Номер провадження 2/754/3883/17
Справа №754/4428/17
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2017 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до відповідача про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю.

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вони та відповідач є співвласниками квартири АДРЕСА_1, в якій кожному з них належить по 1/3 частині квартири.

Згідно з технічним паспортом, спірна квартира, житловою площею 42,2 кв.м., складається з трьох кімнат, площею 17,2 кв.м., 10,0 кв.м., 15,0 кв.м., кухні, площею 7,4 кв.м., вбиральні, площею 1,0 кв.м., ванної кімнати, площею 2,6 кв.м., коридору, площею 12,2 кв.м., вбудованої шафи, площею 1,1 кв.м. Загальна площа квартири становить 70,3 кв.м.

Як зазначають позивачі, вони не можуть знайти домовленості з відповідачем щодо користування квартирою, оскільки відповідач чинить їм перешкоди.

Посилаючись на викладені обставини, позивачі просять задовольнити їх вимоги, виділити в користування позивача ОСОБА_1 кімнату, площею 15,0 кв.м. з балконом, площею 2 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1; позивачу ОСОБА_2 виділити у користування кімнату, площею 10,0 кв.м. з балконом, площею 2 кв.м.; відповідачу ОСОБА_3 виділити у користування кімнату, площею 17,2 кв.м.; кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор та вбудовану шафу залишити у спільному користуванні сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка одночасно є представником позивача ОСОБА_2, а також представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та проти задоволення позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, предметом спору є трикімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 70,3 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м., яка складається з 3-х ізольованих житлових кімнат, площею 17,2 кв.м., 10,0 кв.м., 15,0 кв.м., кухні, площею 7,4 кв.м., вбиральні, площею 1,0 кв.м., ванної кімнати, площею 2,6 кв.м., коридору, площею 12,2 кв.м., вбудованої шафи, площею 1,1 кв.м., а також двома лоджіями (балконами), площею 3,8 кв.м. (а.с.16-17).

Спірна квартира належить сторонами по справі - позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідачу ОСОБА_3 в рівних частках по 1/3 частині згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.11.1998 року, свідоцтв про право на спадщину за законом від 13.10.2016 року (а.с.7-15).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами 1,2,3 ст.358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Також, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Абзацом 6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, оскільки фактично сторонами досягнуто згоди щодо встановлення порядку користування квартирою, виділення кімнат найбільш відповідає розміру часток власності позивачів в спірній квартирі. Суд також приймає визнання відповідачем позову щодо встановлення запропонованого позивачами порядку, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує прав інтересів та свобод інших осіб.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 61, 88, 174, 179, 212, 214 ЦПК України, ст.ст.355, 356, 358 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю - задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 без змін часток у праві власності.

Виділити в користування ОСОБА_1 кімнату, житловою площею 15,0кв.м з балконом в квартирі АДРЕСА_1 .

Виділити в користування ОСОБА_2 кімнату, житловою площею 10,0кв.м з балкономв квартирі АДРЕСА_1.

Виділити в користування ОСОБА_3 кімнату, житловою площею 17,2кв.м в квартирі АДРЕСА_1.

Кухню, коридор, вбиральню та ванну кімнату залишити в спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя