Єдиний унікальний номер 234/6106/17 Номер провадження 22-ц/775/1593/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Курило В.П.

суддів Космачевської Т.В., Канурної О.Д.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньою пригодою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 23 червня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньою пригодою.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29 травня 2017 року по вказаній цивільній справі було відкрито провадження.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 21 червня 2017 року до справи було залучено як співвідповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

22 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову, зокрема щодо накладення арешту на об'єкт нерухомого майна: житловий будинок, загальною площею 508,5 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належіть на праві власності відповідачу по справі ОСОБА_3; заборони суб'єктам державної реєстрації, в тому числі, але не виключно, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України, вносити будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Успіх Слобожанщини» (Місцезнаходження юридичної особи: 64200, Харківська область, Балаклійський район, м. Балаклія, вул. Геологічна, буд.61, та вчиняти щодо нього будь-які реєстраційні дії, у тому числі здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, що стосуються змін у складі учасників (засновників) ТОВ «Успіх Слобожанщини», пов'язаних з переходом права власності на частку в розмірі 605 500 грн. в статутному капіталі зазначеного Товариства, що належить ОСОБА_3, зміни розміру часток учасників (засновників) ТОВ «Успіх Слобожанщини» у статутному капіталі Товариства, зменшення або збільшення статутного капіталу ТОВ «Успіх Слобожанщини», припинення даного Товариства; накладення арешту на частку в статутному капіталі ТОВ «Успіх Слобожанщини». Свої вимоги мотивує тим, що на даний час існує реальна загроза відчуження ОСОБА_3 свого майна для уникнення відповідальності за завдання матеріальної шкоди.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23 червня 2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №234/6106/17 задоволено частково. Накладено арешт на житловий будинок, загальною площею 508,5м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на необґрунтованість, просить ухвалу суду про забезпечення позову скасувати, та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви. Вважає, що заява розглянута судом в порушення вимог ч. 10, 11 ст. 6 ЦПК України, відповідно до яких хід судового засідання фіксується технічними засобами. В матеріалах справи відсутній запис судового засідання, а також диск с записом судового засідання від 23 червня 2017 року з часом постановлення оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до матеріалів справи заява про забезпечення позову до ОСОБА_3 була розглянута 23 червня 2017 року, проте позов до нього було заявлено 17 липня 2017 року, тобто з порушенням приписів ч. 5 ст. 151 ЦПК України. Також судом було порушено приписи ч.2 ст. 153 ЦПК України, оскільки у справі не містяться відомості щодо розгляду заяви у присутності позивача.

До заяви про забезпечення позову не було додано будь-яких доказів того, що існує реальна загроза по відчуженню будинку з боку ОСОБА_3 Позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти що належать відповідачеві, проте лише 1/2 частина будинку належить ОСОБА_3, а інша його дружині ОСОБА_5

В засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 просила вирішити питання на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 в засідання апеляційного суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього в судове засідання надійшла письмова заява з просьбою відкласти розгляд справи через те, що він не може прибути з технічних причин.

Відповідно до статті 305 ЦПК України неявка в судове засідання апеляційного суду осіб, що приймають участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Відповідно до статті 303-1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може подовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

З матеріалів справи видно, що апеляційна скарга ОСОБА_3 на ухвалу Краматорського міського суду від 23 червня 2017 року прийнята апеляційним судом ухвалою судді Апеляційного суду від 11 вересня 2017 року. Тому передбачений частиною першою статті 303-1 ЦПК України строк для розгляду вказаної апеляційної скарги закінчується 26 вересня 2017 року. Ніхто із сторін, у тому числі і ОСОБА_8, не зверталися до апеляційного суду з заявою про подовження процесуального строку на розгляд апеляційної скарги ОСОБА_8

Крім того, ОСОБА_8 не вказав, які поважні причини виникли у нього для відкладання розгляду справи і порушення апеляційним судом строків розгляду апеляційної скарги.

Тому апеляційний суд розглядає справу у відсутність ОСОБА_8 та його представника.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перевіривши доводи апеляційної скарги, та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що незабезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому в разі його задоволення, а тому враховуючи принцип співмірності прийшов до висновку про необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З таким висновком суду погоджується і апеляційний суд.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1, 3 ст. 151 ЦПК України визначено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до інформаційної довідки №90196296 від 21 червня 2017р з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку, загальною площею 508,5 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Право власності зареєстровано на підставі рішення Київського районного суду міста Харкова (справа №2-2836/05) від 21 вересня 2004 року, яке набрало законної сили. Крім того, відповідно до вказаного рішення суду вартість майна на момент підписання договору купівлі-продажу склала 42 000 доларів США (а.с.30).

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснено п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що розмір заявлених позовних вимог по вказаній справі становить 2 176 720 грн.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та накладаючи арешт на житловий будинок АДРЕСА_1, місцевий суд врахував обсяг позовних вимог, вартість житлового будинку на який просили накласти арешт, зазначив про те, що суд вважає за доцільне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний житловий будинок, оскільки це забезпечить виконання можливого рішення в майбутньому.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення права його дружини ОСОБА_5 щодо власності є неспроможними виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб 16 липня 2002 року. Прізвище після одруження ОСОБА_3, ОСОБА_5 (а.с. 47).

Право власності на спірний будинок виникло на підставі рішення Київського районного суду міста Харкова (справа №2-2836/05) від 21 вересня 2004 року (а.с. 30), яке констатує той факт, що на день розгляду питання про забезпечення позову єдиним власником жилого будинку АДРЕСА_1 є відповідач по справі ОСОБА_3 Питання, чи є співвласником житлового будинку будь яка інша особа, у тому числі і дружина відповідача, у даному випадку не досліджується через те, що не є предметом позову.

З матеріалів справи також встановлено, що в суд з позовом про відшкодування шкоди ОСОБА_1 звернувся 26 квітня 2017 року (а.с.2). Дійсно позовні вимоги були заявлені до одного відповідача - ОСОБА_2

Ухвалою Краматорського міського суду від 29 травня 2017 року позовна заява ОСОБА_1 була прийнята судом і по справі відкрито провадження (а.с. 70-71).

Ухвалою того ж суду від 21 червня 2017 року заява ОСОБА_1 задоволена і до участі у справі у якості співвідповідача залучений ОСОБА_3.(а.с.12-13).

Питання про забезпечення позову ОСОБА_1 вирішено судом першої інстанції в ухвалі від 23 червня 2017 року (а.с.33).

Таким чином, на час вирішення питання про забезпечення позову по цій справі, ОСОБА_1 були заявлені позовні вимоги і до ОСОБА_8 і до ОСОБА_2 в порядку, передбаченому законом. Тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 подав клопотання про забезпечення позову до подачі самого позову є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи видно, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову надійшла до суду 22 червня 2017 року. Вказана заява розглянута судом 23 червня 2017 року без виклику сторін.

Відповідно до частини 2 статті197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Тому доводи ОСОБА_8 про порушення його прав під час розгляду питання про забезпечення позову не ґрунтуються на законі

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства , що призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання. Ухвала суду відповідає вимогам закону і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. 304-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 23 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: