АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Генеральна прокуратура України, про встановлення факту незаконного використання імені фізичної особи,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Генеральна прокуратура України, про встановлення факту незаконного використання імені фізичної особи.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту незаконного використання імені фізичної особи, заінтересована особа: Генеральна прокуратура України.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Генеральна прокуратура України, про встановлення факту незаконного використання імені фізичної особи.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів, вбачається спір про право. ОСОБА_1 просить встановити факт незаконного використання свого імені, що в свою чергу свідчить про наявність спору щодо правомірності його використання Генеральною прокуратурою України, у зв'язку з чим справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а порушені заявником питання мають розглядатися у позовному провадженні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайновихчи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Звертаючись до суду із даною заявою ОСОБА_1 посилається на статті 256-258 ЦПК України, якими передбачено розгляд справ судом про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсіїабо одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім'єючоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стануфакту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддявідмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Крім того, ОСОБА_1 посилаючись на положення ст.ст.275, 277 ЦК України, звернувся з відповідною заявою в порядку окремого провадження та просить суд встановити факт незаконного використання та розповсюдження його імені на офіційній веб - сторінці Генеральної прокуратури України.

В апеляційній скарзі представник заявника пояснив, що без згоди ОСОБА_1 на сайті Генеральної прокуратури України в підрозділі «Новини», а не в підрозділі «Повістки про виклик» було розміщено його прізвище, ім'я та по - батькові. Зазначає, що внаслідок недодержання порядку поширення інформації стосовно ОСОБА_1, який має статус підозрюваного у кримінальному провадженні та викликається на допит, було порушено особисті немайнові права заявника.

Крім цього, відповідно до п.1 ч.1 ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою, однак заявником не зазначено з якою метою він просить встановити саме факт незаконного використання імені фізичної особи.

Оскільки факт, який просить встановити в своїй заяві ОСОБА_1 може оспорюватися та не визнаватись заінтересованою особою, то виходячи з положень ст.256 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що даний факт має бути доведений в порядку позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий: Судді: