У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувшись до суду з вищевказаною заявою, просить встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на квартиру, серії НОМЕР_1 від 10.02.1999 року, посилаючись на те, що встановлення даного факту йому необхідно для здійснення правочину стосовно нерухомого майна.

Заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120, 256, 258 ЦПК України.

Згідно зі ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ст. 119, ст. 258 ЦПК України, зміст заяви не містить і в самій заяві про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, не викладено обставин і не зазначено доказів, щодо причин неможливості одержання правильного правовстановлюючого документа або відновлення правильності запису в правовстановлюючому документі, що підтверджують факт належності заявнику правовстановлюючого документа та докази, що підтверджують неможливість одержання правильного правовстановлюючого документа або відновлення правильності запису в правовстановлюючому документі та що заявник взагалі звертався до органу, який видав правовстановлюючий документ із вимогою про усунення неправильності запису в правовстановлюючому документі та чим це конкретно підтверджується.

У порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, не додано оригіналу документа, що підтверджує повну сплату судового збору.

У порушення ч. 1 ст. 120 ЦПК України, додатки до заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, подані в одному примірнику без їх копій для заінтересованої особи.

За таких обставин, заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником, даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: