Дата документу 03.10.2017
ЄУ № 420/1114/17
Провадження №2/420/450/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря Рожкової Л.В.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1300 грн. до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебували в цивільному шлюбі з 02.04.2014. Від спільного проживання сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. На сьогоднішній день, починаючи з грудня 2016 року, вони з відповідачем проживають окремо. Офіційно відповідач ніде не працює, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому вона звертається до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити, оскільки це відповідає інтересам дитини.

Відповідач у судовому засіданні визнав позов частково, не заперечував щодо сплати аліментів на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач, хоча і є працездатним, однак офіційно не працює, і можливо це не його дитина.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серія І-ЕД № 364276, виданим виконкомом Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

Відповідно до виписки з амбулаторної картки дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, останній хворіє на дитячий церебральний параліч, самостійно не стоїть, не ходить. Мати дитини ОСОБА_1 приймає активну участь в його лікуванні, забезпечує регулярні курси відновлюючої терапії.

Позивач ніде не працює, відповідно до посвідчення серії ААГ №118601, виданого 16.01.2017 Новопсковським УСЗН, ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно побутової характеристики за вих. №1487 від 20.09.2017 виданої виконавчим органом №1 Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області, позивач має двох дітей, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, виховує дитину інваліда.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №232922, виданого 04.08.2017 виконавчим комітетом Донцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, відповідач з 04 серпня 2017 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_6.

Відповідач ОСОБА_3 з 25.08.2017 знаходиться на обліку в Новопсковському районному центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю, яка за серпень місяць склала 122,84 грн., що підтверджується трудовою книжкою серії АВ №446794 заповненою 30.08.2004 на імя ОСОБА_3, довідкою №1828, виданою 15.09.2017 Новопсковським районним центром зайнятості.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

08.07.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017. Даним законом внесено зміни до ст. 182 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позов пред'явлено до суду 19.07.2017.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач знаходиться у відпустці по догляду за малолітнім сином, який є інвалідом, син повністю знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим вона не має можливості працювати та отримувати заробітну плату і потребує матеріальної допомоги.

Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Вказані обставини не заперечувались відповідачем.

Відповідач знаходиться на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, отримує допомогу по безробіттю, інших доходів не має, є здоровою повнолітньою людиною, не має жодних утриманців, має постійне місце проживання.

Суд враховує, що згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей до 6 років становить 1426 гривень.

Таким чином, суд враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, сторін, відсутність у платника аліментів інших утриманців, вважає, що останній має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмірі 713 грн. щомісяця, що відповідає ст. 182 СК України. При цьому такий розмір аліментів не поставить в скрутне становище відповідача та забезпечить мінімальний рівень для існування дитини.

Посилання представника відповідача на те, що розмір аліментів має складати 500 грн., не можуть бути прийняті судом тому, що присудження аліментів в такому розмірі буде порушувати права дитини, яка не отримуватиме кошти для належного розвитку, а також за таких обставин буде порушено принцип справедливості, оскільки увесь тягар утримання дитини за таких обставин буде покладено на її матір.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають до задоволення частково.

Крім того, суд роз'яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При подачі позову даної категорії позивач була звільнена від оплати судового збору, тому сплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача у повному обсязі, враховуючи, що його дії по ненаданню допомоги власній дитини та дружині, з якою проживає малолітня дитина, стали підставою для звернення з даним позовом.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 208, 213, 215, 218, 367 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі 713 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.07.2017 до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В решті позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей відмовити.

Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.10.2017.

Суддя: О.С. Стеценко