Справа № 610/1694/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017 року року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Косолапової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

22.06.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 23.06.2016 року. Просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від доходу відповідача, але не менше мінімального розміру, встановленого ч.2 ст.182 СК України, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 23.06.2016 року було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового миінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

30.01.2017 року найстаршій дитині ОСОБА_4 виповнилось 18 років, внаслідок чого стягнення аліментів на її утримання припинилось.

Позивач також зазначила, що працює, однак отримує незначну заробітну плату, яка не може покрити всіх витрат на дітей. Крім того вона з дітьми винаймає житло в м.Харків та сплачує за нього щомісяця по 3000 грн.

На даний час з відповідача на утримання ОСОБА_3 стягуються аліменти в розмірі 1/8 частини його доходів, що складає 1234 грн. та не задовольняють потреби дитини.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 є забезпеченою людиною, офіційно працює та оримує чималу зарплату, також є приватним підприємцем має власний магазин в с. Андріївка, Балаклійського району, Харківської області, тобто має всі можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі.

Вважає, що збільшення розміру аліментів не призведе до погіршення матеріального стану відповідача, а тому є підстави для звернення до суду із вказаним позовом за захистом своїх інтересів.

В судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву в якій підтримала свої вимоги, та просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач до суду не з»явився, надав суду письмові заперечення, в яких позов не визнав, вважає його необґрунтованим та безпідставним, а тому просив відмовити у його задоволенні. В запереченнях ОСОБА_2 зазначив, що позивач в позовній заяві стверджує, що його матеріальний стан поліпшився, бо 30.01.2017 р. найстаршій дитині ОСОБА_4 виповнилося 18 років, внаслідок чого стягнення аліментів на її утримання зупинилося. Однак ці твердження не відповідають дійсності, більш того, позивач навмисно приховує той факт, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 р. з нього були стягнені аліменти на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 22 червня 2017 р. до 07 липня 2017 р., а з 08 липня 2017 р. і до досягнення дитиною 23-х років за умови продовження навчання в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, на даний час за рішеннями Балаклійського районного суду від 23.06.2016 р. та Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.07.2017р. з нього вже стягуються більше 1/2 частини доходу, що само по собі вже ставить його в тяжке і не рівне з позивачем становище.

Крім того відповідач вказує, що створив нову сім»ю та має на утриманні малолітню дитину від фактичних шлюбних стосунків з ОСОБА_5 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Свого житла він не має, зареєстрований на житловій площі цивільної дружини і сплачує усі витрати по його утриманню, оскільки ОСОБА_5 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і заробітної плати не отримує. Тому сімя фактично утримується лише на його заробітну плату. Також дитина - ОСОБА_6 хворіє на дисплазію тазостегнового суглоба та в звязку з цим потребує постійного лікування та повязаних з цим витрат.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, тобто обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним, та незалежним від віку останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 23.06.2016 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового миінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.7).

30.01.2017 року найстаршій дитині ОСОБА_4 виповнилось 18 років, внаслідок чого стягнення аліментів на її утримання закінчилось (а.с.4).

Як вбачається з заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнені аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 22 червня 2017 р. до 07 липня 2017 р., а з 08 липня 2017 р. і до досягнення дитиною 23-х років за умови продовження навчання в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. ).

Про існування вищезазначеного судового рішення позивач ОСОБА_1 в позові не зазначила.

Крім того судом встановлено, що відповідач має на утриманні малолітню дитину від фактичних шлюбних стосунків з ОСОБА_5 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ВЛ №474119, виданого виконавчим комітетом Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області (а.с.51). Дитина хворіє на дисплазію тазостегнового суглоба, що підтверджено виписками лікаря (а.с.49-50). Цивільна дружина відповідача в теперішній час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 48)

Відповідно до п.п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Розмір аліментів, які в теперішній час сплачує відповідач на користь позивача на двох дітей, одна з яких є повнолітньою, становить майже половину його заробітку, а саме 45,5%. Крім того, відповідач має ще одну малолітню дитину - доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Отже, з урахуванням зазначених обставин, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180-185,192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.М. Тімонова