АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/841/17
Провадження № 22-ц/792/1441/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів : Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар - Задвірний В.І.,

з участю представника апелянта - Москалюк С.А.,

позивача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року позивач звернулася в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк), про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування доводів позовної заяви зазначила, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.02.2015 року її було поновлено на роботі на посаді старшого касира - операціоніста Славутського відділення №1 Хмельницької філії ПАТ КБ «Приватбанк». В цій частині рішення суду набрало законної сили. Рішенням цього ж суду від 19.04.2016 року з Банку на її користь стягнуто 22639,68 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 26.02.2015 року по 01.03.2016 року, яке набрало законної сили.

В зв'язку з тим, що станом на 10.10.2016 року рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.02.2015 року про поновлення її на роботі не виконано, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь 13655 грн. 68 коп. середнього заробітку за затримку виконання рішення суду за період з 02.03.2016 року по 10.10.2016 року.

Внаслідок незаконного звільнення їй також було заподіяно моральної шкоди, розмір якої нею оцінено в 10 000 грн.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 13655 грн. 68 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 02.03.2016 року по 10.10.2016 року. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Апелянт, зокрема, зазначив, що суд неправильно встановив обставини справи, не врахував, що рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на роботі було виконане Банком шляхом прийняття розпорядження від 26.08.2015 року. Однак позивач без поважних причин відмовилася від виконання своїх трудових обов'язків, не виходила на роботу, про що свідчать відповідні листи Банку.

В суді представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги.

Позивач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечила, повністю підтримала рішення суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.02.2015 року ОСОБА_2 було поновлено на роботі на посаді старшого касира - операціоніста Славутського відділення №1 Хмельницької філії ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнуто на її користь заробітну плату в сумі 5242 грн. 05 коп. та 500 грн. моральної шкоди. Рішення суду в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за 1 місяць допущено до негайного виконання.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 10.06.2015 року вказане рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі було залишено без змін, в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшено до 4941,20 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.07.2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.02.2015 року та рішення апеляційного суду.

В зв'язку з невиконанням вищевказаного рішення в добровільному порядку, постановою державного виконавця від 14.05.2015 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 27.02.2015 року про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді старшого касира-операціоніста Банку.

26.08.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» прийняло розпорядження №Э.28.0.0.0/1-6931028, яким відмінено дію наказу від 04.12.2014 року про звільнення позивача з роботи.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2016 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 26 лютого 2015 року по 1 березня 2016 року в сумі 20430 грн. 26 коп.

Вказаним рішення суду, зокрема, було встановлено, що Банк не виконав рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на роботі, не видав наказу про поновлення, не допустив її до фактичного виконання своїх службових обов'язків. Розпорядження №Э.28.0.0.0/1-6931028, яким відмінено дію наказу №Э.16.0.0.0/1-7094421 від 04.12.2014 року про звільнення позивача з роботи є неповним, за своєю правовою суттю не є наказом про поновлення працівника на роботі, тому вона має право на отримання середнього заробітку за затримку виконання рішення суду за період з 26.02.2015 року по 01.03.2016 року в розмірі 20430 грн. 26 коп.

18.11.2016 року Банк видав розпорядження №Э.28.0.0.0/1-7243118, відповідно до якого ОСОБА_2 було поновлено на роботі, вона фактично була допущена до виконання своїх посадових обов'язків, отримала відповідну заробітну плату.

Задовольняючи позов в частині стягнення середнього заробітку суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що належними та допустимими доказами в справі було встановлено факт невиконання Банком рішення суду про поновлення працівника на роботі, тому з урахуванням вимог ст. 236 КЗпП України відповідач зобов'язаний виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки, який в даному випадку становить період з 02.03.2016 року по 10.10.2016 року.

Розрахунок суми середнього заробітку проведений позивачем у відповідності до вимог нормативних документів, виходячи із середньоденної заробітної плати 89,84 грн. та 152 робочих днів затримки (89,84х152=13655,68 грн.).

При цьому судом правильно було враховано вимоги ч. 3 ст. 61 ЦПК України та взято до уваги обставини, встановлені рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2016 року, які не підлягають доказуванню в даній справі.

Посилання апелянта на те, що судом невірно були встановлені обставини справи, оскільки не враховано, що ОСОБА_2 було поновлено на роботі розпорядженням №Э.28.0.0.0/1-6931028, від 26.08.2015 року, яке не визнано у встановленому законом порядку незаконним є безпідставним та таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи та нормах закону.

Судом були правильно засновані норми матеріального права, в тлумаченні понять «вимушений прогул» та «прогул без поважних причин» помилки допущено не було.

В даному випадку відповідальність Банку пов'язана саме з невиконанням рішення суду про поновлення незаконно звільненого працівника на роботі, яке підлягло негайному вимоканню, однак фактично було виконана із значною затримкою, тому посилання апелянта на вчинення позивачем прогулу без поважних причин є безпідставним.

Питання розподілу судових витрат було вирішено судом з дотриманням вимог ст. 88 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не впливають на законність та обґрунтованість рішення суду і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Козачук С.В. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 53