Справа № 589/5140/15-ц
Провадження № 2/589/235/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Курбанової А.Р.

при секретарі судового засідання Нагорній Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2015 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 загальної заборгованості за кредитним договором № 500936373 від 23.04.2014р., укладеним між ПАТ «Альфа Банк» (далі-Банк) та ОСОБА_1 (далі-Позичальник). В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору № 500936373 від 23.04.2014р., внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 74360,69 грн., у тому числі за кредитом в сумі 50515,45 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 10693,90 грн., комісії в розмірі 10151,34 грн., а також нарахованого штрафу в сумі 3000,00 грн.

Ухвалою суду від 30.06.2016р. провадження у даній справі було закрито на підставі п. 5 ч.1 ст. 205 ЦПК України, з огляду на наявність рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз від 31.03.2015 року, яким було стягнуто заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_1.

В подальшому, ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 10.11.2016 року ухвала Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2016 р. про закриття провадження у справі була скасована з направленням справи для продовження розгляду до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області в іншому складі суду. При цьому підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції були висновки суду апеляційної інстанції про те, що вищевказане рішення третейського суду було прийнято поза межами його компетенції, оскільки спірні правовідносини, що виникли з договору споживчого кредитування, не підвідомчі третейським судам.

Після прийняття справи до свого провадження новим скдадом суду, позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника, а відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, інших заперечень проти позову не висловив, а тому справа була розглянута за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Банком (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) 23.04.2014 року був укладений кредитний договір №500936373 (далі по тексту - Договір), згідно з умовами п. 2 розділу 1 якого Кредитор надав Позичальнику кредит у розмірі 51658,24 гривень на строк з 23.04.2014 по 24.04.2019 року, зі сплатою 15,99% річних за користування кредитними коштами та комісійною винагородою за період з 1-го місяця користування кредитом по 60-й місяць користування кредитом 1,29% від суми кредиту, з датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісії 24.04.2019 року. При цьому, у додатку № 1 до кредитного договору № 500936373 від 23.04.2014 р. його сторони погодили, що метою кредиту є спорживчі потреби.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави „Позика, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На виконання умов Договору Банком було надано відповідачу кредит у розмірі 51 658,24 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку з 23.04.2014 по 21.10.2015.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку.

Умовами п.п. 2.2 розділу №1 Договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом є фіксованою і становить 15,99% річних. Пунктом 2.6 Договору передбачено, що порядок повернення кредиту, сплата процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в термін в порядку та на умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів та розрахункової сукупної вартості кредиту.

Згідно з п.12 розділу №2 Договору нарахування процентів на залишок заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно протягом періоду від дня надання кредиту до календарної дати (в залежності від того, яка з них настане раніше): яка визначена сторонами як дата припинення нарахування процентів за користування кредитом та вказана у Розділі №1 Договору, виходячи з 30 днів у місяці та 360 днів у році, або фактично повернення заборгованості за кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом щомісячно до дати припинення нарахування процентів за користування кредитом, що вказана у договорі. У випадку якщо сплата комісії за управління кредитом передбачена умовами Розділом №1 Договору, така комісія сплачується Позичальником у гривнях щомісячно відповідно до визначених сторонами умов договору, шляхом внесення до сплати сум готівкою через касу банку, або безготівкового перерахування.

Пунктом 2.8 розділу №1 Договору передбачено нарахування комісійної винагороди Банку за період з 1-го місяця користування кредитом по 60-місяць користування кредитом 1,29% від суми кредиту. Комісійна винагорода розраховується від суми кредиту, зазначеної в п.2.1 Розділу №1 Договору та сплачується Позичальником щомісячно за кожний місяць користування кредитом відповідно до Графіку платежів, який є додатком № 1 до цього Договору та його невідємною частиною (починаючи з 24.05.2014 року становить 666,39 грн.). Комісійна винагорода нараховується починаючи з дня надання кредиту або першого дня періоду, який передбачає сплату комісії за управління кредитом, по дату остаточного повернення Позичальником кредиту, що вказана в п.2.3 Розділу №1 Договору.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, у порушення наведених умов Договору, ст. ст. 525, 526 ЦК України відповідачем майже з самого початку дії Договору зобовязання щодо повернення кредиту у встановлені Догвором строки, а також зі сплати процентів належним чином не виконувалися. Так, згідно з випискою по особовому рахунку з 23.04.2014 по 21.10.2015р. і розрахунком заборгованості Позичальник погасила тіло кредиту лише 24.05.2014 р. в сумі 567,61 грн. та 24.06.2014 р. в сумі 575,18 грн., тоді ж сплатила нараховані за той період відсотки і комісію. В подальшому ОСОБА_1 передбачені Договором платежі не здійснювалися, внаслідок чого за відповідачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом та прострочена заборгованість за процентами, а також з комісійних платежів.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з п. 15 Розділу 2 Договору у разі прострочення більш ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом, Банк має право вимагати дострокового виконання всіх зобовязань за Договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На виконання умов Договору, відповідачу було направлена вимога про дострокове повернення кредиту, відповідно до якої банк вимагав від Позичальника у строк до 30 (тридцяти) днів з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню. Вказана вимога була направлена відповідачу 16.10.2015р., але на дату подання позовної заяви вимога не виконана /а.с.16/.

Таким чином, приймаючи до уваги неналежне виконання Позичальником договірних зобовязань з повернення кредиту за кредитним договором № 500936373 від 23.04.2014р. та сплати процентів за користування кредитними коштами і комісії, скориставшись наданим договором позивачу правом на дострокове повернення кредиту, ПАТ „Альфа Банк звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовними вимогами про стягнення з відповідача 74 360,69 грн. загальної заборгованості за кредитним договором № 500936373 від 23.04.2014р., у тому числі 50 515,45 грн. кредитних коштів, 10 693,90 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 10151,34 грн. суми несплачених комісійних, а також штрафу у розмірі 3000,00 грн.

Частина 1 ст. 10 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 2 ст. 11 ЦПК України визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, однак в судове засідання не з'явився. Разом з тим в матеріалах справи, наявні його заперечення, згідно з якими відповідач просив закрити провадження у справі, посилаючись на наявність рішення третейського суду про стягнення з нього вказаної заборгованості. Вказані обставини вже були предметом правової оцінки Апеляційного суду Сумської області і судом до уваги не приймаються з огляду на їх безпідставність, виходячи з наведених вище мотивів.

З урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором зі своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, а також комісійних, керуючись наведеними вище умовами Договору, та чинного цивільного законодавства, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ПАТ „Альфа Банк заборгованості за кредитом, у тому числі і платежів, строк яких не настав, на загальну суму у розмірі 50515,45 грн., а також заборгованості по відсоткам за користування кредитом і сум несплачених комісійних в загальному розмірі 20845,24 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобовязання. Так, згідно з ч.2 ст.549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У відповідності до п. 4 розділу №1 Договору Позичальник зобовязався у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісії та інших платежів за договором, сплатити Банку штраф у розмірі 50,00 гривень за кожне допущене Позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому у випадку, якщо прострочення платежу триває 5 (пять) і більше календарних днів, додатково до штрафу, Позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 150 гривень за кожний випадок допущеного прострочення платежу.

З огляду на викладене, як вбачається з розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви, за несвоєчасне виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту та сплати відсотків та комісії Банком додатково було нараховано до сплати відповідачеві штраф за прострочення погашення кредиту, відсотків та комісії до 21.10.2015р. включно на загальну суму у розмірі 3000,00 грн. Проаналізувавши розрахунок заборгованості за кредитом у тому числі штрафу (за прострочку платежів), доданий позивачем, суд доходить висновку щодо його обґрунтованості та правомірності /а.с.14/.

Таким чином, факт існування загальної заборгованості відповідача за кредитним договором № 500936373 від 23.04.2014р. у сумі 74360,69 грн. перед ПАТ „Альфа Банк витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується матеріалами справи, а також обґрунтованим розрахунком позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобовязання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо правомірності та обґрунтованості заявлених ПАТ „Альфа Банк позовних вимог та необхідності їх задоволення у повному обсязі відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 611, 615, 617, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст..11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» /01001, м.Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, , п/р № 0004/ загальну заборгованість за кредитним договором № 500936373 від 23.04.2014 р. в сумі 74 360 грн. 69 коп. /сімдесят чотири тисячі триста шістдесят грн. 69 коп./

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» /01001, м.Київ, вулиця Десятиннв, 4/6, МФО 300346, , п/р № 0004/ судовий збір в сумі 1 218 грн. 00 коп. /одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп./

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_2