У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Харківгаз» визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Харківгаз» на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 27 січня 2016 року отримала претензію публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (далі - ПАТ «Харківгаз») від 26січня 2016 року про порушення нею Правил надання населенню послуг з газопостачання в частині несанкціонованого відбору природного газу. До претензії було додано розрахунок збитків від 23 грудня 2015 року на суму 9 280 грн 85 коп. за період з липня 2015 року до листопада 2015 року, проведений на підставі Кодексу газорозподільних систем і акта про порушення від 25 листопада 2015 року з приводу її відмовипредставникам ПАТ «Харківгаз» у доступі до об'єкта споживання.

Вважала дії відповідача щодо нарахування їй збитків незаконними, неодноразово зверталась до ПАТ «Харківгаз» з приводу неправомірності нарахування збитків та просила провести перерахунок, однак у подальшому її домоволодіння було відключене від газопостачання.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила суд: визнати протиправними дії ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївського управління з експлуатації газового господарства ПАТ « Харківгаз» щодо проведення їй нарахування збитків за період з липня 2015 року до листопада 2015 року у розмірі 9 280 грн 85 коп. та відключення газопостачання за адресою: вул. Вишнева, 1, с. Геніївка, Зміївський район, Харківська область; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок вартості спожитого нею природного газу за період з липня 2015 року на день ухвалення судом рішення та відновити газопостачання за вказаною адресою.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано протиправними дії ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївського управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Харківгаз» щодо проведення ОСОБА_3 нарахування збитків за період з липня 2015 року до листопада 2015 року у розмірі 9 280 грн 85 коп. та відключення газопостачання за адресою: вул. Вишнева, 1, с. Геніївка, Зміївський район, Харківська область. Зобов'язано ПАТ «Харківгаз» здійснити перерахунок вартості спожитого ОСОБА_3 природного газу за період з липня 2015 року на день ухвалення судом рішення та відновити газопостачання за вказаною адресою

У касаційній скарзі ПАТ «Харківгаз» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ПАТ «Харківгаз» було порушено вимоги Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, внаслідок чого порушено права споживача ОСОБА_3 на своєчасне отримання акта про відмову у доступі до газоспоживаючих приладів, акта-претензії та усунення порушень у визначений термін, участі у роботі комісії по нарахуванню збитків, що призвело до протиправного нарахування збитків та відключення її домоволодіння від газопостачання.

Проте погодитись із таким висновком судів попередніх інстанцій не можна, оскільки суди дійшли його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судові рішення не відповідають; суди не встановили фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому порушили норми як процесуального, так і матеріального права.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 6 вересня 2012 року між ПАТ «Харківгаз» та ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг з газопостачання, за умовами якого споживач зобов'язаний забезпечувати доступ представників виконавця до внутрішньобудинкових систем газопостачання та дворових газопроводів після пред'явлення ними відповідного службового посвідчення для, зокрема, демонтажу або монтажу лічильника газу, пов'язаних з проведенням його періодичної та позачергової повірки.

25 листопада 2015 року робітники ПАТ « Харківгаз» при спробі демонтувати газовий лічильник у належному ОСОБА_3 житловому будинку № 1 по вул. Вишневій у с. Геніївці Зміївського району Харківської області для проведення його чергової повірки, власником будинку не було надано доступ до даного лічильника, що зафіксовано в акті-претензії та акті про відмову у доступі до газоспоживчих приладів, які підписані робітниками ПАТ « Харківгаз» та сільським головою.

Відносини з постачання населенню природного газу регулюються ст. 714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 (що діяли в оспорюваний період), Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Постачання населенню природного газу здійснюється на підставі договорів про наданні послуг із газопостачання, тобто між сторонами у справі виникли договірні, а не деліктні правовідносини.

Виходячи з положень ст. ст. 6, 526, 626 - 631 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них відповідних посвідчень для встановлення і заміни санітарно-технічного і інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо.

Згідно з п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання споживач, що користується послугами з постачання природного газу - зобов'язаний безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства після пред'явлення ними відповідних службових посвідчень для демонтажу або монтажу лічильників газу, пов'язаного з проведенням їх планової повірки.

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року № 184, (що діяв в оспорюваний період), відмова у доступі до об'єкта споживача - вчинення споживачем (власником або наймачем) об'єкта (за обов'язкової умови присутності його у цьому приміщенні в момент відвідання його представниками газопостачального/газорозподільного підприємства) таких дій, які перешкоджають представникам газопостачального/газорозподільного підприємства виконувати вимоги Правил, цього Порядку та/або умов договору про надання населенню послуг з газопостачання, що засвідчується актом-претензією, складеним відповідно до вимог цього Порядку.

Згідно з пп. 2, 5 розділу ІІ зазначеного Порядку відшкодування збитків здійснюється, зокрема, внаслідок відмови в доступі до об'єкта споживача, у результаті чого представник газопостачального/газорозподільного підприємства не здійснив: припинення газопостачання за порушення споживачем строків оплати послуг з газопостачання з дотриманням процедур, встановлених Правилами; контрольне зняття показань лічильника газу (за наявності лічильника); демонтаж лічильника газу, що призвело до порушення строку проведення періодичної повірки лічильника газу, а також монтаж лічильника газу після проведення його періодичної повірки.

За результатами виявлених порушень представниками газопостачального/ газорозподільного підприємства складається акт-претензія.

Акт-претензія щодо відмови споживача у доступі до об'єкта споживача вважається дійсним, якщо його підписали представник газопостачального/ газорозподільного підприємства та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Судом установлено, що акт-претензію від 25 листопада 2015 року складено в момент здійснення правопорушення й підписано представниками газорозподільного підприємства, представником органу місцевого самоврядування у присутності ОСОБА_3, яка відмовилась допустити їх до лічильника газу для проведення демонтажу.

Проте суди на зазначене уваги не звернули та не врахували, що саме по собі не вручення акту-претензії ОСОБА_3, не свідчить про те, що не було факту порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання. При тому, що акт-претензія складена у чіткій відповідності до вимог закону.

Також позивач у грудні 2015 року зверталась до голови Зміївської районної ради Харківської області, де зазначала, що не взмозі сплачувати кошти, які будуть нараховуватись не за лічильником газу, просила посприяти у вирішенні такої ситуації, отже, знала про порушення нею Правил надання населенню послуг з газопостачання й подальше нарахування їй завданих ПАТ «Харківгаз» збитків.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Проте суд першої інстанції, вказавши, що відповідачем не надано доказів наявності графіку метрологічної повірки лічильників та його доведеність споживачу, а також необхідності повірки газового лічильника ОСОБА_3 з урахуванням строку його експлуатації, не звернув уваги на те, що відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання обов'язком газорозподільного підприємства є здійснення періодичної повірки газових лічильників споживачів, а обов'язком останніх - безперешкодно допускати представників газорозподільного підприємства для здійснення вказаних робіт.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Отже, суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України зазначених вимог закону не врахував, на вказані обставини справи уваги не звернув, доводи сторін не перевірив, не надав їм належної правової оцінки та на припущенняхдійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. 303, 315 ЦПК України на викладене також уваги не звернув і залишив вказане рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Харківгаз» задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик