Справа № 180/1005/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Тананайської Ю.А.

при секретарі: Новоселецькій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши на те, що відповідно до умов договору № 857/1 від 24 січня 2006 року, відповідач. отримала кредит у розмірі 5 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% річних, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 23 січня 2008 року.

В зв'язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання за Кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість в сумі 3 615 гривень 76 коп. Крім зазначеного, позивач просив стягнути на його користь судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1 600 гривень.

Представник позивача до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач на розгляд справи не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки кредитні кошти нею не отримувалися, просить застосувати до вимог позивача строк позовної давності

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог позивача слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Марганецького відділення № 6696 та відповідачем 24.01.2006 року було укладено кредитний договір № 857/1 про надання кредиту в сумі 5 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 23.01.2008 року.

Згідно Наказу № 512 від 28.12.2011 року «Про реорганізацію філії - Марганецького відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк»» та підпорядкованої їй мережі проведено реорганізацію філії - Марганецького відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» шляхом її перетворення у територіально відокремлене безбалансове відділення І типу №10003/0376, відкрите на балансі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк». Також, постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011р. за № 502 було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2003р. № 261 «Деякі питання діяльності відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України». У вказаній постанові зазначено, що банк утворений відповідно до розпорядження Президента України від 20 травня 1999 р. № 106, постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 р. № 876 шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк», тип якого, відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» змінено на публічне акціонерне товариство.

Згідно п. 1.1 кредитного договору позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 5 000 гривень, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 20 % річних, в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Пунктом 1.2. кредитного договору передбачено, що кредит надається на 24 місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 23.01.2008 року.

Відповідно до п.п. 3.3.2 кредитного договору позивальник зобовязаний сплатити банку комісійну винагороду.

На підставі п. п. 3.2.1, 3.2.3. кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобовязань за цим договором. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи відсотками, банк вправі здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави або видати наказ про примусову оплату боргового зобов'язання, в т.ч. рахунків в іноземній валюті в сумі, еквівалентній суми заборгованості за цим договором в національній валюті. Така сума визначається Банком самостійно, виходячи з реальних умов продажу іноземної валюти.

Однак позивальник, в порушення вимог п.п. 3.3.1 кредитного договору, свої зобовязання щодо виконання належним чином взятих на себе зобовязань за цим договором, не виконав, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками, а також несплату комісійних виплат, належних банку.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності про що надала заяву.

Відповідно до ч.1 ст. 251, ч.1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Умовами кредитного договору передбачено, що погашення заборгованості повинно здійснюватися позичальником щомісяця до 30 числа ануїтстними платежами. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Отже перебіг строку позовної давності починається з 31 чи 1 числа того місяця у якому позичальником не було здійснено чергове погашення кредиту тобто з 01 лютого 2006 року.

Аналогічний висновок щодо перебігу строку позовної давності міститься в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Оскільки позичальник не сплачував щомісячний платіж у розмірі 262,00 грн. з дати отримання кредиту, то з 01.02.2006 року почався перебіг строку позовної давності за несплату вказаного платежу. Проте правом дострокового звернення до суду про стягнення заборгованості за непогашення цього платежу як і чергових платежів Банк не скористався.

Враховуючи наведене, беручи до уваги письмову заяву відповідача та в силу дії ч. 4 ст. 267 ЦК України, якою передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач порушив вимоги щодо позовної давності для звернення до суду.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 58,59,60,20,212,214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромвідмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ю. А. Тананайська