Справа №167/1096/17
Провадження №2/167/381/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

при секретарі- Форсюк Т.М.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 27 травня 2009 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно з яким він зобов'язався передати відповідачу кошти в позику в розмірі 1200 доларів США, а останній зобов'язався повернути ці кошти до 20 серпня 2010 року. Своє зобов'язання за цим договором він виконав та передав ОСОБА_2 кошти в сумі 1200 доларів США. Укладення договору позики та передача ним коштів стверджується письмовою розпискою, складеною ОСОБА_2 при отриманні від нього коштів. Покликаючись на те, що ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором позики не виконав, на даний час кошти йому не повернув, чим порушив взяті на себе зобов'язання, тому просить стягнути з ОСОБА_2 в його користь 1200 доларів США, що по курсу Національного банку України (за 1 дол. США - 2673,99 грн.) станом на 09.10.2017 року становить 32087,88 грн..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача борг в сумі 1200 дол.США, що згідно по курсу НБУ становить 32087,88 грн..

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, згідний сплатити борг.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

З матеріалів справи судом встановлено, що 27 травня 2009 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 кошти в розмірі 1200 доларів США та зобов'язавався повернути їх до 20 серпня 2010 року.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження вищевказаної домовленості між сторонами, та укладення договору позики, відповідачем ОСОБА_2 була написана та власноручно підписана розписка позивачу ОСОБА_1 (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно вимоги про повернення боргу відповідач зобов'язався повернути позивачу отриману позику до 20 серпня 2010 року.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що незважаючи на вищенаведене, відповідач кошти до даного часу за договором позики не повернув позивачу, таким чином, умови договору не виконав, тому позов слід задовольнити і стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 32087,88 грн. коштів за договором позики.

Відповідно до вимог п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, у зв'язку з чим судовий збір з відповідача у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню у дохід держави.

На підставі ст.ст.526, 530, 1046,1047 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 32087 (тридцять дві тисячі вісімдесят сім) грн. 88 коп. боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рожищенського

районного суду І.І.Сіліч