ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7534/17
провадження № 2/753/4556/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, зазначена третя особа - "Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: не надано доказів на підтвердження сплати судового збору у повному обсязі, передбаченого нормами Закону України "Про судовий збір", який визначений - 640 грн. за кожну позовну вимогу немайнового характеру; зміст позовних вимог конкретно не викладено; відсутнє обгрунтування та зазначення доказів щодо виконання позивачами приписів ст.19 СК України, в тому числі, щодо наявності (відсутності, змісту) висновку Органу опіки та піклування щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження відповідних умов проживання (а отже і щодо наслідків такого обстеження); не вказано поштового індексу щодо адреси проживання позивачів у Київській області.

Враховуючи наведене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року було вирішено: залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів. Копія вказаної ухвали була отримана 18 серпня 2017 року.

При цьому, недоліки позову не були усунуті у повному обсязі.

Так, 22 серпня 2017 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява представника позивачів ОСОБА_5 "Про усунення недоліків", проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цього звернення не було долучено його копій для відповідача та третьої особи, при цьому, акт щодо цього судом не складався оскільки в переліку додатків до вказаного звернення "Про усунення недоліків" відсутнє посилання на наявність його копій для вказаних осіб.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, позивачем не враховано, що не надання вказаних копій здійснено без врахування і принципу змагальності сторін (ст.10 ЦПК України), якому кореспондує необхідність здійснення пропозиції відповідачу подати в зазначений строк (в ухвалі про відкриття провадження) письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються, що передбачено п.5) частиною 5 ст.122 ЦПК України.

Крім того, судом враховано, що відповідно до п.13 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 17.10.2014 року №10 - якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), проте позивачами заявлено по дві персоніфіковані (до особи кожного з позивачів) позовні вимоги немайнового характеру кожним, проте не було сплачено судовий збір за кожну з таких позовних вимог у вищевказаному розмірі.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: