Справа № 729/329/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2017 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І., при секретарі Шлапак Н.А.

за участю представника органу опіки та піклування Бобровицької РДА- Гомон М.А.,

відповідачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом Бобровицької районної державної адміністрації - орган опіки та піклування в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В

Бобровицька РДА - орган опіки та піклування звернувся до суду з позовною заявою в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3, яка є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та стягнути з неї аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі ? всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5. Відповідачка вихованням дітей не займається, проживає за різними адресами, оскільки постійно конфліктує зі своїми родичами у зв'язку із своїм способом життя. Неодноразово, залишала своїх дітей одних, зникала у невідомому напрямку, не турбується про здоров'я та їх благополуччя, вживає алкогольні напої. За місцем реєстрації характеризується негативно, не має постійного місця роботи. Проживала за рахунок державної соціальної допомоги на дітей. Витрачала кошти, що одержувала на утримання дітей, для власних потреб. У зв'язку з нецільовим використанням виплата коштів була припинена, відповідно до клопотання районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей за молоді. ОСОБА_3 з 20.01.2014 та з 07.09.2016 перебувала під соціальним супроводом Бобровицького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з метою профілактики безвідповідального батьківства та була знята з супроводу з негативним результатом. Малолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5. перебувають на обліку служби у справах дітей Бобровицької районної державної адміністрації, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах по причині ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. Питання стану виконання ОСОБА_3 обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей неодноразово розглядалося на засіданнях Комісії з питань захисту прав дитини (31.03.2016, 11.08.2016, 27.09.2016), де вона була попереджена про наслідки безвідповідального батьківства.Проте заходи, що вживаються цим органом та позивачем, як органом опіки та піклування, зокрема в особі служби у справах дітей райдержадміністрації, з метою зміни ставлення ОСОБА_3 до виконання нею її батьківських обов'язків, не досягли бажаних наслідків.

Так, 16 грудня 2016 року малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку були влаштовані до дитячого відділення Бобровицької центральної районної лікарні, у зв'язку з перебуванням взимку у темний період доби без догляду матері (діти блукали по вулицях міста). Було встановлено, що ОСОБА_3 черговий раз залишила дітей вдома самих, власник житла, яке винаймала сім'я, перебуваючи у нетверезому стані, вигнав дітей на вулицю і вони пішли шукати матір. ОСОБА_4 мав ознаки застуди та підвищену температуру тіла. Хоча родина ОСОБА_3 була повідомлена про місце перебування дітей, мати з'явилася до лікарні тільки через добу.

Службою у справах дітей та районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді постійно проводяться профілактичні бесіди з ОСОБА_3 та здійснюються обстеження умов проживання дітей. Станом на даний час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають у родині прабабусі ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_6 - у родині біологічної бабусі ОСОБА_8, за адресою: АДРЕСА_2. Мати з дітьми не проживає, не турбується про їх утримання та виховання, матеріальної допомоги на утримання не надає, її відсутність підтверджується актами обстеження умов проживання малолітніх, інформацією районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Бобровицької міської ради.

26 січня 2017 року Бобровицькою міською радою прийнято рішення клопотати про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її дітей.

Оскільки профілактична робота з матір'ю дітей, яка здійснювалась службою у справах дітей та районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді упродовж тривалого часу, не дала позитивних результатів, з метою захисту прав та інтересів малолітніх, Бобровицька районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітніх дітей.

