АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Чебуришкіної Н.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про захист авторського права та стягнення компенсації за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 травня 2017 року,

встановила:

ОСОБА_1 у серпні 2016 року звернувся до суду з позовом доОСОБА_4, ОСОБА_5Ю з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про захист авторського права та стягнення компенсації.

Зазначав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у співавторстві для проведення чемпіонату Європи з рогейну було створено електронну версію спортивної карти площи в околицях населених пункутів Біла - Стрілецький Кут - Ревно - Цецено - Спаська - Дубово Камяна - Глибочок - Крива - ОСОБА_6 - Сторожинець - Ропча - Йорданешти- Снячів - хутір Думаньський- урочище Тисів Яр - Сторожинець - Снячів - Тисівці - ОСОБА_7.

Посилався на те, що ОСОБА_4, ОСОБА_4 було використано наведену спортивну карту для проведення національного чемпіонату з рогейну 25-26 червня 2013 року та для проведення національного чемпіонату з рогейну 2-4 травня 2014 року без його згоди.

Просив поновити авторське право шляхом стягнення з ОСОБА_4 компенсації в сумі 30000 грн., стягнення з ОСОБА_5 компенсація в сумі 30000 грн., оприлюднити в засобах масової інформації

Справа №727/5790/16 Головуючий у 1 інстанції Слободян Г.М.

Провадження №22-ц/794/776/17 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Категорія 59

дані про порушення авторського права та судове рішення.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 травня 2017 року у позові відмовлено.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5Ю з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про захист авторського права та стягнення компенсації задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про захист авторського права та стягнення компенсації, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на Вказуючи на те, що твір створений у співавторстві, співавторство

Крім того, суд першої інстанції зазначив про недоведеність протиправності поведінки ОСОБА_4, ОСОБА_5Ю,, причино-наслідкового зв»язку між шкодою та протиправною поведінкою відповідачів.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення не відповідає наведеним нормам.

На підставі ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Предметом позову ОСОБА_1, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є стягнення компенсації.

Підставою позову, тобто обставинами, якими ОСОБА_1 обґрунтовував позовні вимоги, зазначав порушення авторського права на створену у співавторстві електронну версію спортивної карти площи в околицях населених пункутів Біла - Стрілецький Кут - Ревно - Цецено - Спаська - Дубово Камяна - Глибочок - Крива - ОСОБА_6 - Сторожинець - Ропча - Йорданешти- Снячів - хутір Думаньський- урочище Тисів Яр - Сторожинець - Снячів - Тисівці - ОСОБА_7, зокрема використання та розповсюдження.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав встановленим, що ОСОБА_1 є співавтором електронної версії спортивної карти площи в околицях населених пункутів Біла - Стрілецький Кут - Ревно - Цецено - Спаська - Дубово Камяна - Глибочок - Крива - ОСОБА_6 - Сторожинець - Ропча - Йорданешти- Снячів - хутір Думаньський- урочище Тисів Яр - Сторожинець - Снячів - Тисівці - ОСОБА_7.

Перелік об'єктів авторського права закріплений у ст. 433 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Частиною 1 ст. 433 ЦК України визначений перелік обєктів авторського права, до яких, відповідно п. 1 вказаної норми, відносяться твори живопису та графіки, ілюстрації, карти, плани, ескізи тощо.

Згідно із п.1.1 Положення про авторське право в картографії, затвердженого спільним наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при кабінеті Міністрів України та Державного агентства України з авторських і суміжних прав при Кабінеті Міністрів України від 26 серпня 1997 року №85/41 це Положення визначає порядок регулювання правовідносин, пов»язаних зі встановленням авторського прва на всі види картографічних творів та їх використання.

За змістом п.2.5 Положення картографічними творами, що охороняються є всі види атласів, карт, планів, картосхем незалежно від їх форми та виду носія інформації.

Спортивна карта є спеціальною великомасштабною тематичною картою, що випускається в умовних знаках національної та міжнародної федерації спортивного орієнтування і використовується виключно для проведення змагань зі спортивного орієнтування.

