У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Придачук О.А.,

при секретарі судового засідання Бомбушкар В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ужгороді подання головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
В С Т А Н О В И В :
Заявник звернувся до суду з вищезазначеним поданням посилаючись на те, що на виконанні в Ужгородському МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області перебуває виконавче провадження АСВП № 50230015 з примусового виконання виконавчого листа № 1 від 24.09.2010 року виданного військовим місцевим судом Ужгородського гарнізону про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у солідарному порядку залишку заборгованості у розмірі 195898,69 грн. на користь в/ч НОМЕР_1 . 22.02.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якого надіслана сторонам виконавчого провадження для відома та виконання. При примусовому виконанні виконавчого провадження у відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження державним виконавцем 07.04.2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію якої надіслано боржнику та до Головного сервісного центру МВС України ТСЦ 2141 МВС в З/о. Таож в межах виконавчого провадження державним виконавцем надавалися запити до відповідних органів, згідно відповіді на які встановлено, що транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, земельні ділянки, нерухоме майно на території м. Ужгород, не зареєстровані, боржник доходів не отримує та розрахункових рахунків у банківських установах не має. Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення своєчасного, повного виконання рішення суду заявник просить встановити тимчасове обмеження боржнику у праві виїзду громадянина України за кордон.
Представник Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду подання був повідомлений.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.
Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконані судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу ДВС. Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Таким чином, вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК України та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження у зв`язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішення» означає як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо)

При цьому особа, яка має невиконані зобов`язання не може вважатися винною, поки не буде наведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Оскільки відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, з участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язання, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних відносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

У зв`язку з цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у т.ч. про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває у заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Однак належних і допустимих доказів на підтвердження факту свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням з матеріалів справи не вбачається.

В матеріалах справи відсутні відомості про виклик ОСОБА_1 для дачі пояснень з приводу невиконання вищевказаного виконавчого провадження.
А тому на підставі викладеного, враховуючи, що факт свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього, не доведено, суд приходить до переконання, що подання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд,
УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.А. Придачук