У судовому засіданні представника органу опіки та піклування Бобровицької РДА підтримала вимоги, викладені в позовній заяві в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить не позбавляти її батьківських прав. З доводами, викладеними в позовній заяві погодилася, вказала, що дійсно факти неналежного виховання нею малолітніх дітей мали місце. Просить суд врахувати, що на даний час вона готова змінити свою поведінку, влаштується на роботу, буде забезпечувати малолітніх дітей та буде про них турбуватися.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що вона є біологічною бабусею ОСОБА_6, яка проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_3 не турбується про утримання дитини з народження, не займається її вихованням та розвитком, матеріальної допомоги на утримання не надає, не забезпечує дитину необхідними речами, одягом та іграшками, хоча отримувала соціальну допомогу, яку використовувала для власних потреб. На даний час ОСОБА_6 підростає, не знає хто в неї мама, тому мамою називає її.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона працює начальником Бобровицького районного цетнру соціальної служби для сім'ї дітей та молоді. ОСОБА_3 з 2014 року та із 07.09.2017 року перебувала під соціальним супроводом з метою профілактики безвідповідального батьківства та була знята з супроводу з негативним результатом. У зв'язку з нецільовим використаням державної соціальної допомоги на дітей виплата коштів їй була припинена. ЇЇ малолітні діти знаходяться на утриманні родичів, оскільки вона ніде не працює, проживає за різними адресами, зникає у невідомому напрямку, залишаючи дітей одних, не турбується про їх здоров'я та благополуччя. Найменша дитина ОСОБА_6 упродовж тривалого часу проживає у родині ОСОБА_8. ОСОБА_3 ніякої допомоги на уртримання дитини не надає, взагалі не цікавиться її життям. Через недогляд дітей та недбале ставлення до них малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були вилучені з вулиці взимку у вечірній час органами внутрішніх справ, а відлповідачка з'явилася тільки через добу.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показала, що вона працює вчителем продовженого дня у старшої дитини відповідачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Їй відомо, що ОСОБА_3 вихованням дитини не займається, в школу ніколи не приходить, життям дитини не цакавиться. Хлопчик має задовільну поведінку, на зауваження не реагує. Крім того, вкзала, що відповідачка не написала заяву щодо середньої дитини, яка в цьому році повина піти до школи.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та керуючись законом суд приходить до наступного висновку.

Із свідоцтв про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, вбачається, що їх матір'ю записана відповіджачка у справі - ОСОБА_3 (а.с. 7, 8, 9).

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати свою дитини, піклуватися про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У судовому засіданні встановлено, що станом на даний час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають у родині прабабусі ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_6 - у родині біологічної бабусі ОСОБА_8, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Як вбачається з характеристики, виданої Бобровицькою міською радою від 10.03.2017, ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_3, але фактично за даною адресою не проживає. Місце проживання невідоме. Неодноразово, залишаючи своїх дітей, зникала у невідомому напрямку, не турбується про здоров'я та благополуччя дітей. За місцем реєстрації характеризується негативно. Витрачала кошти, що одержувала на утримання дітей, для власних потреб (а.с. 11).

Відповідно до висновків актів обстеження умов проживання ОСОБА_8 та малолітньої ОСОБА_6 від 21.07.2016, 06.09.2016 , відповідачка ОСОБА_3 не відвідує доньку з самого народження, нею опікується бабуся ОСОБА_8 Житлово-побутові умови проживання потребують покращення, необхідно придбати одяг для дитини, запаси дитячого харчування. Між ОСОБА_8 та відповідачкою виникають постійні сварки з приводи малолітньої дитини, яку відповідачка спочатку хотіла забрати, а потім невідомо куди зникла (а.с. 13, 14 ).

Із актів обстеження умов проживання ОСОБА_11 та малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 08.09.2016, 21.09.2016, 28.12.2016, 18.01.2017 вбачається, що вихованням та забезпеченням малолітніх дітей займається бабуся ОСОБА_11 та інші особи, коштів на їх забезпечення не вистачає. Мати дітей - відповідачка у справі постійно відсутня, оскільки проживає за іншою адресою у співмешканця не забезпечує дітей необхідними речами для виховання та розвитку, хоча отримує соціальну допомогу на дітей. Житлово-побутові умови проживання є належними. З матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_3 проведено бесіду щодо належного виконання батьківських обов'язків (а.с. 15, 16, 17, 18).

