11.10.2017
Справа № 201/4452/17
Провадження № 2/201/3178/2017
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 жовтня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківський М.П., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1, як законного представника малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про визнання правомірною нотаріальної дії щодо посвідчення заяви про надання згоди на дарування майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1, як законного представника малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про визнання правомірною нотаріальної дії щодо посвідчення заяви про надання згоди на дарування майна після скасування ухвали судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року.

Указана позовна заява надійшла до суду 10 жовтня 2017 року та передана згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11 жовтня 2017 року судді Ходаківському М.П.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 120 ЦПК України, а саме: позивачу необхідно надати документи, що зазначені в додатках до позовної заяви; позивачу необхідно надати копії позовної заяви та додані до неї документи відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Ураховуючи указані приписи процесуального законодавства та зважаючи на наявність наведених судом недоліків позовної заяви вона підлягає залишенню без руху із визначенням судом строку для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 119, 120, 121, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, як законного представника малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про визнання правомірною нотаріальної дії щодо посвідчення заяви про надання згоди на дарування майна залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в дводенний строк з дня отримання копії даної ухвали усунути зазначені в ній недоліки.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто йому разом зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя М.П. Ходаківський