УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Карпенко С.О., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя

особа - Департамент архітектури та містобудування Вінницької міської ради, про надання дозволу на проведення змін до будівельного паспорта на будівництво прибудови до житлового будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня

2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 квітня

2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати безпідставною відмову ОСОБА_5 у наданні згоди на проведення змін до будівельного паспорту на будівництво прибудови до приватного житлового будинку на приватизованій земельній ділянці

по АДРЕСА_1 від 21 жовтня 2011 року № 122.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що сторони у справі є співвласниками будинку по АДРЕСА_2. Вказав, що у 2011 році вирішив здійснити прибудову до своєї частини будинку, на що отримав відповідні дозвільні документи. Однак, під час будівництва ним було проведено відхилення від проекту, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Маючи намір внести зміни до будівельного паспорту на будівництво прибудови він звернувся до Вінницької міської ради, проте через наявність конфлікту між співвласниками йому було відмовлено у внесенні змін.

Зазначав, що відповідач відмовляється надати згоду на проведення змін до будівельного паспорту, чим порушив його права співвласника житлового будинку.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ОСОБА_5, на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, врахували п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від18 грудня 2009 № 14, постанову пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва» від 30 березня 2012 №6, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», та виходили із того, що ОСОБА_4 неправильно обрано спосіб захисту свого права, оскільки такий спосіб не передбачений чинним законодавством, а також не передбачає поновлення прав позивача та реалізацію такого рішення в примусовому порядку, відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», дійшовши до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Також, є вірним висновок суду першої інстанції, про те, що позивач здійснив самочинне будівництво, оскільки здійснив прибудову з відхиленням від будівельного паспорта, замість одноповерхової прибудови збудував прибудову з мансардним поверхом без згоди співвласника будинку, в зв'язку з чим уповноваженим органом було видано припис про усунення таких порушень.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня

2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 квітня

2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

С.О. Карпенко

М.Є. Червинська