Справа № 138/594/17 Провадження № 22-ц/772/1383/2017Головуючий в суді першої інстанції Лисенко Т. Ю.
Категорія 50 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Оніщука В.В., Медвецького С.К.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

за участю ОСОБА_2, його представника -ОСОБА_3 .,представника ОСОБА_4- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про зміну способу та розміру стягнення аліментів, за апеляційними скаргами ОСОБА_4 на рішення Могилів - Подільського міськрайонного суду від 05.04.2017 року та на додаткове рішення Могилів - Подільського міськрайонного суду від 18.05.2017 року,-

В с т а н о в и л а :

08.09.ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про зміну способу та розміру стягнення аліментів, в якому зазначав, що перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилась дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.11.2012 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Зазначив , що 05.06.2015 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 і від даного шлюбу у них народилась дитина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на зазначені обставини і на те, що з 01.03.2017 року він не працює і його матеріальний стан значно погіршився, просив змінити спосіб та розмір стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 та стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Могилів - Подільського міськрайонного суду від 05.04.2017 року позов задоволено частково. Змінено спосіб та розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13 листопада 2012 року на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, на 850 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позову - відмовлено.

Додатковим рішенням Могилів - Подільського міськрайонного суду від 18.05.2017 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 640 грн.

В апеляційних скаргах ОСОБА_4 просить рішення суду та додаткове рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що суд неповно встановив обставини справи що стосуються матеріального стану позивача, невірно застосував ч.2 ст.182 СК України. Крім того, вважає, що суд не звернув увагу на те, що сторони у справі звільнені від сплати чудового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Заперечуючи проти скарг ОСОБА_2 та його представник вважають рішення законним і обґрунтованим ,а доводи скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційних скарг ,колегія суддів вважає, що скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначене рішення в повній мірі цим вимогам закону не відповідає.

Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.10.2009 року по 26.11.2012 року, від якого мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою. Згідно рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.11.2012 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Могилів-Подільського районного суду від 18.06.2015 року позивача позбавлено батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_7 Відповідачка змінила прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Постановляючи рішення у справі суд виходив з того, що на час призначення аліментів у 2012 році позивач працював контролером в ТОВ «Аргон» в м. Вінниці та у нього на утриманні не перебували інші особи.

З того часу він зареєстрував шлюб з іншою жінкою - ОСОБА_6, в ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ,дружина не працює , перебуває у відпустці по догляду за дитиною , позивач з 01.03.2017 року не працює, суд дійшов висновку ,що змінився його матеріальний і сімейний стан ,а тому суд змінив спосіб і вид стягуваних аліментів, визначивши їх в розмірі 850 грн. на щомісячно.

Разом з тим, з таким висновком повністю погодитись не можна, оскільки суд невірно розцінив докази та встановив обставини справи.

Стаття 10 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ст.212 ЦПК України cуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Тобто, для зменшення розміру аліментів позивач повинен довести, що у нього змінився матеріальний або сімейний стан, погіршилось або поліпшилось здоров'я когось із них.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й інші норми, якими врегульовано обов'язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про зміну розміру аліментів, позивач послався на те, що він не працює , його доходи є такими , що не він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі та на його утриманні перебуває дружина і дитина, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Разом із цим, непрацевлаштування саме по собі не є підставою для зміни способу стягнення та зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів. А таких доказів позивачем не надано й погіршення його майнового стану нічим не доведено.

Як вбачається з матеріалів справи, звільнення позивача відбулось з його власної ініціативи, тобто він сам погіршив свій майновий стан.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Проте, суд першої інстанції при зміні розміру аліментів, інтереси сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, не врахував, не обґрунтував з яких правових підстав виходив, визначаючи розмір аліментів 850 грн.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

За викладених обставин рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим. Колегія суддів розцінює обставину погіршення позивачем власного матеріального становища , такою що не дає підстави для зміни розміру аліментів та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ,а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню , оскаржуване рішення -скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позовних вимог .

Оскільки рішення суду скасовується ,а тому, згідно процесуальних норм, додаткове рішення також підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314,316,317ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Могилів - Подільського міськрайонного суду від 05.04.2017 року та додаткове рішення Могилів - Подільського міськрайонного суду від 18.05.2017 року скасувати .

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, про зміну способу та розміру стягнення аліментів, -відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: С.Г. Копаничук

Судді: В.В. Оніщук

/підписи/

С.К. Медвецький

Згідно з оригіналом: