про відмову у відкритті провадження у справі
28 вересня 2017 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій незаконними, нарахування та виплату належного грошового забезпечення та зобовязання вчинити певні дії,
27 вересня 2017 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій незаконними, нарахування та виплату належного грошового забезпечення та зобовязання вчинити певні дії.
Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 122 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.
Як вбачається зі змісту вимог позовної заяви, позивач просить визнати факт порушення трудового законодавства щодо незаконного перебування позивача в розпорядженні МГУ Міндоходів ЦО з обслуговування великих платників у період з 28.05.2014 по 11.03.2015, нарахувати та виплатити грошове забезпечення по останній штатній посаді за період незаконного перебування ОСОБА_1 в розпорядженні МГУ Міндоходів ЦО з обслуговування великих платників, а саме з травня 2014 р. по березень 2015 р., у розмірі 68 192,08 грн., зобовязати відповідача підготувати та направити до УПФУ в Запорізькій області довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відносно ОСОБА_1 за період з липня 2014 р. по березень 2015 р.
При цьому, обґрунтовуючи позов, позивач посилається на нормативно-правові акти, що регулюють проходження служби в ОВС.
За вимогами частини першої статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
В цей же час, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби є субєктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 КАС України, та спір виник з приводу здійснення останнім повноважень, зокрема, щодо невиплати позивачеві певних сум грошового забезпечення під час проходження ним публічної служби. Проте, позивач звернувся до суду із позовною заявою в порядку ЦПК України, а не з адміністративним позовом в порядку, визначеному КАС України.
З наведених підстав, доходжу висновку, що розгляд позовної заяви ОСОБА_1 має здійснюватися за правилами адміністративного судочинства, з огляду на що у відкритті провадження у справі слід відмовити, із розясненням позивачеві його права звернутись до окружного адміністративного суду з відповідним адміністративним позовом з урахуванням правил підсудності, визначених статтями 18, 19 Кодексу адміністративного судочинства України.
Підсумовуючи вищевикладене, доходжу висновку про те, що у відкритті провадження в даній справі слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 122, 210 ЦПК України, суддя
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій незаконними, нарахування та виплату належного грошового забезпечення та зобовязання вчинити певні дії.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова