Суддя доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/1742/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Груіцької Л.О., Новосьолової Г.Г.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 04 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 04 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним.

У апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення її вимог. Посилається на те, що суд не врахував жоден із її доводів та не послався на норму закону відносно її заперечень та позиції. Судом не враховано того, що відповідач не надав в суд письмовий договір. Надана суду анкета заявка на отримання нею заробітної картки, а не кредитної, порушує статтю 1055 ЦК України щодо письмової форми договору. У письмовому запереченні проти позову відповідач зазначає про договір з ОСОБА_2, з якою вона не знайома. Вона заперечувала проти долучення до справи анкети заявки, яка не має нічого спільного з договором на отримання кредитної картки, про яку вона не просила та яку працівник банку вручила їй обманом та активувала без її відома з пін-кодом 0000, що також порушує її права. Пін код має бути відомий тільки клієнту та повинен бути зображений на документах у запечатаному конверті, який видається клієнту. В рішенні суду вказано про те, що вона отримала картку у конверті, але вона цього не говорила, тому що співробітниця банку надала їй тільки картку. Суд в рішенні посилається на постанову національного Банку України від 05.11.2014 року №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», саме в цій постанові у пунктах 6-7 розділу II йдеться про те, що договір укладається у письмовій формі.

В засіданні апеляційного суду позивачка підтримувала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні. Представник відповідача в засідання апеляційного суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та дотримався вимог матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21 квітня 2011 року позивачка підписала анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, у якій зазначила свої анкетні дані та висловила бажання оформити на своє імя зарплатну картку.

В цей же день позивачка підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» за договором SAMDN0661, у якій, серед інших, викладені наступні умови: тип карти: Master Card Mass; тип кредитної лінії: поновлювана; пільговий період (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01% річних) до 55 днів (пільгова ставка діє при умові погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); валюта карткового рахунку гривня; розрахунок банком процентів на залишок власних коштів клієнта (від 100 грн. та більше) 10% річних; вартість оформлення (у тому числі перевипуску карти по закінченню стоку дії) 0 грн.; базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році) 2,5%; комісія за кредитне обслуговування - немає; розмір щомісячних платежів (що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа, наступного за звітним; комісія за зняття власних коштів 1% від суми операції; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості визначена формула обчислення; штраф при порушенні строків платежів за будь яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більше, ніж на 30 днів 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій; процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 3,75%, а також інші умови.

Копії договору SAMDN0661 відповідач не надав.

Позивачка просила визнати кредитний договір недійсним на підставі ст. 230 ЦК України, через навмисне введення її кредитодавцем в оману, посилаючись на те, що співробітник банку обманом примусила її взяти кредитну картку, мотивуючи тим, що вона не зможе активувати зарплатну картку. Крім того, зазначала, що договір є нікчемним через недодержання письмової форми, передбаченої п.1 ст.1055 ЦК України.

Безпосередньо у позовній заяві позивачка зазначила про те, що вона користувалась кредитною карткою, за період з 21.11.2011 року по 30.09.2014 року регулярно вносила суми у повернення кредиту, але сума боргу не зменшувалась. За вказаний період нею було знято з кредитної карти 21 633,61 грн., повернуто 18 428,11 грн., проценти 4 389,93 грн..

Факт користування позивачкою кредитними коштами підтверджений також банківською випискою по її картам за період з 21.04.2011 року по 30.06.2011 року.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 цього Кодексу).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Враховуючи встановлені судом обставини про те, що позивачка підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» за договором SAMDN0661, якою визначені основні умови кредитного договору, отримала кредитну картку та користувалась кредитними коштами, наданими банком, протягом періоду з 21.04.2011 року по 30.09.2014 року, а також повертала отримані кредитні кошти відповідно до підписаних нею умов, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання недійсним кредитного договору з підстав недотримання його письмової форми.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання кредитного договору недійсним з підстав обману суд обґрунтовано виходив із його недоведеності.

Позивачкою не надано доказів на підтвердження вказаної позовної вимоги.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 р. № 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" визначено, що при вирішенні позовів про визнання недійсними угод вчинених під впливом обману, такі вимоги можуть бути задоволені судами при доведеності фактів обману. Під обманом у таких випадках слід розуміти умисне введення в оману учасника угоди шляхом повідомлення відомостей, що не відповідають дійсності, або замовчування обставин, що мають істотне значення для угоди, що укладається.

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги посилання позивачки на те, що кредитна карта була вручена їй працівником банку із застосуванням обману відносно того, що вона не зможе активувати зарплатну карту, якщо не візьме кредитну. Позивачка мала можливість не використовувати кредитну картку, натомість активно користувалась кредитними коштами.

В засіданні апеляційного суду позивачка повідомила про те, що існує судове рішення про стягнення з неї заборгованості за вказаним кредитним договором, яке оскаржується нею в суді касаційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом тієї обставини, що відсутній письмовий договір кредиту необґрунтовані. Суд врахував наявність письмової угоди між сторонами, якою є підписана позивачкою довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» за договором SAMDN0661, якою визначені суттєві умови договору та в сукупності з обставинами щодо фактичного користування позивачкою кредитними коштами правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання договору недійним.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що вона не отримувала картку у конверті, а отримала лише картку, активовану співробітником банку з пін кодом 0000 також не є достатньою підставою для визнання договору недійсним, оскільки пін код може бути змінений користувачем.

Також не є підставою для скасування рішення посилання позивачки у апеляційній скарзі на постанову Національного Банку України від 05.11.2014 року №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», оскільки позивачка просила визнати недійсним кредитний договір від 21.11.2011 року, на час укладання цього договору вказана постанова не існувала.

Посилання суду у оскаржуваному рішенні на вказану постанову є зайвим, але на висновки про відмову у задоволенні позову не впливає.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення немає.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 04 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Н.С. Краснощокова

Судді: Л.О. Груіцька

ОСОБА_3