В силу вимог ч. 1 ст. 437 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» авторське право виникає з моменту створення твору.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

На друкованому примірнику спортивної карти площи в околицях населених пункутів Біла - Стрілецький Кут - Ревно - Цецено - Спаська - Дубово Камяна - Глибочок - Крива - ОСОБА_6 - Сторожинець - Ропча - Йорданешти- Снячів - хутір Думаньський- урочище Тисів Яр - Сторожинець - Снячів - Тисівці - ОСОБА_7, з'єднаному з двох частин по вертикалі та горизонталі зазначено авторів ОСОБА_1, ОСОБА_4

Згідно ст. 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

За змістом статей 440, 441 ЦК України та статті 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами, а саме: дозволяти або забороняти, зокрема розповсюдження творів шляхом продажу, відчуження іншим способом, а також подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором.

На підставі статті 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Матеріали справи не містять доказів надання згоди ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_4 на використання та розповсюдження спортивної карти.

Статтею 428 ЦК України передбачено, що право інтелектуальної власності, яке належить кільком особам спільно, може здійснюватися за договором між ними. У разі відсутності такого договору право інтелектуальної власності, яке належать кільком особам, здійснюється спільно.

Відповідно до ст. 436 ЦК України авторське право на твір, створений у спіавторстві, належить співавторам спільно, незалежно від того, становить такий твір одне нерозривне ціле чи складається з частин, кожна з яких може мати й самостійне значення. Відносини між співавторами можуть бути визначені договором. У разі відсутності такого договору авторське право на твір здійснюється всіма співавторами спільно.

Зміст наведеної статті встановлює, що будь-який результат творчої діяльності може бути створений не одним автором, а двома або декількома авторами. При цьому співавтори мають урегулювати свої правовідносини за допомогою договору між ними. Якщо сторони не уклали відповідного договору або не домовилися з усіх істотних умов, право інтелектуальної власності здійснюється ними спільно. Це означає, що кожний з таких суб'єктів не може самостійно розпоряджатися без згоди іншого із співавторів особистими немайновими і майновими правами.

У разі порушення спільного авторського права кожен співавтор може доводити своє право в судовому порядку (ст. 13 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Судом установлено, що відносини між співавторами твору не були визначені відповідним договором, а тому авторське право на твір здійснюється всіма співавторами спільно. Це означає, що кожний з таких суб'єктів не може самостійно розпоряджатися без згоди іншого із співавторів особистими немайновими і майновими правами.

ОСОБА_4, заперечуючи проти позову, визнав обставини співавторства ОСОБА_1 та використання спортивної карти для проведення національного чемпіонату з рогейну 25-26 червня 2013 року та для проведення національного чемпіонату з рогейну 2-4 травня 2014 року без згоди ОСОБА_1

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є, зокрема, піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення.

За захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. Зокрема, подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. (п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Як роз'яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»), шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства.

Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК України).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність ОСОБА_1 порушення авторських прав на порушення норм матеріального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Тому судове рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

ОСОБА_4 не виконано обов'язок спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного порушення авторських прав.

Згідно п. 42 постанови Пленуму Верховного суду України від 4 червня 2010 року № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» при вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

Враховуючи викладені обставини щодо характеру порушення і об'єктивні критерії, які характеризують наміри та поведінку ОСОБА_8, вимога про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав у розмірі 30000 грн. є обґрунтованою та відповідає вимогам розумності і справедливості.

Разом з тим у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо здійснення ОСОБА_5 дій з використання та розповсюдження спортивної карти площи в околицях населених пункутів Біла - Стрілецький Кут - Ревно - Цецено - Спаська - Дубово Камяна - Глибочок - Крива - ОСОБА_6 - Сторожинець - Ропча - Йорданешти- Снячів - хутір Думаньський- урочище Тисів Яр - Сторожинець - Снячів - Тисівці - ОСОБА_7.

У такому разі підстав для покладення на ОСОБА_5 компенсації немає.

Керуючись п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 травня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про захист авторського права та стягнення компенсації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію в сумі 30000 грн.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про захист авторського права та стягнення компенсації відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий підпис (ОСОБА_9Ю.)

Судді підписи (ОСОБА_10, ОСОБА_11О.)

З оригіналом згідно: