АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №752/9181/14-ц Головуючий в 1 інстанції - Шевченко Т.М.
апеляційне провадження № 22-ц/796/5793/2017 Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2014 року в справі за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Ододчук Лілії Анатоліївни про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Ододчук Л.А. звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування подання вказувала на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2006 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 25 вересня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

04 травня 2007 року Дарницький районний суд м. Києва видав дублікат виконавчого листа № 2-5176.

Постановою від 13 червня 2007 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Тупілко Г.Ю. відкрито виконавче провадження.

Посилаючись на те, що заборгованість по аліментам не погашена, а боржник ухиляється від сплати боргу, просила задовольнити подання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2014 року подання задоволено.

Обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до погашення заборгованості у розмірі 83 417 грн. 84 коп. за виданим 04 травня 2007 року Дарницьким районним судом м. Києва дублікатом виконавчого листа № 2-5176/2006 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 25 вересня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Сторони до суду апеляційної інстанції не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 04 травня 2007 року Дарницьким районним судом м. Києва був виданий дублікат виконавчого листа № 2-5176 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 25 вересня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою від 13 червня 2007 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Тупілко Г.Ю. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5176. Копія вказаної постанови була направлена сторонам виконавчого провадження, зокрема, і ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості №3507/10 від 11 червня 2016 року, наданої ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва, станом на 31 травня 2014 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментам становить 83 417 грн. 84 коп. (а.с.10-11).

З матеріалів справ вбачається, що в ході проведення виконавчих дій, 27 серпня 2013 року державним виконавцем Ковтун В.В. скеровано запити до державних реєструючих органів з метою встановлення майнового стану боржника (а.с. 6), з відповіді яких вбачається, що інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах України на ім»я боржника ОСОБА_1 відсутня, пенсію він не отримує, інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, інформація про те, що ОСОБА_1 працює за трудовим та цивільно-правовим договорами не знайдена. Згідно даних АІС «Автомобіль» м. Києва станом на 26.09.2013 року транспортні засоби за ОСОБА_1 не зареєстровані (а.с. 6 - 9).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції, чинній на день звернення з поданням, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на день звернення з поданням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених Законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Отже, відповідно до норм Цивільно - процесуального законодавства та Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України" одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документу чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що впродовж здійснення виконавчого провадження боржник ОСОБА_1 у добровільному порядку виконавчий документ не виконував, у зв'язку з чим державним виконавцем вжито заходи, спрямовані на виконання зазначеного рішення, а саме: розшук майна боржника, арешт майна та коштів боржника, оголошення заборони на відчуження нерухомого та рухомого майна, виїзд державного виконавця за місцем проживання боржника з метою опису майна, однак такі заходи не вплинули на виконання боржником рішення суду.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів, які б свідчили про вжиття державним виконавцем вказаних заходів, спрямованих на виконання судового рішення.

Окрім того, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом тривалого строку не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

Проте в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 щодо відкриття виконавчого провадження та про обізнаність боржника про відкрите виконавче провадження та строк його добровільного виконання. Державним виконавцем не підтверджено, що скаржник свідомо ухиляється від виконання обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини, що боржником здійснені якісь перешкоди для державного виконавця примусово вчиняти необхідні виконавчі дії.

Наявність в матеріалах справи листа на ім'я ОСОБА_1 про направлення йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.06.2007 року не свідчить про отримання боржником зазначеної постанови, оскільки доказів про отримання боржником даної постанови в справі немає.

Як видно зі справи, державним виконавцем боржник ОСОБА_1 неодноразово викликався до ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва, а саме: 17 березня 2010 року, 04 грудня 2012 року, 27.08.2013 року, 30 травня 2014 року (а.с.5-8), проте докази одержання боржником даних викликів у справі відсутні.

Між тим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, судом першої інстанції не було витребувано та досліджено копію виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м.Києва від 16.11.2014 р. про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

За таких обставин, висновок суду про те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов'язання, є передчасним.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про незаконність постановленої судом ухвали є обґрунтованими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2014 року - скасувати, передати питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: