Справа № 464/8975/15 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/4697/17 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю з участю апелянтів - ОСОБА_2, представника апелянта - ОСОБА_3, представника ДП НЕК "Укренерго" - Василевської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", виконуючого обов'язки начальника відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Західному регіоні" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Бентковського Євгена Ромуальдовича, виконуючого обов'язки начальника інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні відокремленого підрозділу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Віхруща Володимира Богдановича про поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який в подальшому неодноразово уточнював та доповнював, до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", виконуючого обов'язки начальника відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Західному регіоні" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Бентковського Євгена Ромуальдовича, виконуючого обов'язки начальника інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні відокремленого підрозділу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Віхруща Володимира Богдановича, в якому просив:

- визнати дії Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", від імені якого діяв в.о. начальника ВП "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "НЕК "Укренерго" Бентковський Є.Р. та Бентковського Є.Р. щодо видачі попередження та пропозиції на зайняття посади провідного юрисконсульта інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП "Головдерженергонагляд" ДП "НЕК"Укренерго" з робочим місцем в с. Струмівка Луцького району Волинської області, як частини процедури звільнення незаконними;

- визнати дії т.в.о. начальника інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП "Головдерженергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго" Віхруща В.Б. щодо видачі подання №01/08-76 від 12.10.15 р., як частини процедури звільнення, незаконними;

- визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) про припинення трудового договору №187-к від 16.10.15 р.;

- визнати дії Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", від імені якого діяв в.о. начальника ВП "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "НЕК "Укренерго" Бентковський Є.Р. та Бентковського Є.Р. щодо видачі наказу №187-к від 16.10.15 р. про припинення трудового договору, незаконними;

- визнати в.о. начальника ВП "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "НЕК "Укренерго" Бентковського Є.Р. та т.в.о. начальника інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП "Головдерженергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго" Віхруща В.Б. винними в незаконному звільненні;

- покласти обов'язок на винних у незаконному звільненні в.о. начальника ВП "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "НЕК "Укренерго" Бентковського Є.Р. та т.в.о. начальника інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП "Головдерженергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго" Віхруща В.Б. покрити шкоду, заподіяну підприємству у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу та визначити частки такого зобов'язання для цих винних осіб;

- поновити його на посаді начальника юридичного відділу ВП "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "НЕК "Укренерго" з 20.10.15 р. та зобов'язати Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" перевести його на посаду начальника сектору правового забезпечення інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП "Головдерженергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго";

- у випадку відсутності на момент поновлення посади начальника юридичного відділу ВП "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "НЕК "Укренерго" зобов'язати Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" здійснити з 20.10.15 р. поновлення та переведення його на посаду начальника сектору правового забезпечення інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП "Головдерженергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго";

- зобов'язати Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" здійснити нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу станом на 23.03.2016 р. в розмірі 51 239 грн. 81 коп., виключивши з нарахованої суми передбачені законодавством податкові та інші обов'язкові платежі в розмірі 10 006 грн. 69 коп. та стягнути з відповідача в його користь 41 233 грн. 12 коп.;

- стягнути з виконуючого обов'язки начальника відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Західному регіоні" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Бентковського Є.Р., виконуючого обов'язки начальника інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні відокремленого підрозділу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Віхруща В.Б. відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. 00 коп. в зв'язку із незаконним звільненням та визначити частки такого зобов'язання для відповідачів;

- зобов'язати Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" та виконуючого обов'язки начальника відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Західному регіоні" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Бентковського Є.Р. здійснити нарахування середнього заробітку за час затримки виплати належних платежів в розмірі 6 111 грн. 17 коп., виключити з нарахованої суми передбачені законодавством податкові та інші обов'язкові платежі в розмірі 1 195 грн. 35 коп. та стягнути із зазначених відповідачів безпосередню виплату середнього заробітку за час затримки виплати належних платежів в розмірі 4 915 грн. 82 коп.;

- зобов'язати Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" та виконуючого обов'язки начальника відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Західному регіоні" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Бентковського Є.Р. здійснити нарахування одноразового заохочення до дня енергетика в розмірі 2 075 грн. 76 коп., виключити з нарахованої суми передбачені законодавством податкові та інші обов'язкові платежі в розмірі 406 грн. 02 коп. та стягнути із зазначених відповідачів безпосередню виплату належних платежів в розмірі 1 669 грн. 74 коп.

Позовні вимоги мотивував тим, що працював на посаді начальника юридичного відділу відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Західному регіоні Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ВП "Держенергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго") з 11 грудня 2007 року. Наказом в. о. начальника ВП "Держенергонагляд у Західному регіоні ДП "НЕК "Укренерго" Бентковським Є.Р. від 16 жовтня 2015 року його звільнено з роботи з 19 жовтня 2015 року у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Своє звільнення з роботи вважав незаконним, оскільки на підприємстві не було змін в організації виробництва і праці, які би супроводжувались скороченням чисельності або штату працівників. Також не надано згоду на його звільнення профспілковим комітетом підприємства.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково та вирішено поновити ОСОБА_2 на посаді начальника юридичного відділу відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Західному регіоні" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", стягнуто з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 51 239 грн. 81 коп. У решті вимог позову відмовлено. Стягнуто з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в користь держави 768 гривень 58 коп. судового збору.

Додатковим рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18 квітня 2016 року стягнуто з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь ОСОБА_2 одноразове заохочення в розмірі 2 075 грн. 76 коп.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 18 квітня 2016 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення за заявою ОСОБА_2

Не погоджуючись з рішенням суду від 23 березня 2016 року, позивач ОСОБА_2 та відповідач - Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" оскаржили таке в апеляційному порядку, подавши апеляційні скарги.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2016 року - рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника юридичного відділу відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" та стягнення з ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 51 239 грн. 81 коп. (п'ятдесят одна тисяча двісті тридцять дев'ять грн. 81 коп.) скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго", виконуючого обов'язки начальника відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" Бентковського Є.Р., начальника інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні відокремленого підрозділу ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" Віхруща В.Б. про поновлення на посаді начальника юридичного відділу відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" та стягнення з ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

В решті рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року та додаткове рішення цього суду від 18 квітня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2016 року скасовано та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Додаткове рішення суду від 18 квітня 016 року в апеляційному порядку не оскаржене, як і ухвала суду від 18 квітня 2016 року, тому законність та обгрунтованість таких судом апеляційної інстанції не перевіряється.

12 вересня 2017 року в суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 подав заяву про часткову відмову від апеляційної скарги на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2017 року заяву ОСОБА_2. задоволено, прийнято часткову відмову ОСОБА_2 від апеляційної скарги на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року, а саме, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про:

- визнання дій Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", від імені якого діяв в.о. начальника ВП "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "НЕК "Укренерго" Бентковський Є.Р. та Бентковського Є.Р. щодо видачі попередження та пропозиції на зайняття посади провідного юрисконсульта інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП "Головдерженергонагляд" ДП "НЕК"Укренерго" з робочим місцем в с. Струмівка Луцького району Волинської області, як частини процедури звільнення незаконними;

- визнання дій т.в.о. начальника інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП "Головдерженергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго" Віхруща В.Б. щодо видачі подання №01/08-76 від 12.10.15 р., як частини процедури звільнення, незаконними;

- визнання незаконним та скасування наказу (розпорядження) про припинення трудового договору №187-к від 16.10.15 р.;

- визнання дій Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", від імені якого діяв в.о. начальника ВП "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "НЕК "Укренерго" Бентковський Є.Р. та Бентковського Є.Р. щодо видачі наказу №187-к від 16.10.15 р. про припинення трудового договору, незаконними;

- визнання в.о. начальника ВП "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "НЕК "Укренерго" Бентковського Є.Р. та т.в.о. начальника інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП "Головдерженергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго" Віхруща В.Б. винними в незаконному звільненні;

- покладення обов'язку на винних у незаконному звільненні в.о. начальника ВП "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "НЕК "Укренерго" Бентковського Є.Р. та т.в.о. начальника інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП "Головдерженергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго" Віхруща В.Б. покрити шкоду, заподіяну підприємству у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу та визнання часток такого зобов'язання для цих винних осіб;

- зобов'язання Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" перевести його на посаду начальника сектору правового забезпечення інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП "Головдерженергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго";

- у випадку відсутності на момент поновлення посади начальника юридичного відділу ВП "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "НЕК "Укренерго" зобов'язати Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" здійснити з 20.10.15 р. поновлення та переведення його на посаду начальника сектору правового забезпечення інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП "Головдерженергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго";

- зобов'язання Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та виконуючого обов'язки начальника відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Західному регіоні" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Бентковського Є.Р. здійснити нарахування середнього заробітку за час затримки виплати належних платежів в розмірі 6 111 грн. 17 коп., виключити з нарахованої суми передбачені законодавством податкові та інші обов'язкові платежі в розмірі 1 195 грн. 35 коп. та стягнення із зазначених відповідачів безпосередньої виплати середнього заробітку за час затримки виплати належних платежів в розмірі 4 915 грн. 82 коп., апеляційне провадження у справі в частині цих позовних вимог - закрито.

