Справа №: 671/1115/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 вересня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

при секретарі Краснай Л.П.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті в м. Волочиську справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

28 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1. На обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач, який є її рідним дядьком, не проживає в даному будинку без поважних на те причин з 20 липня 2006 року. Угоди про порядок користування будинком між ними не укладено, добровільно знятися з реєстрації в будинку відповідач відмовляється, у зв'язку з чим вона, позивачка, позбавлена можливості оформити документи на отримання субсидії. В підтвердження своїх вимог посилається на показання свідків та акти обстеження житлових умов.

В судовому засіданні представник позивача підтримує ці вимоги і просить задовольнити позов та провести заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Тому, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача суд проводить заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом об'єктивно встановлено, що позивачці на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. В зазначеному будинку з 24 квітня 2004 року зареєстрований відповідач ОСОБА_3

З 20 липня 2006 року відповідач ОСОБА_3 виїхав з будинку в с. Кривачинці Волочиського району Хмельницької області та не користувався ним без поважних причин понад один рік.

Ці обставини підтверджуються: паспортом позивачки, з записів в якому вбачається, що позивачка з 06.06.2000 року зареєстрована в АДРЕСА_1; договорами дарування житлового будинку від 16 квітня 2013 року, згідно яких ОСОБА_4 подарував позивачці ОСОБА_2 житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.04.2013 року; технічним паспортом на будинок; даними домової книги вказаного житлового будинку; довідкою про склад сім'ї позивачки від 18.07.2017 року, виданої Волочиським КП ЖЕК; актом обстеження проживання № 73 від 18 липня 2017 року, складеним депутатом Волочиської міської ради в присутності сусідів, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_3 з 2006 року фактично не проживає в АДРЕСА_1; актом обстеження від 25 липня 2017 року, складеним депутатами Кривачинецької сільської ради, згідно якого ОСОБА_3 проживає без реєстрації разом з дружиною ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2; показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили, що відповідач ОСОБА_3 більше одного року не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 відсутній в житловому будинку АДРЕСА_1 понад один рік без поважних причин, а тому втратив право користування цим житлом.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 383, 386, 405 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: