Справа № 555/1894/16-ц
Номер провадження 2/555/66/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2017 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Мельничук Н.В.,

при секретарі Оксенюк Ю.Ю.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Захарчука М.І.,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, в обґрунтування якого посилається на те, що 29.06.2014 року зареєструвала шлюб із відповідачем, від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, спільного життя з відповідачем, яке б ґрунтувалось на почуттях взаємної любові та поваги не склалося, в зв`язку з чим подружжя тривалий час спільно не проживає. На даний час малолітня дитина проживає з нею, відповідач добровільної допомоги на її утримання не надає, в зв`язку з чим просить стягувати з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Захарчук М.І. у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги у частині вимог, щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В частині стягнення аліментів на утримання дружини позивач відмовилась від даної позовної вимоги. Крім того, позивач ОСОБА_1 надала суду пояснення про те, що на сьогодні вона та її неповнолітня дитина потребують значної матеріальної допомоги, оскільки донька постійно хворіє та потребує догляду. На підтвердження вказаних обставин пред`явила медичні документи та фіскальні чеки.

Відповідач ОСОБА_3 письмовою заявою позов визнав частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 516 грн. або ж 15 % від всіх його доходів; вважає, що при визначенні розміру аліментів необхідно виходити із розміру мінімального прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років 1032 грн. Враховуючи, що біологічні батьки мають рівні права і обов`язки перед дитиною, то кожен із батьків зобов`язаний забезпечити для дитини рівень не менше 516 грн. Відповідач ОСОБА_3 вказує, що жодних непорозумінь між подружжям ніколи не виникало, вели спільне господарство. Ще до укладення шлюбу ним був укладений контракт на проходження військової служби. На сьогоднішній день позивач проходить службу у військовій частині, рота швидкого реагування, місце дислокації його військової служби постійно змінюється, оскільки виконують бойові завдання по всій території України. Специфіка служби, не дозволяла відповідачу постійно бути в дома, перебувати у постійних відрядженнях, а тому він не мав можливості більше уваги приділяти дружині та донечці. В період його відсутності, дружина без жодних пояснень, залишила спільне помешкання в м.Сокаль, забрала донку і переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків в с.Велике Селище Березнівського району Рівненської області. Щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки позивач вказує, що з моменту народження дитини він постійно надавав кошти, жодних непорозумінь, жодних зауважень зі сторони дружини не було. Без жодних домовленостей із відповідачем, позивач звернулась до суду з вимогою в примусовому порядку стягувати аліменти на утримання спільної дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини просить врахувати те, що на його утримані є батько інвалід якому він допомагає. Щодо сплати аліментів для дружини з якою проживає малолітня дитина в розмірі 1/3 від заробітної плати відповідач вважає, що така вимога не обґрунтована, безпідставна тому у задоволені такої вимоги просить відмовити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав обставини викладені у письмовому запереченні ОСОБА_3 , просить суд задовольнити вимоги у розмірі та на підставах вказаним у запереченні на позов.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача , дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 29.06.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2014 року.

Сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із долученого свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 .

Згідно довідки виконкому Соснівської селищної ради Березнівського району Рівненської області від 13.02.2017 року за №726, на утриманні позивача знаходиться дитина- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з нею.

Відповідно до довідки №663 від 01 листопада 2016 року, ОСОБА_3 працює у ВЧ НОМЕР_3 на посаді інспектора ПС 3 кат. ВІПС та отримує заробітну плату.

Згідно оглянутих копій медичних документів, донька відповідача ОСОБА_4 знаходилась на лікуванні в медичних закладах. Проведення лікування медичним препаратами підтверджується копіями фіскальних чеків.

Згідно посвідчення серія НОМЕР_4 , ОСОБА_2 (батько відповідача) є інвалідом ІІІ групи.

Із оглянутих копії медичних документів встановлено, що ОСОБА_2 хворіє та потребує лікування.

Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов`язку утримувати дітей, а тому з метою захисту інтересів малолітньої дитини, яка має право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів з ОСОБА_3 .

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що із позивачем проживає малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій необхідно забезпечити належний рівень розвитку та охорони здоров`я. Суд враховує ту обставину, що відповідач - ОСОБА_3 допомагає батькові- інваліду ІІІ групи та періодично надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач ОСОБА_3 , який є батьком неповнолітньої дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття шляхом сплати аліментів і визначає розмір аліментів 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5,6,212-215,224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини- дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 20 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: Мельничук Н. В.