Таким чином на даний час розглядається апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року в частині відмови йому у задовленні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди та апеляційна скарга Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в частині задоволених позовних вимог.

Апелянт ОСОБА_2 в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення у цій частині є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене без повного та всебічного з»ясування всіх обставин справи та із неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у вирішенні позовної вимоги про зобов'язаня відшкодувати йому моральну шкоду в сумі 20 000 гривень у зв'язку з незаконним звільненням та визначення частки такого зобов'язання між Бентковського Є.Р. та Віхрущем В.Б.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" - Маковецький Р.І. посилається на те, що відокремлений підрозділ «Держенергонагляд у західному регіоні» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» мав статус філії ДП «НЕК «Укренерго» та був закритий на виконання наказу ДП «НЕК «Укренерго» (юридичної особи) №172 від 18 червня 2015 року.

На виконання наказу ДП «НЕК «Укренерго» №172 від 18 червня 2015 року ліквідовано ВП «Держенергонагляд» у Західному регіоні та створено Інспекцію Держенергонагялу у Західному регіоні ВП «Головдерженергонагляд» ДП «НЕК «Укренерго».

Відтак, було припинено діяльність відокремленого підрозділу «Держенергонагляд» у Західному регіоні шляхом його закриття та перетворення у структурні підрозділи у складі відокремленого підрозділу «Головдерженергонагляд» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Позивач до звільнення працював на посаді начальника юридичного відділу ВП «Держенергонагляд у Західному регіоні» ДП «НЕК «Укренерго». В інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП «Головдерженергонагляд» ДП «НЕК «Укренерго» юридичний відділ не створювався, а відтак і посада начальника юридичного відділу в штаті інспекції була відсутня.

Позивач відмовився від посад, які йому було запропоновано і розглядав лише питання переведення його на посаду начальника сектору правового забезпечення інспекції Держенергонагляду у Західному регіоні ВП «Головдерженергонагляд» ДП «НЕК «Укренерго».

Нове керівництво Інспекції не пропонувало ОСОБА_2 посади начальника сектору правового забезпечення, зважаючи на незадовільну його роботу на минулій роботі та віддало перевагу ОСОБА_9 (заступник ОСОБА_2 у старій структурі), як більш кваліфікованому працівнику.

При звільненні позивача були додержані вимоги ст.43 КЗпП України, профспілковою організацією дане питання було розглянуте на засіданні 13 жовтня 2015 року, проте згоди чи відмови профспілковою організацією надано не було у зв'язку з тим, що члени профкому були звільнені з роботи у зв'язку з переведенням в інший структурний підрозділ і не були працівниками ВП «Держенергонагляд у Західному регіоні».

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід відхилити, а апеляційну скаргу ДП "НЕК "Укренерго" слід задовольнити частково, виходячи з такого.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів перевіряє в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався частково.

За приписами ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. ст. 11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, районний суд виходив з того, що оскільки реорганізація ВП "Держенергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго" не супроводжувалась скороченням чисельності штату працівників, тому відповідачем рішення про звільнення позивача прийнято всупереч ч. 4 ст. 36, ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Також звільнення позивача відбулось із порушенням вимог ч.1 ст. 43 КЗпП.

Скасовуючи рішення апеляційного суду від 26 травня 2016 року у даній справі, яким позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд касаційної інстанції виходив з того, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що не відбулося скорочення посади, яку обіймав позивач, оскільки відбулася лише зміна її назви. Також апеляційний суд не мотивував свій висновок про відсутність необхідності отримати згоду профспілки на звільнення позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював на посаді начальника юридичного відділу ВП "Держенергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго" з 11 грудня 2007 року.

Наказом від 18 червня 2015 року № 172 "Про оптимізацію структури відокремлених підрозділів Держенергонагляду в складі ДП "НЕК "Укренерго" припинено діяльність ряду виробничих підрозділів, зокрема, "Держенергонагляд у Західному регіоні" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" шляхом їх закриття та перетворення у структурні підрозділи у складі відокремленого підрозділу "Головдерженергонагляд" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго". Пунктом 2.6. цього наказу на директора Головдерженергонагляду - Головного державного інспектора України з енергетичного нагляду ОСОБА_10 покладено обов'язок по забезпеченню переведення працівників відокремлених підрозділів до відокремленого підрозділу "Головдерженергонагляд" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" з дотриманням вимог чинного законодавства.

На виконання вимог цього наказу, відповідачем видано накази ДП "Головдерженергонагляд" ДП "НЕК "Укренерго" від 31 липня 2015 року № 96 "Щодо організаційної структури "Головдерженергонагляду" та від 3 серпня 2015 року № 98 "Про введення в дію штатного розпису "Головдерженергонагляду".

Позивачу вручено попередження від 13 серпня 2015 року про наступне звільнення згідно із п. 1 ст. 40 КЗпП України, із яким останній був ознайомлений у той же день, та запропоновано продовжити роботу (в порядку переводу) за посадою провідного юрисконсульта сектора правового забезпечення Державної інспекції з енергетичного нагляду та режимами споживання електричної і теплової енергії у Західному регіоні енергії з робочим місцем - вул. Липинського, 5, с. Струмівка, Луцький район, Волинська область.

Наказом в. о. начальника ВП "Держенергонагляд у Західному регіоні" ДП "НЕК "Укренерго" Бентковським Є.Р. від 16 жовтня 2015 року позивача звільнено з роботи з 19 жовтня 2015 року у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ст. 40 КЗпП України звільнення у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно зі ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" судам роз'яснено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані із звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до ст. 64 ГК України підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Функції, права та обов'язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Ліквідація структурного підрозділу юридичної особи зі створенням чи без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи. (постанова ВСУ від 11 липня 2012 року у справі № 6-65цс12).

Відповідно до ч.4 ст.36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п. 1 ч. 1 ст. 40).

Ухвалюючи рішення про поновлення позивача на роботі, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що у відповідача не відбулося скорочення посади яку обіймав позивач, враховуючи організаційну структуру, а також про тотожність повноважень начальника юридичного відділу та начальника сектору правового забезпечення (нової структури), а відбулася лише зміна її назви. В такому випадку, вимоги ч. 4 ст. 36 КЗпП України щодо продовження дії трудового договору до працівника у разі реорганізації структурного підрозділу були обов'язкові для відповідача, проте останнім були проігноровані, як і не виконано вимоги наказу від 18 червня 2015 року № 172, а саме в частині зобов'язання про переведення працівників до нової структури.

Доводи апеляційної скарги ДП "НЕК "Укренерго" цих висновків суду першої інстанції не спростовують.

Стаття 2371 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст. 2371 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Саме такий правовий висновок щодо вірного розуміння цієї норми міститься в постанові Верховного Суду України від 25 квітня 2012 року у справі № 6-23цс12.

Відмовляючи в задоволенні цієї вимог суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем жодних доказів в підтвердження зазначених фактів не надано. При цьому колегія суддів, відхиляючи доводи апелянта ОСОБА_2 в цій частині позовних вимог, також виходить з того, що ця вимога заявлена до відповідачів Бентковського Є.Р. та Віхрущ В.Б., однак належним відповідачем за змістом ст. 237-1 КЗпП України є власник або уповноважений ним орган, тобто роботодавець, яким в даному випадку виступає ДП "НЕК "Укренерго". Заява про заміну неналежного відповідача за цією позовною вимогою, в суд першої інстанції від позивача не надходила.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Стягуючи з відповідача в користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 51 239 грн 81 коп., суд першої інстанції виходив з того, що середньоденний заробіток позивача становить 470 грн. 09 коп. (виходячи з розміру отриманої позивачем заробітної плати за два місяці, що передували звільненню (9 290 грн. 40 коп. за серпень та 9 983 грн. 40 коп. за вересень 2015р.) та її діленням на кількість відпрацьованих днів за цей період - 41 день), а кількість днів вимушеного прогулу складає - 109 (з 16.10.2015 р. по 23.03.2016 р.).

Проте колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 Порядку цей Порядок застосовується, у тому числі, у випадку вимушеного прогулу.

З урахуванням норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Ураховуючи, що звільнення ОСОБА_2 відбулося у жовтні 2015 року, суд першої інстанції, застосовуючи норми Порядку, дійшов правильного висновку про те, що середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, що передували звільненню, тобто за серпень та вересень 2015 року

Відповідно до п. 5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).