Листом Бобровицького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 04.01.2017 підтверджується, що у зв'язку з нецільовим використанням виплата коштів була припинена, відповідно до клопотання районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей за молоді. ОСОБА_3 з 20.01.2014 та з 07.09.2016 перебувала під соціальним супроводом Бобровицького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з метою профілактики безвідповідального батьківства та була знята з супроводу з негативним результатом (а.с. 25, 26, 27).

Відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку, 16 грудня 2016 року малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були влаштовані до дитячого відділення Бобровицької центральної районної лікарні, у зв'язку з перебуванням взимку у темний період доби без догляду матері (а.с. 20).

26 січня 2017 року Бобровицькою міською радою прийнято рішення клопотати про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її дітей (а.с. 6).

Згідно висновку від 27.01.2017, орган опіки та піклування Бобровицької районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач вихованням дітей не займається, необхідних умов для розвитку дітей не створила, долею та здоров'ям дітей не цікавиться, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, маючи при цьому об'єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов'язками.

У ході розгляду справи відповідачці ОСОБА_3 неодноразово надавалась можливість змінити свою поведінку та ставлення до дітей. Такою можливістю вона не скористалася, доказів на спростування доводів позивача не надала, не довела суду, що вона зможе створити для дітей належні умови для проживання та їх виховання, а також матеріально забезпечити.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідачка ОСОБА_3, маючи об'єктивну можливість виконувати свої батьківські обов'язки у відношенні до малолітніх дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та ухиляється від їхнього виконання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Частиною 2 статті 8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (з послід.змінами), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991, передбачено, що Україна, як держава-учасниця, зобов'язана поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи сімейні зв'язки.

Таким чином, суд, дослідивши всі матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та керуючись законом приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволенню оскільки у судовому засіданні беззаперечними доказами встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, а навпаки залишаючи дітей на тривалий час піддавала їх небезпеці, що є підставами відповідно до ст. 164 СК України позбавити її батьківських прав. Позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 спрямоване насамперед на захист малолітніх дітей.

У відповідності до ст. 166 СК України для відповідача настають правові наслідки позбавлення її батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав не припиняє обов'язку відповідача по утриманню своїх дітей.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо обов'язку осіб, позбавлених батьківських прав, утримувати дитину» за № 1370-VIIІ від 17.05.2016, який набрав чинності 08.06.2016, стаття 166 СК України доповнена частиною третьою, якою встановлено, що суд, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частині 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Не дивлячись на те, що відповідачка ніде не працює, хоча має таку можливість, має задовільний стан здров'я, інших утриманців не має, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на утримання її дітей аліменти в розмірі 1/4 частину всіх видів її заробітку (доходу). Такий розмір аліментів буде відповідати принципу відповідальності відповідача за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку неповнолітніх дітей і він не погіршить критично матеріальний стан відповідача, буде відповідати принципу справедливості, соціальної захищеності і розумності.

Виходячи з приписів ч. 3 ст. 166 СК України, яка є чинною на час розгляду справи, Бобровицьку РДА слід зобов'язати відкрити рахунок на ім'я дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, на який будуть перераховуватись аліменти.

Також, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. у дохід держави.

На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 150, 155, 157, 164, 165 166, 180-184, 191 СК України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.3, 10, 11, 60, 208 - 210, 212, 213, 214 - 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Бобровицької районної державної адміністрації - органу опіки та піклування в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити .

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженки м. Бобровиця Чернігівської області на користь Бобровицької РДА орган опіки та піклування аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі ? частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 27.03.2017 і продовжуючи до їх повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шляхом зарахування таких коштів на особистий рахунок дітей, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України.

Зобов'язати Бобровицьку районну державну адміністрацію орган опіки та піклування відкрити особистий рахунок на ім'я малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили цим рішенням суду для перерахування платником аліментів встановленого судом розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І. Бойко