АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5439/17 Справа № 175/1944/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Новік Л. М. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів -Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк «Аваль», третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області, про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 10.11.2006 року між AT «Райффайзен Банк Аваль» та ним укладений кредитний договір № 014/116998/3105/82, відповідно до умов якого мав бути наданий кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом в розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США строком до 09.11.2016 року зі сплатою 14 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

У відповідності до п. 2.1 кредитного договору №014/116998/3105/82 від 10 листопада 2006 року вбачається, що кредит видається для використання на споживчі цілі.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором АТ «Райффайзен Банк Аваль» та він 10 листопада 2006 року уклали договір іпотеки № 3498/3105/305653. Згідно з договором він надав нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,141 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1. Відповідно п.1.3 договору іпотеки заставна вартість предмету іпотеки визначена сторонами: 108 978,00 (Сто вісім тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) гривен 00 копійок, що за офіційним курсом НБУ на день укладання цього договору складав 21 579, 80 (двадцять одна тисяча п'ятсот сімдесят дев'ять) доларів США 80 центів.

Вважає, що вищезазначений кредитний договір та договір іпотеки є такими, що не відповідають законодавству, а тому підлягають визнанню недійсними у зв'язку з тим, що: Банком було здійснено порушення вимог законодавства щодо обов'язку належного повідомлення позичальника про всі умови кредитування та щодо несправедливих умов у кредитному договорі, невиконання переддоговірної роботи з позичальником, оскільки вказаний кредитний договір за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України, його інтересам та волі, тобто порушує його права та законні інтереси, оскільки його не було проінформовано про сукупну вартість кредиту, а з наданих банком документів не вбачалося повної інформації щодо вартості сукупних послуг, що призвело до укладення вкрай невигідних для нього договорів.

Просить суд визнати недійсними вищезазначені кредитний договір №014/116998/3105/82 від 10.11.2006 року та договір іпотеки №3498/3105/305653 від 10.11.2006 року, що укладалися між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ним; застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та застосувати односторонню реституцію а саме: зобов'язати відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повернути йому сплачені по кредитному договору №014/116998/3105/82 від 10.11.2006 року відсотки, пеню, штрафні санкції, комісії.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 10.11.2006 року між AT «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/116998/3105/82, відповідно до умов якого банк надає кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом в розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США строком до 09.11.2016 року зі сплатою 14 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, кредит видається для використання на споживчі цілі.

Згідно п. 6.2 кредитного договору у разі зміни кредитної політики внаслідок рішень законодавчої або виконавчої влади, Національного банку України, а також Кредитора - кредитор має право змінити відсоткову ставку за користування кредитом. Про зміну відсоткової ставки Кредитор письмово повідомляє Позичальника протягом 7 календарних днів з дати її зміни. У разі відмови позичальника від зміни ставки за користування кредитом, він зобов'язується повернути кредитні кошти не пізніше 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про такі зміни та сплатити Кредитору відсотки відповідно до ставки, раніше обумовленої Договором, за час фактичного користування кредитом.

Згідно п. 8.1 кредитного договору договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів (частини коштів) та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 10 листопада 2006 року було укладено договір іпотеки № 3498/3105/305653, за умовами якого позивач надав банку в рахунок забезпечення зобов'язання за кредитним договором нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,141 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1. Відповідно п.1.3 договору іпотеки заставна вартість предмету іпотеки визначена сторонами: 108 978,00 (Сто вісім тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) гривен 00 копійок.

З матеріалів справи вбачається, що спірні договори підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договорів не заявляв додаткових вимог щодо умов спірних договорів та був ознайомлений з документами, які передували укладенню кредитного договору, які містять повну інформацію стосовно умов кредитування.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керючись ст.ст. 203, 205, 207, 208, 215, 626-628 ЦК України, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо ненадання банком повної інформації про сукупну вартість кредиту не є підставою для визнання кредитної угоди недійсною у розумінні ст. ст. 15, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки умови спірного договору містять повну та доступну інформацію щодо розміру процентної ставки, сукупних послуг позичальника, порядок погашення кредиту, кількість платежів та їх періодичність, обсяг платежів на весь час дії договору.

Позивач при укладенні спірного договору мав можливість ознайомитися з його умовами та не погодитись чи відмовитись від укладання договору, проте договір був засвідчений власноручним підписом позивача та виконувався сторонами.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсними договору споживчого кредиту та договору іпотеки, правильно застосувавши положення статей Закону України «Про захист прав споживачів», а скарга не містить доводів, які б спростували висновки суду.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не впливають на встановлені судом обставини справи та не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова