АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/2057/16-ц
Провадження № 22-ц/792/889/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Янчук Т.О.,

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Лапка Ю.В.

за участю: представника апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Медфарм» на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Медфарм» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що у період з 10.03.2014 по 11.05.2015 вона працювала в ТОВ «Поділля Медфарм» на посаді лікаря-отоларинголога. 11 травня 2015 року була звільнена на підставі п.4. ч.1 ст.40 КЗпП України, за прогули, про що дізналась 13.05.2015. Цього ж дня відповідачем їй було виплачена заробітна плата за квітень-травень 2015 року, компенсація за невикористану у 2015 році відпустку, передано трудову книжку. Оскільки в порушення вимог ст. 116 КЗпП України при звільнені з нею не було проведено повний розрахунок, а саме не виплачена заробітна плата за період її робити з 10.03.2014 по 31.03.2015, ОСОБА_2 просила стягнути з ТОВ «Поділля Медфарм» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 10.04.2014 по 31.03.2015 в розмірі 23627,78 грн. , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 12 травня 2015 року по день винесення рішення, а також моральну шкоду в розмірі 5000 грн. .

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Поділля Медфарм» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі з урахуванням компенсації в розмірі 16191,63 грн., середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день розгляду справи у суді в розмірі 28831,10 грн., 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання по судовим витратам.

_____________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3 Категорія: 53

Доповідач: Янчук Т.О.

В апеляційній скарзі ТОВ «Поділля Медфарм» не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог , посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В судовому засіданні представник ТОВ «Поділля Медфарм» ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявилася про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обовязковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

За вимогами ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», роботодавець зобовязаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Судом встановлено, що згідно з наказом від 10 березня 2014 року №5 ОСОБА_2 прийнято на посаду 0,5 ставки лікаря-отоларинголога, у звязку з відсутністю ліцензії на проведення діяльності, ОСОБА_2А приступити до виконання своїх обовязків з моменту отримання ліцензії.

Рішення Міністерства охорони здоровя України про видачу ліцензії ТОВ «Поділля Медфарм» було прийнято 19 червня 2014 року №412, ліцензія серія АЕ№459040.

Наказом від 11.05.2015 ОСОБА_2 звільнено з роботи згідно п.4 ст.40 КЗпП України за прогули , зазначено провести розрахунок заробітної плати за відпрацьований період та компенсацію за невикористану відпустку.

ОСОБА_2 не заперечувала та не оспорювала нарахування та виплату їй заробітної плати за квітень-травень 2015 року, компенсації за невикористану відпустку. Разом з тим позивачка вважала,що їй невиплачена заробітна плата за період з 10 березня 2014 року по 31 березня 2015 року.

Відповідно до штатного розпису ТОВ «Поділля Медфарм», який введено в дію з 01.01.2015, місячний оклад лікаря-отоларинголога складав 1225 грн., зайнятість посади 0,5, доплата за окремі доручення 612,50 грн., місячний фонд заробітної плати 1225,00 грн.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 2148/16-26 від 08 червня 2016 року, підписи від імені ОСОБА_2 у рядках «№ 4 ОСОБА_2А.» відомостей про нарахування заробітної плати ТОВ «Поділля Медфарм» за червень 2014 року, липень 2014 року, серпень 2014 року, вересень 2014 року, жовтень 2014 року, на 30 листопада 2014 року, на 31 грудня 2014 року, на 31 січня 2015 року, на 31 березня 2015 року, на 30 квітня 2015 року, на 31 травня 2015 року виконані не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням якогось підпису ОСОБА_2. ( а.с.191-194 т.1).

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

За змістом положень норм чинного трудового законодавства обовязок ведення кадрової та бухгалтерської документації покладено саме на роботодавця і саме він, у розумінні ст. ст. 10, 57-60 ЦПК України, може надати такі документи в якості доказів у справі.

Як вбачається із матеріалів справи , відповідачем надано відомості про нарахування та виплати заробітної плати по закладу за червень 2014 року по травень 2015 року. Із даних відомостей, ОСОБА_2 за червень 2014 року нарахована зарплата 609 грн., липень 2014 року - 609 грн., серпень 2014 року-609 грн., вересень 2014 року-609 грн., жовтень 2014 року-609 грн., листопад 2014 року-609 грн. грудень 2014 року-615 грн., січень 2015 року-1225 грн., лютий 2015 року 00 грн., березень 2015 року-2143,75 грн.

Проте, згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи № 2148/16-26 від 08 червня 2016 року, підписи від імені ОСОБА_2 у рядках «№ 4 ОСОБА_2А.» відомостей про нарахування заробітної плати ТОВ «Поділля Медфарм» за червень 2014 року, липень 2014 року, серпень 2014 року, вересень 2014 року, жовтень 2014 року, на 30 листопада 2014 року, на 31 грудня 2014 року, на 31 січня 2015 року, на 31 березня 2015 року, виконані не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням якогось підпису ОСОБА_2.

Посилання відповідача, як на докази, пояснення свідків про виплату ОСОБА_2 заробітної плати за зазначений період, та видаткові касові ордери ( а.с.73-92 т.1 ) не є належними та допустимими доказами в розуміння вимог ч.2 ст.59 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції правильно виходив з того, що належних та допустимих доказів відповідачем щодо виплати заробітної плати ОСОБА_2 за період її роботи з червня 2014 року по 31 березня 2015 року не надано, а тому заборгованість за зазначений період в силу вимог ст. 116 КЗпП України підлягає стягненню.

Разом з тим, при визначенні розміру заборгованості по заробітній платі за період червень 2014 року по березень 2015 року суд припустився помилки. Оскільки, як вбачається із наказу про прийом на роботу ОСОБА_2 приймалася на 0,5 ставки лікаря лікаря-отоларинголога, відповідно до штатного розпису ТОВ «Поділля Медфарм» з 1.01.2015 передбачено 0,5 ставки лікаря-отоларинголога, відповідно до відомостей про нарахування заробітної плати ОСОБА_2 за червень 2014 року нарахована зарплата 609 грн., липень 2014 року - 609 грн., серпень 2014 року-609 грн., вересень 2014 року-609 грн., жовтень 2014 року-609 грн., листопад 2014 року-609 грн. грудень 2014 року-615 грн., січень 2015 року-1225 грн., лютий 2015 року 00 грн., березень 2015 року-2143,75 грн., а тому з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню всього заборгованість по заробітній платі за період з червень 2014 року по березень 2015 року 7637,75 грн..

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції правильно виходив з підставності цих вимог, оскільки відповідачем не доведено проведення повного розрахунку з позивачем в день його звільнення або в подальшому, як і відсутність вини підприємства у не проведенні розрахунку.

Разом з тим, при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд припустився теж помилки.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За змістом ст. 24 Закону України «Про оплату праці», виплата заробітної плати здійснюється за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100У, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Відповідно до відомостей про нарахування заробітної плати за квітень 2015 року ОСОБА_2 нарахована заробітна плата в розмірі 1225 грн., березень 2015 року-2143,75 грн., відпрацьовано позивачкою при пятиденній робочій неділі 42 робочих дня. При цьому одноденний заробіток становить 80,20 грн.(1225 грн. + 2143,75 грн.):42 роб. дня). Період, за який підлягає оплаті середній заробіток за час затримки розрахунку, в межах заявлених позивачем позовних вимог, становить 458 - з 12 травня 2012 року по 03 березня 2017 року включно. Відповідно, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з відповідача, складає 36811 грн. 42 коп. (80,20 грн. Х 458).

Крім того, згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, у разі, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, власником або уповноваженим ним органом провадиться відшкодування йому моральної шкоди.

В даному випадку, невиплата заробітної плати ОСОБА_2 призвела до необхідності докладання нею додаткових зусиль для організації свого життя.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність завданої позивачу моральної шкоди та, з урахуванням обставин справи, засад розумності та справедливості обґрунтовано визначив її розмір в сумі 5000 грн.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині стягнення розміру заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає зміні, в звязку з чим з ТОВ «Поділля Медфарм» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі 7637,75 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку 36811 грн., дані нарахування проведенні судом без утримання прибуткового податку та інших обовязкових платежів.

Керуючись ст.ст.307,309,316,319,324 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Медфарм» задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року змінити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Медфарм» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі 7637 грн.75 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку 36811 грн. без утримання прибуткового податку та інших обовязкових платежів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук