Справа №: 164/1963/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 30.01.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 30.12.2013 року. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Належної матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає. Посилаючись на зазначені обставини, а також те, що відповідач на даний час ніде не працює, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 1500 гривень щомісячно та до досягнення ним повноліття.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтвердивши, що в добровільному порядку він коштів на утримання сина ОСОБА_4 позивачу не надає. Сплачувати аліменти в розмірі, який просить ОСОБА_2, він не має можливості в зв?язку з відсутністю необхідних для цього коштів.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_2 в поданій до суду заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, відповідач ОСОБА_1 не заперечує відносно розгляду справи у відсутності позивача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_2

Заслухавши пояснення відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв?язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 30.01.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 30.12.2013 року. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Належної матеріальної допомоги на його утримання відповідач не надає. Позивач ніде не працює, а тому не має можливості самостійно забезпечувати малолітню дитину всім необхідним. Відповідач ніде не працює, час від часу їздить на сезонні роботи, має мінливий та нерегулярний дохід. Інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб ОСОБА_1 на утриманні не має. Зазначені обставини підтвердив відповідач в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються позивачем, а також це встановлено із досліджених судом письмових доказів, зокрема, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 30.12.2013 року, свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 136512 від 15.07.2011 року.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В поданій до суду позовній заяві позивачем ОСОБА_2 відповідно до ст. 60 ЦПК України не обґрунтовано розмір матеріальної допомоги, яку вона потребує щомісячно від відповідача на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, а також не наведено доказів у підтвердження того, що ОСОБА_1 має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказана обставина заперечується відповідачем.

При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідачем ОСОБА_1 відповідно до ст. 60 ЦПК України не подано суду доказів про розмір своїх доходів щомісячно, а також про безпідставність заявлених позивачем вимог.

Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не заперечує, по стану здоровя спроможний надавати допомогу на утримання своєї малолітньої дитини, однак ніде не працює, тобто має нерегулярний дохід, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 17.08.2017 року та до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на рахунок УДКСУ у Манев.р-ні(Манев.р-н)22030001 (рахунок отримувача 0287, код отримувача 37950857, код банку отримувача 803014, банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області, найменування суду Маневицький районний суд Волинської області) 640 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180 184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 73 Володимирецького району Рівненської області, на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 17 серпня 2017 року та до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на рахунок УДКСУ у Манев.р-ні(Манев.р-н)22030001 (рахунок отримувача 0287, код отримувача 37950857, код банку отримувача 803014, банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області, найменування суду Маневицький районний суд Волинської області) 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя районного суду О.В. Невар