Справа № 739/1368/17
Провадження № 2/739/474/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позов до ОСОБА_3 (далі відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 07 листопада 1992 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на даний час їхній шлюб, від якого вони мають чотирьох неповнолітніх дітей, розпався, спільного господарства вони не ведуть, подружніх стосунків не підтримують і взагалі не спілкуються. Відповідно подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх спільних дітей. Також позивачка зазначає, що строк для примирення з відповідачем їй надавати не потрібно.

У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та просила задовольнити його повністю, заявила, що у них з відповідачем спільних дітей віком до одного року немає, вона не перебуває в стані вагітності. Строк на примирення просила не надавати, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Кабиш». З приводу спільних дітей зазначила, що вони за їхньою з відповідачем домовленістю залишаться проживати разом з нею, тому потреби вирішувати питання щодо подальшого місця їхнього проживання немає.

Представник позивачки у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю.

Відповідач у судовому засіданні позові вимоги визнав повністю та пояснив, що подальше збереження їхнього з позивачкою шлюбу вважає неможливим тому строку для примирнення просив не надавати. Тривалий час вони з позивачкою спільним побутом не повязані, подружніх стосунків не підтримують. Стосовно спільних дітей, то за їхньою домовленістю останні залишаться проживати з позивачкою.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника та відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 листопада 1992 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №408 (а.с. 2). Під час шлюбу у них народилося шестеро дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 4-8).

На час розгляду справи позивачка не перебуває в стані вагітності, на утриманні позивачки та відповідача немає дітей віком до одного року. Позивачка та відповідач на даний час спільним побутом не повязані, їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, примирення між ними неможливе.

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини життя позивачки та відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки.

За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб укладений між позивачкою та відповідачем необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Після розірвання шлюбу позивачці необхідно залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу «Кабиш».

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивачці сплату судового збору за його подання було відстрочено, відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 56, 105, 110-113, 160 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 07 листопада 1992 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №408, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище «Кабиш».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко