УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору дійсним та визнання права на отримання гарантованої суми відшкодування за банківським вкладом, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником - адвокатом Ореховським Миколою Леонідовичем, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати дійсним договір банківського вкладу №002-13512-260115 від 26 січня 2015 року, укладений між ним та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), відповідно до якого на депозитному рахунку було розміщено кошти в сумі 8 000,00 доларів США строком до 25 липня 2015 року з процентною ставкою 5,5 % річних.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що у вересні 2015 року він отримав лист від банку, в якому його було повідомлено, що вказаний договір є нікчемним, у зв'язку із чим 16 жовтня 2015 року він подав заяву до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виплату йому гарантованої суми відшкодування, однак виплату не було здійснено, а тому він просив задовольнити позов.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - Ореховського М.Л. відхилено, рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - адвокат ОреховськийМ.Л., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу передати на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ПАТ «Дельта Банк» на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, керувалися вимогами Законів України «Про банки та банківську діяльність», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», «Про Національний банк України», та виходили з того, що договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 26 січня 2015 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4, є нікчемним на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, у зв'язку із тим, що за цим договором здійснювалося перерахування коштів на вкладний рахунок з рахунку фізичної особи ОСОБА_6 (а. с. 56), який є одночасно кредитором банку, що надає йому переваги перед іншими кредиторами, проте після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку, задоволення вимог кредиторів здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», дійшовши обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - адвокатом Ореховським Миколою Леонідовичем, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

М.Є. Червинська