Справа № 419/761/17
Провадження № 2/419/308/2017
21 вересня 2017 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Мартинюка В.Б.,
за участю секретаря Московченко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (ПАТ «ВБР») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача ПАТ «ВБР» звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.12.2013 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № IKCASHVG.145217.002, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у вигляді строкового кредиту у розмірі 8240,00 грн. на наступні цілі: споживчі потреби, строком до 22.12.2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних. Відповідно до умов кредитного договору, ОСОБА_1 зобовязався сплатити комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 1 % від суми кредиту за договором, щомісяця в період сплати. ОСОБА_1 зобовязався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати ПАТ «ВБР» кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі, встановленим графіком погашення.
У звязку з наявністю простроченої заборгованості ПАТ «ВБР» направляв на адресу відповідача вимогу сплати, однак станом на дату звернення до суду борг відповідачем не погашено.
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином через оголошення в газеті «Вісті Луганщини» від 16.08.2017 року (а.с.55-56).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2013 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № IKCASHVG.145217.002, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у вигляді строкового кредиту у розмірі 8240,00 грн. на наступні цілі: споживчі потреби, строком до 22.12.2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних. Відповідно до умов кредитного договору, ОСОБА_1 зобовязався сплатити комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 1 % від суми кредиту за договором, щомісяця в період сплати. ОСОБА_1 зобовязався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати ПАТ «ВБР» кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі, встановленим графіком погашення (а.с. 18-20).
У звязку з наявністю простроченої заборгованості ПАТ «ВБР» направляв на адресу відповідача вимогу сплати, однак станом на дату звернення до суду борг відповідачем не погашено (а.с.29).
В добровільному порядку ОСОБА_1 суму заборгованості не сплатив.
Відповідно до узагальнення ВСУ судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин від 13.12.2010 року, суд, вирішуючи справи даної категорії, має встановлювати такі обставини:
- досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору: мета, сума і строк кредиту; умови і порядок його видачі та погашення; види (способи) забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткові ставки; порядок плати за кредит; порядок зміни та припинення дії договору; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору;
- кредитний договір має укладатись обов'язково у письмовій формі, причому недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює жодних правових наслідків, окрім тих, що пов'язані з його нікчемністю; сторони кредитного договору повинні мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення сторін має бути вільним і відповідати їхній внутрішній волі.
Судом встановлено, що кредитний договір № IKCASHVG.145217.002 від 23.12.2013 року укладено за вільним волевиявленням відповідача, що підтверджується особистим підписом під умовами договору ОСОБА_1В.(а.с.20) та графіком погашення кредиту (а.с.22). Крім того, вільне волевиявлення щодо укладення кредитного договору з боку ОСОБА_1 підтверджується копією заяви останнього(а.с.23).
Також встановлено, що сторони кредитного договору досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується особистими підписами представника Пат «ВБР» та ОСОБА_1 під умовами договору (а.с. 18-20).
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ПАТ «ВБР» у повному обсязі, оскільки представником позивача доведено факт укладення між ним та відповідачем кредитного договору, представник позивача надав детальний розрахунок заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання ОСОБА_1 взятих на себе грошових зобов'язань, відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, доказів на спростування доводів представника позивача не надав, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.
ПАТ «ВБР» надало до суду копію постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 року № 743 «Про віднесення ПАТ «ВБР» до категорії неплатоспроможних», копію наказу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку», копію рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.12.2015 року № 234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з якими з 23.12.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ВБР" (а.с. 4, 32, 33).
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Згідно зі ст. ст. 526 , 527, 530, 610, 625, 626, 629, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (ПАТ «ВБР») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: В.Б. Мартинюк