"31" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.
при секретарі Сиченко К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку місця проживання,
Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку місця проживання посилаючись на те, що вони є власниками кімнати АДРЕСА_1. Відповідач з 2012 року в спірній квартирі не проживає. В зв'язку з реєстрацією відповідача у зазначеній квартирі, позивачі змушені сплачувати за нього комунальні послуги. Тому просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою.
Позивачі в судовому засіданні позов просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
Треті особи в судове засідання не з`явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, рішення просять винести відповідно до чинного законодавства.
Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, позивачам на праві приватної, спільної сумісної власності в рівних частинах належить 07/100 квартири АДРЕСА_1 (а.с.5).
Довідкою Форма № 3 підтверджується, що на даний час в квартирі зареєстровано п'ять осіб: ОСОБА_1 (жінка), ОСОБА_2 (чоловік), ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_5 (донька), ОСОБА_3 (син). (а.с.11)
Позивачі зазначили, що відповідач є їхнім сином, але в спірній квартирі не проживає з 2012 року. ОСОБА_3 набрався кредитів та колектори їм постійно телефонують та погрожують. За комунальні послуги відповідач не сплачує.
Актом про не проживання, показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також підтверджується факт не проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з 2012 року. (а.с.10)
Також, свідки зазначили, що ОСОБА_3 у спірну квартиру вселитись не намагався, до державних органів зі скаргами не звертався.
Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі, дійсно перешкоджає позивачам здійснювати їх право власності, а позивачі мають право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, у зв'язку з чим, суд, вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Статтею 88 ЦК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь кожного позивача по 551 грн. 20 коп. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213, 215, 218, 226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку місця проживання задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Н. О. Яровенко