АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/876/17 Справа № 176/27/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року, посилаючись на його незаконність, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає рішення незаконним, таким, що повинне бути скасоване з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відмовляючи у позові про стягнення коштів у сумі 76 600грн. та моральної шкоди- 5 000грн., міський суд на підставі вимог статей 526, 530, 610, 611 ЦК України щодо обов*язку боржника, який порушив зобов*язання, відшкодувати збитки,- виходив із обґрунтованості позовних вимог, однак вважав пропущеним позивачем строк позовної давності.

З таким висновком не можна погодитись, оскільки він не відповідає дійсним обставинам справи та ґрунтується на неповному їх з*ясуванні.

Матеріалами справи встановлено, що 25 листопада 2011 року між ОСОБА_2Ф, та ПП ОСОБА_3 укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт, а саме: замовник ОСОБА_2 доручає, а виконавець ПП ОСОБА_3 бере на себе виконання будівельно-монтажних робіт- будівництво гаража -на обєкті, розташованому на гаражному масиві «Мясокомбінат» вартістю робіт у розмірі 35 000 грн. строком один місяць з врахуванням кліматичних умов.

На підставі п.4 договору замовник ОСОБА_2 здійснив передоплату у загальній сумі 25 000грн., що підтверджується квитанціями від 25.11.2011 року на суму 21 000 грн. та від 16.12.2011 року 4000 грн..

Відповідач стверджував, що він розпочав будівництво гаража, хід виконання робіт контролював особисто позивач. Претензій з боку останнього відносно ходу будівництва гаража не було. В процесі будівництва за проханням замовника значно збільшилися розміри гаража, підвалу та оглядової ями, що призвело до збільшення затрат на матеріали і автотранспорт та порушення строку виконання робіт. Цей факт призвів до спірної ситуації, в результаті чого сторонами 30.03.2012. договір був розірваний.

Записами на зворотній стороні Договору підряду підтверджено розірвання договору та згода сторін на повернення суми передоплати до 30.04.2012. Однак, поскільки у встановлений строк сума передоплати відповідачем повернута не була, за вимогами позивача строки її повернення подовжувались декілька років із збільшенням позивачем суми передоплати за рахунок штрафних санкцій - 5%, потім 45грн. в день, які визначались ним на його особистий розсуд, без наведення детального розрахунку сум.

Встановлено, що 09.07.2012 року відповідач повернув позивачеві 10 000 грн.

Згідно тверджень відповідача - на момент розірвання договору були виконані наступні роботи: земельні роботи, відритий підвал, оглядова яма, для будівництва використані та змонтовані будівельні та інші матеріали. Всі кошти внесені ОСОБА_2 в сумі 25 000 грн. були повністю використані для проведення будівельно-монтажних робіт. На неодноразові звернення відповідача до позивача щодо здійснення оплати робіт для подальшого їх закінчення, позивач відмовляв.

Відповідний акт чи договір щодо виконаних робіт, збільшення їх об*єму сторонами складений не був, однак сторона позивача підтвердила виконання відповідачем перелічених робіт.

Апеляційною інстанцією з*ясовано, що недобудований гараж залишився у володінні відповідача і позивач на нього не претендує.

З огляду на всі встановлені обставини, зокрема, встановлення факту збільшення самим позивачем об*єму робіт по будівництву гаражу без внесення про це відповідних змін чи доповнень у договір, та факту часткового виконання відповідачем будівельно-монтажних робіт, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині твердження про вину та повне невиконання відповідачем замовлення у встановлений строк - не можуть визнаватись обґрунтованими, а висновки місцевого суду про протилежне протирічать дійсно встановленим обставинам. За таких підстав, коли основні вимоги є необґрунтованими, суд 1-ї інстанції не міг вирішуватись питання щодо пропуску строку позовної давності, тому рішення суду є невірним та підлягає скасуванню.

Ухвалюючи нове рішення на підставі вимог ст.865 ЦКУ, Закону «Про захист прав споживачів», апеляційний суд, крім наведеного вище, враховує недоведеність факту повної вини відповідача у правовідносинах за договором підряду, те, що жодна із сторін не намагалась надати у встановленому законом порядку конкретні докази про перелік виконаних робіт та суму, затрачену на будівельні роботи, те, що позивач застосовував штрафні санкції, які не були обумовлені договором та не передбачені нормами ЦК України, а відповідач на них погоджувався, так як, згідно його пояснень, на нього через правоохоронні органи позивач чинив тиск, те, що гараж залишився у відповідача, - а тому приходить до висновку, що позовні вимоги мають

бути задоволені лише в частині стягнення з відповідача залишку неповернутої суми передоплати в розмірі 15 000грн. Вимоги щодо інфляційних втрат не заявлялись.

На підставі ст.88 ЦПКУ з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1 587 грн..

Керуючись ст.ст. 307, 309пп.1,3,4 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу та позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року скасувати.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 15 000 грн.. та судові витрати в розмірі 1 587 грн..

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_4