Справа № 492/1311/17
Провадження № 2/492/784/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 жовтня 2017 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим періщенням, а саме: буд. № 168, по вул. Верхня (Радянська), с. Теплиця Арцизького району Одеської області, посилаючись на те, 29.04.2015 року між позивачем, його дружиною ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку та зареєстрували своє право власності в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. В результаті вони набули право власності на вказаний житловий будинок, в якому постійно мешкають. Після оформлення договору купівлі-продажу відповідач ОСОБА_2 разом зі своєю родиною не проживають в будинку, однак їх місце проживання зареєстровано у спірному будинку, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Суддя, розглянувши позовну заяву вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, так як вона не відповідає вимог ст. 119 ЦПК України.

В порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, тобто у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й повинні бути викладені обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, але позивач при обґрунтуванні обставин не зазначає доказів, що підтверджують ці обставини, зокрема: відмови відповідачів добровільно знятися з реєстраційного обліку; оплати комунальних послуг за відповідачів; відсутності відповідачів за місцем проживання понад встановлені законом строки; встановлення дати вибуття і часу, коли відповідачі були відсутні на спірній площі (виписка з будинкової книги, акти, листи, довідки навчальних або лікувальних закладів, військкоматів, тощо). Разом з тим, в позові не ставиться питання щодо стягнення судових витрат, повязаних з розглядом справи.

Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання ні Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Позивачем не зазначено, чи звертався він до Міграційної служби із заявою про зняття з реєстрації місця проживання відповідачів, які в результаті продажу будинку втратили підстави на право користування спірним житловим приміщенням, яку він отримав відповідь; чи мається відмова в знятті з реєстрації місця проживання відповідачів.

Також, відповідно до ст. 26 ЦПК України особами, які беруть участь у праві є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб, позивачу слід визначитися з колом осіб, які братимуть участь у справі, оскільки ОСОБА_5 також є власником спірного будинку.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під способом захисту об'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення/ визнання/ порушення/ оспорюваних прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких засобів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Позивач, звертаючись до суду не навів належних обґрунтувань з яких правових підстав відповідачі повинні бути позбавленні права користування житловим приміщенням.

Крім того, позивач в позовній заяві посилається на норми матеріального права, які не відносяться до даних правовідносин. За даних обставин, на думку суду позивач обрав не той спосіб захисту своїх прав.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідачів, які як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаними з тим, які вимоги до них заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Вважаю за необхідне звернути увагу на розяснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 7 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК, у зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище протягом п'яти днів з дня отримання позивачем копії наявної ухвали.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивача, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позов буде вважатися не поданим, та повернутий позивачеві.

Також, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Також, вважаю за необхідне розяснити позивачу, що термін «зазначення доказів» слід розуміти як робити якусь позначку; позначати, записувати з метою указати, пишучи, указувати, висловлювати думку, звертати увагу на що-небудь, та в жодному разі не слід розуміти як «надання доказів», оскільки надання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, про що також зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 12 червня 2009 року № 2.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити недоліки позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання копії наявної ухвали.

Попередити, що у разі невиконання вимог суду у вказаний строк, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_6