а ОСОБА_5 перейшла після смерті матері, а старий бабин будинок знесли.

З рішення Вікторівської сільської ради Галицького району від 27.06.1967 року вбачається, що ОСОБА_8 - батьку позивача надали право індивідуального будівництва на земельній ділянці в межах між сусідами ОСОБА_13, ОСОБА_14 на старому місці. З плану відводу земельної ділянки під будівництво житлового будинку ОСОБА_8 в с. Вікторів на підставі рішення Вікторівської сільської ради від 27.06.1967 року на старому місці схематично відображено проектований будинок та існуючі (перекреслені) будинки. З будівельного паспорту на забудову земельної ділянки на ім'я ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1, виготовленого в 2009 році схематично відображено існуючі будинки та існуючі будинки що підлягають знесенню.

У зазначеному рішенні сільської ради та технічній документації на будівництво на відведеній земельній ділянці по АДРЕСА_1, номерів будинків не визначено.

З оглянутої в судовому засіданні погосподарської книги с. Вікторів вбачається обліковий запис за адресою домогосподарства: с. Вікторів, Галицький району, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_2, що перекреслений, в графі вибув: запис померла а/з №28 від 06.09.2006 року, в розділі житловий будинок: 1950 рік побудови, загальною площею 50 кв?, в розділі земля: в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) 0,14 га, та наступний обліковий запис за адресою домогосподарства: с. Вікторів, Галицький району, ОСОБА_5, ОСОБА_10,ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, в розділі земля, в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд ( присадибна ділянка) 0,14га.

По результатах огляду погосподарської книги, представник Вікторівської сільської ради пояснила, що записи по домогосподарствах ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ОСОБА_10 не мають нумерації будинків за АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 та знаходяться на одній і тій земельній ділянці площею 0,14га.

Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30.10.2015 року розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0,14га.

За таких обставин, суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_5 є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

На підставі наведенного, ст. ст. 1223, 1261-1265, 1268 ч.3, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 57, 58,60, 213-215, 234, 256-259 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до Вікторівської сільської ради, Галицького району, Івано-Франківської області, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 із спадкодавцем ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини в с. Вікторів, Галицького району, Івано-Франківської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя:О. Д. Мула