За змістом пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати в розрахунковому періоді за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу ІV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що за період, який передував звільненню позивача з роботи підприємство здійснило підвищення розміру його посадового окладу, а саме у вересні місяці 2015 року, при обчисленні середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, заробітна плата позивача, для визначення середнього заробітку, підлягала коригуванню на коефіцієнт такого підвищення, що судом першої інстанції не враховано (постанова ВСУ від 21 січня 2015 року у справі № 6-203цс14).

Тому в цій частині рішення суду першої інстанції слід змінити. До стягнення підлягає сума, за весь час фактичного прогулу, тобто до 04 серпня 2017 року (момент фактичного допуску позивача до виконання своїх посадових обов'язків), адже саме протягом цього часу працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати Оскільки заява позивача про поновлення на роботі розглядається судами хоч і більше одного року, проте не з вини працівника (позивача), середній заробіток підлягає стягненню за увесь цей період.

Встановлено, що нарахована позивачу заробітна плата за серпень 2015 року становить 9290,40грн., за вересень 2015 року становить 10328,13грн.

10328,13 грн. (нарахована заробітна плата за вересень 2015 року) - 344,73грн. (нарахована сума одного дня додаткової відпустки у вересні 2015 року) = 9983,40грн. - нарахована заробітна плата за вересень 2015 року, яка повинна враховуватись до обчислення середньої заробітної плати.

З 01 вересня 2015 року оклад позивача в розмірі 6580 грн. 00 коп. було збільшено до розміру 7440грн.

Тобто, оскільки у вересні 2015 року для підвищення посадового окладу було застосовано коефіцієнт підвищення 1730 замість попереднього коефіцієнта 1530, нарахована сума серпня 2015 року для здійснення розрахунку середньоденного заробітку в зв'язку з тим, що вона також входить в розрахунковий період, повинна коригуватись на коефіцієнт підвищення 1730, який був застосований у вересні 2015 року, а саме:

9290,40грн. (нарахована сума серпня 2015 року) : 1530 (попередній коефіцієнт підвищення, який застосовувався для підвищення посадового окладу, який діяв до вересня 2015 року) * 1730 (коефіцієнт підвищення, який був застосований у вересні 2015 року) = 10504,83грн.

У серпні місяці 2015 року позивачем було відпрацьовано 20 р.д., а у вересні 2015 року відпрацьовано 21р.д. Із врахуванням вимог абз.1 п.10 Порядку середньоденна заробітна плата за час вимушеного прогулу повинна обчислюватись наступним чином:

10504,83грн. (нарахована заробітна плата за серпень 2015 року) + 9983,40грн. (нарахована заробітна плата за вересень 2015 року, яка враховується до обчислення середньої заробітної плати) = 20488,23грн. (нарахована заробітна плата за фактично відпрацьований час протягом двох місяців);

20р.д. (кількість фактично відпрацьованих робочих днів у серпні 2015 року) + 21р.д. (кількість фактично відпрацьованих робочих днів у вересні 2015 року) = 41р.д. (кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два місяці).

Таким чином, середньоденна заробітна плата нараховується наступним чином:

20488,23грн. (нарахована заробітна плата за фактично відпрацьований час протягом двох місяців) : 41р.д. (кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два місяці) = 499,71грн./р.д. (нарахована середньоденна заробітна плата).

Відтак, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 224869 грн. 50 коп. ( 499 грн.71 коп. х 450 робочих дні = 224869 грн. 50 коп.).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» в частині скасування рішення суду першої інстанції підлягає до часткового задоволення, а рішення суду в частині визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача підлягає зміні, а саме збільшенню з 51239 грн. 81 коп. до 224869 грн. 50 коп.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, оскільки висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають обставинам справи, що призвело до часткового порушення норми матеріального права, що, в свою чергу, призвело до частково неправильного вирішення спору. Це відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для зміни судового рішення.

А відтак, на переконання колегії суддів, апеляційна скарга ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» підлягає до часткового задоволення, а саме рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року слід змінити в частині розміру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, збільшивши розмір стягнення з 51 239 грн. 81 коп. до 224 869 грн. 50 коп. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 слід відхилити.

Керуючись ст. ст.209 ч.3, 30, 304. 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.1,3,4, ч.2, 313, 314 ч.1 п.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінити, збільшивши розмір стягнення з 51 239 грн. 81 коп. до 224 869 грн. 50 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.