Провадження № 22-ц/783/3039/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ніткевич А.В. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А:

06 грудня 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В позовній заяві зазначила, що 03 травня 2006 року померла її мати ОСОБА_7. 10 лютого 2000 року її мати склала заповіт у Третій державній нотаріальній конторі, з якого слідує, що вона заповіла свою квартиру за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 104/32 в користь дітей позивача і відповідача. Позивач своєчасно не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, поскільки тривалий час перебуває за межами України, а тому попустила встановлений 6 місячний трок для такого звернення. Відповідач оформив спадщину на 1/4 вказаної квартири.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 27 лютого 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_6. Вважає рішення суду незаконним, оскільки суд вз"яв до уваги лише доводи відповідача. Також вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги лист роз"яснення нотаріуса та інші докази. В апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 27 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 02 грудня 1994 року, квартира за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 104/32 належала на праві приватної спільної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

10 лютого 2000 року ОСОБА_7 склала заповіт, відповідно до якого заповіла вищевказану квартиру в рівних частках синові ОСОБА_8 та дочці ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про смерть від 03 травня 2006 року, ОСОБА_7 померла 03.05.2006 року.

Відповідач ОСОБА_4 ( імя змінено з ОСОБА_8 19.10.1999 року ) у встановлений строк звернувся із заявою про прийняття спадщини і 25.02.2011 року йому Третьою Львівською державною нотаріальною конторою видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Позивач в установлений законом строк не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а подала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом по смерті своєї матері лише 13.10.2016 року.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6 суд виходив з тих обставин, що зазначені позивачем причини пропуску нею шестимісячного строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері і подання такої заяви лише через 10 років не є обєктивними та такими, що не залежали від її волі, не є непереборними і такими, що створювали для неї істотні труднощі для подання нотаріусу в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини.

З таким висновком колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 після смерті її матері (спадкодавця) декілька разів перебувала на території України з короткотерміновими візитами, чого було не достатньо для прийняття спадщини, в зв"язку з чим остання не прийняла у встановлений строк спадщину, а також від прийняття такої не відмовлялася, що не може бути не поважною причиною для надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Наведена причина пропуску строку в суді першої та апеляційної інстанції на подання заяви про прийняття спадщини колегія суддів вважає поважними та обєктивними, а саме тривале перебування за межами території України та короткотермінове перебування на позивача території України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_6 та визначити останні додатковий строк у 3 місяці для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7, яка померла 03 травня 2006 року.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.307, ст.ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст. ст.316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення яким позов ОСОБА_6 задовольнити.

Визначити ОСОБА_6 додатковий строк у 3 місяці для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7, яка померла 03 травня 2006 року.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням рішення законної сили.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: А.В. Ніткевич

ОСОБА_2