Справа № 561/397/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.,

з участю секретаря Савич Ж.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне цивільну справу за позовом Зарічненського обєднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року Зарічненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулося до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 надміру отриману пенсію в розмірі 25672,91 грн.

На обгрунтування позову вказує про те, що ОСОБА_2 перебуває у позивача на пенсійному обліку та отримує пенсію по віку із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При черговій перевірці пенсійної справи відповідача було виявлено переплату пенсії за період з 25 липня 2016 року по 31 серпня 2016 року в розмірі 2435,86 грн., та за період з 01 квітня 2015 року по 31 травня 2016 року в розмірі 23237,05 грн. Указана переплата виникла унаслідок того, що ОСОБА_2 є посадовою особою місцевого самоврядування. Відповідно до статті 21 ОСОБА_3 України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (із змінами, внесеними законами України від 02 березня 2015 року № 213-VIII та від 24 грудня 2015 року № 911-VIII) тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасникам бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 ОСОБА_3 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Тобто у період служби ОСОБА_2 в органі місцевого самоврядування, підстав для виплати їй пенсії немає. Вимогу повернути надміру виплачену пенсію, викладену в листах позивача від 03 листопада 2016 року № 2048/03 та від 04 квітня 2017 року № 1-12/03 відповідачем не задоволено, суму надміру виплаченої пенсії на рахунок позивача не перераховано, а тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 предявлений позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 предявлений позов не визнала, суду пояснила, що не є посадовою особою місцевого самоврядування, та відповідно мала право на одночасне отримання пенсії та заробітної плати. В позові просила відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Зарічненському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області на підставі заяви від 30 травня 2013 року (а.с.3).

За змістом ч. 7 ст. 21 ОСОБА_3 України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції ОСОБА_3 України від 02 березня 2015 року 213-VIII та ОСОБА_3 України від 24 грудня 2016 року № 911-VIII) тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року посадовим особам місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

З оглянутої в ході судового розгляду трудової книжки відповідача видно, що відповідач ОСОБА_2 01 квітня 2015 року була переведена з посади головного бухгалтера на посаду оператора компютерного набору, копіювально-розмножувальних машин, діловодства та документообігу організаційного відділу виконавчого апарату Зарічненської районної ради, з якої 05 травня 2015 року була переведена на посаду бухгалтера цього ж органу місцевого самоврядування та 31 травня 2016 року була звільнена на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

У відповідності до розпорядження районної ради від 20 липня 2016 року № 70 відповідача ОСОБА_2 було прийнято на тимчасову посаду бухгалтера виконавчого апарату районної ради з 25 липня 2016 року (а.с.70).

З довідок управління координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24 жовтня 2016 року, та від 28 березня 2017 року вбачається, що по пенсійні справі пенсіонера ОСОБА_2 існує переплата в сумі 25672,91 грн.. Зокрема, за період з 25 липня 2016 по 31 серпня 2016 року в сумі 2435,86 грн., та з 01 квітня 2015 по 31 травня 2016 року в сумі 23237,05 грн. (а.с.26,31).

03 листопада 2016 року за № 2048/03 та повторно 04 квітня 2017 року за № 1-12/03 Зарічненським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області ОСОБА_2 були надіслані листи з вимогою повернути виявлену переплату на рахунок пенсійного фонду (а.с.29,32).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ОСОБА_3 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року №374/7965.

Згідно п. 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 ОСОБА_3 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

Крім цього, стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року № 6-151цс13 та від 02 липня 2014 року № 6-91цс14.

Факт отримання відповідачем пенсії по ст. 55 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в межах дії ОСОБА_3 України № 213-VIII від 02 березня 2015 року та № 911-VIII від 24 грудня 2016 року, якими обмежено нарахування пенсії діючим посадовим особам місцевого самоврядування, не можна вважати ні рахунковою помилкою, ні зловживанням з боку пенсіонера.

Переплата по пенсії нарахована відповідачу ОСОБА_2 на переконання суду виникла саме через неуважність працівників позивача, а ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

В судовому засіданні представник позивача не довела недобросовісності дій відповідача. Незастосування позивачем до відповідача ОСОБА_3 України № 213-VIII від 02 березня 2015 року та № 911-VIII від 24 грудня 2016 року не може свідчити про зловживання ОСОБА_2

Позивачу було відомо про те, що ОСОБА_2 працює в Зарічненській районній раді, а відтак саме позивач і повинен був застосовувати вказані ОСОБА_3.

У період часу з 01 квітня 2015 року по 31 травня 2016 року позивач ОСОБА_2 з роботи не звільнялась, трудових відносин з органом місцевого самоврядування не припиняла.

Заповнюючи 30 травня 2013 року заяву про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання повідомляти пенсійні органи про прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сімї, зміну місця проживання, виїзд за кордон на постійне місце проживання та інші обставини, що можуть вплинути на її пенсійне забезпечення, що засвідчила власним підписом (а.с.3).

ОСОБА_2 не брала на себе зобовязань повідомляти органи Пенсійного фонду про переведення її на іншу посаду у тій же установі, як і не брала на себе зобовязань повідомляти органи пенсійного фонду про необхідність застосування щодо неї ОСОБА_3 України від 02 березня 2015 року № 213-VIII, та ОСОБА_3 України від 24 грудня 2016 року № 911-VIII. Такого обовязку на ОСОБА_2 не покладено і законодавством.

Статтею 102 ОСОБА_3 України «Про пенсійне забезпечення» на ОСОБА_2 покладено обовязок повідомляти позивача про обставини, які спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

В судовому засіданні допитана як свідок позивач ОСОБА_2 суду показала, що розпорядження Зарічненської районної ради від 20 липня 2016 року № 70, про прийняття її на роботу з 25 липня 2017 року, вона у перших числах серпня 2016 року подала позивачу, чим виконала свій обовязок, передбачений статтею 102 ОСОБА_3 України «Про пенсійне забезпечення». Факт подання такого документу визнається представником позивача.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів в сумі 25672,91 грн., які є пенсійною виплатою, як і не встановлено наявності рахункової помилки, тому відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 80, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Зарічненського обєднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя: Р.В. Світличний