Провадження № 2-н/229/258/2017
У Х В А Л А

04 жовтня 2017 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Рагозіна С. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И Л А:

02 жовтня 2017 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Дружківського міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2 . В заяві заявник просить стягнути з боржника аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

У пункті 9 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року №14, зазначено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 711099, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області 04 травня 2016 року, заявник ОСОБА_1 є матір'ю дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник в заяві вказує, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні.

До заяви додана довідка від 04 вересня 2017 року, яка видана Очеретинською сільською радою Олександрівського району Донецької області, відповідно до якої заявник зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з нею зареєстровані її чоловік ОСОБА_4, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, доказів на підтвердження того, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з ОСОБА_1 до заяви не долучено.

У зв'язку з цим суддя вважає, що з заяви про видачу судового наказу вбачається спір про право, а саме про місце проживання неповнолітньої дитини, і вона не підлягає прийняттю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 100 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

Роз'яснити заявнику про право на звернення з вимогою про стягнення аліментів в порядку позовного провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: С. О. Рагозіна