Справа № 265/3728/17
Провадження № 2/265/1135/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 вересня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря Тулянкіної М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

треті особи: Служба у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Оржонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він є рідним батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З його матір'ю ОСОБА_2 він перебуває у зареєстрованому шлюбі. Їх родина мешкала та була зареєстрована в АДРЕСА_1, але після початку АТО та тимчасової окупації міста, вони вирішили переїхати проживати до міста Маріуполя. Періодично він з родиною їздили до окупованого міста Донецька доглядати своє житло. На початку 2015 року він дізнався що його дружина є наркозалежною людиною. Він неодноразово намагався її лікувати на протязі всього часу, але вона постійно поверталась до пагубної звички. Багато разів лікувалась в наркологічному диспансері, але все було марно. Останній час вона зовсім втратила будь-які почуття любові та піклування до дитини. Вона зовсім не цікавиться сином, не приймає жодної участі у його виховані, не здійснює матеріальну допомогу, його життя та здоров'я зовсім її не цікавлять. Більш-того, у зв'язку з тим, що вона має таку пагубну звичку, взагалі дає поганий приклад дитині та може своєю неврівноваженою поведінкою зкривдити його та налякати. Всі питання, пов'язанні з утриманням дитини вирішує саме він, дитина на повному його забезпеченні. Враховуючи те, що відповідач жодним чином не була позбавлена інформації стосовно міста перебування дитини, проте ухиляється від виконання своїх материнських обов'язків, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач та його представник, що діє на підставі довіреності, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без їх участі. Крім того вказали, що наполягають на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилась за невідомих суду причин, про день та час слухання справи неодноразово повідомлялась своєчасно та належним чином, тому суд за наявності згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи, Служби у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, надавши через канцелярію суду лист про розгляд справи без її участі. Крім того вказала, що при вирішенні даного спору просить врахувати наданий до суду висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 її батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та максимально врахувати інтереси дитини.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4, виданого 22 жовтня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_13, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 22 жовтня 2011 року, після чого останній присвоєно прізвище «Іващук», актовий запис № 978 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, видане 25 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_14 року, батьками зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис № 885, (а.с.10).

Відповідно довідки від 17.12.2014 за № НОМЕР_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом зі своїми неповнолітніми дітьми: донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, взята на облік осіб, що переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції ( м. Донецьк). На теперішній час зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до положень ст. 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав до суду має право звернутись, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина.

Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного комісією Служби у справах дітей Лівобережної районної адміністрації від 26 липня 2017 року, умови проживання за адресою АДРЕСА_3 є задовільні, у кімнаті чисто охайно, для виховання та гармонійного розвитку дитини зроблені всі умови, є спальне місце, стіл для навчання та занять, комп'ютер, іграшки,одяг та все необхідне для розвитку дитини.

Згідно відомостей, отриманих з КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Маріуполя» ОСОБА_1 мешкає разом із сином. Батько з дитиною прибули з м. Донецька, у дитини задовільний стан здоров'я, часто не хворіє, догляд за дитиною належний, батько виконує добро свої батьківські обов'язки. Зі слів батька мати дитини проживає окремо та залишилась в місті Донецьку.

Відповідно акту обстеження умов проживання, складеного головою КСН «Жемчужний» від 03.07.2017 року вихованням малолітнього ОСОБА_3 займається батько ОСОБА_1, мати самоусунулась від виховання та утримання дитини, мешкає окремо від родини в місті Донецьку.

Згідно відомосте, отриманих з ДНЗ №152 від 27.07.2017 року, малолітній ОСОБА_3 відвідує дитячий садок з 06.06.2017 року, хлопчик охайний та доглянутий. Батько ОСОБА_1 вчасно приводить сина і вчасно його забирає. Мати жодного разу в дитячому садку не бачили.

Згідно з ч. 4 ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

З висновку Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації від 15 вересня 2017 року № 44.11-52252-44.13 вбачається, що тривалий час вихованням дитини ОСОБА_3 займається батько ОСОБА_1, мати залишила дитину, місця її мешкання не відомо, можливо місто Донецьк. Умови проживання дитини разом з батьком задовільні. Зі слів батька та наданих документів мати дитини є наркозалежною особою та багато разів лікувалась в наркологічній та психіатричній лікарнях міста Донецька. При таких обставинах, комісія прийшла до висновку, що достатньо підстав для позбавлення мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57- 60 ЦПК України.

У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Проте згідно матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, діє всупереч інтересам та потребам свого малолітнього сина ОСОБА_3, що на думку суду є неприпустимим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідач ОСОБА_2, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання нею батьківських обов'язків, тим самим не оспорює наявних підстав для позбавлення її батьківських прав.

Виходячи з інтересів дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що дитина не проживає з матір'ю і вона не опікується її долею, з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, малолітня дитина не отримує від неї тепла та материнської турботи, суд вважає за можливе позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 640 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 169, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, батьківських прав відносно малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4, тимчасово зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, ІПН НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4, тимчасово зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 судовий збір у розмірі 640 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Г. Мельник