Справа № 209/949/17
Провадження № 2/209/813/17
13 жовтня 2017 року м. Кам′янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Маслова Д.В.
за участю секретаря Кулік О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду до досягнення сином повноліття.
В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2011 року. Від шлюбних відносин вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. У вересні місяці 2016 року сторони припинили шлюбні відносини та в подальшому вирішили розірвати шлюб. На момент припинення спільного проживання, між позивачем та відповідачем, як зазначає позивач, була домовленість, що відповідач буде допомагати у вихованні та утриманні їх сина, але фактично матерілаьної допомоги на утримання та виховання дитини не надає. Відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу. Угоди про добровільну сплату аліметів між сторонами не досягнуто.
Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, збільшивши їх розмір, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду до досягнення сином повноліття. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст.74 ЦПК України та ч.4 ст.169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. Суд, розцінює даний факт, як небажання відповідачем з'являтись до суду, а тому ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч.2 ст.158, 169, 224 ЦПК України.
13 жовтня 2017 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що сторони з 19 листопада 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за №610 (а.с.4).
Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, актовий запис №719 від 04 вересня 2013 року (а.с.5).
Сторони мешкають окремо, відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу, однак він добровільно не здійснює матеріальної допомоги на утримання дитини, чим порушує вимоги ст.180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, аналогічна правова позиція викладена в пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 81 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Частинами 1, 2 ст.27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Верховною Радою України через прийняття Постанови №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено визнання державою права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Відповідач не надав заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження.
З цих підстав, враховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачем позовних вимог, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 гривень на користь держави.
Керуючись ст.ст.180, 182, 183 СК України, ст.ст.3, 10, 61, 88, 158, 174, 212- 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.
Стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості суду невідомі) на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10 квітня 2017 року, на користь матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 (інші відомості суду невідомі), до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості суду невідомі) на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Маслов