Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2017 Справа №607/7378/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Братасюка В.М.

за участю секретаря: Чичкевич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 РДА, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 РДА, як орган опіки та піклування, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відібрання без позбавлення батьківських прав дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, передання дитини органу опіки та піклування для вирішення питання влаштування та стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини в розмірі 600 гривень щомісячно.

На обґрунтування вимог посилається на ту обставину, що відповідачі у справі, не виконують батьківського обовязку щодо створення умов, необхідних для належного проживання та виховання дитини, ніде не працюють, зловживають алкогольними напоями, в житловому приміщенні відсутнє газо, електро постачання, для дитини побут взагалі не влаштований. На неодноразові обстеження та профілактичні бесіди щодо зміни ставлення до дитини, відповідачі не реагують, а тому на думку позивача є усі підстави для задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити з зазначених у позові підстав.

Відповідачі в судове засідання зявилися, позов заперечили та суду пояснили, що визнають неналежну поведінку та ставлення до доньки, однак намагатимуться змінити ставлення до дитини.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення підлягає з наступних підстав.

Відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія І-ИД № 017948 від 25 квітня 2001 року, видане відділом реєстрації актів громадського стану ОСОБА_1 міської ради).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в службі у справах дітей ОСОБА_1 районної державної адміністрації як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, батьки якої ухиляються від виконання батьківських обов'язків.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася 24.03.2017 року в Центр соціально-психологічної реабілітації/дітей служби у справах дітей ОСОБА_1 обласної державної адміністрації за наданням соціального захисту. Причиною звернення дитини послужило систематичне зловживання батьками алкоголю. Адміністрацією закладу було прийнято рішення зарахувати ОСОБА_5 в групу стаціонарного перебування центру.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

При неодноразовому обстеженні умов проживання працівниками служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді засвідчувався факт перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння. Житлове приміщення занедбане, без газо- і електропостачання; в кімнатах брудно, неприємний запах, на стінах - грибок, на стінах та стелі тріщини, постільна білизна брудна. В будинку є 3 кімнати, але для проживання придатні лише 2 кімнати. В першій проживають старший брат ОСОБА_5 та старша сестра з співмешканцем, в іншій її батьки. Зі слів матері ОСОБА_6 спала на кухні на старому дивані. Третя кімната не придатна для проживання: немає стелі, підлоги, шибок на вікнах, немає меблів, кімната заповнена різним сміттям.

З батьками проводилися профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, недопустимості зловживання алкогольними напоями та необхідності здійснення ремонту в будинку, проте результату немає.

Працівником служби у справах дітей проведено бесіду з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З наведених запитань ОСОБА_7 зазначила, що її батьки зловживають алкогольними напоями. їй часто доводилось після занять в школі гуляти по вулиці до пізнього вечора, бо батьки вдома у стані алкогольного сп'яніння вчиняли сварки. Батьки не надавали їй коштів на прожиття. її батьки ніде не працюють, перебиваються тимчасовими заробітками в селі. Кошти, які вони інколи зароблять, витрачають на алкоголь та елементарні продукти харчування.

Наведене дитина також повідомила суду в судовому засіданні 07.08.2017 року.

Дівчинці важко було проживати в даній сім'ї при таких умовах, тому вона була змушена звернутися в Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей ОСОБА_1 обласної державної адміністрації по допомогу.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Декларація прав дитини проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до характеристики сім'ї ОСОБА_5, виданої Романівською сільською радою від 11 травня 2017 р. № 179, дана сім'я проживає в будинку, який потребує ремонту, за заборгованість відключено газ і світло. В сім'ї ОСОБА_5 часто вживають спиртні напої, часто відбуваються сварки між ними. Батьки ніде не працюють, перебиваються тимчасовими заробітками в жителів села Романівка.

Відповідно до повідомлення адміністрації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за час перебування неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 24.03.2017 р. по 24.05.2017 р. не відвідували доньку жодного разу та не цікавилися її станом здоров'я, фізичним та розумовим розвитком.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Диспозицією ст. 170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них не позбавляючи батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2-5 частини першої статті 164 СК України, а також у інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання.

Відповідно до ч.4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Керуючись ст. 3, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 164, 170 Сімейного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. №866 „Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, та батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, без позбавлення їх батьківських прав.

Передати неповнолітню дитину ОСОБА_5 органу опіки і піклування ОСОБА_1 районної державної адміністрації для вирішення питання про влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі по 300 (гривень) грн.00 коп. з кожного, на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісяця, починаючи із дня пред'явлення позову (12.06.2017 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_8