Справа № 297/1089/17
06 жовтня 2017 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 листопада 2016 року у виконавчому комітеті Мочолянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 05. Також просила відновити їй дошлюбне прізвище «Лагуновська» та стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 1000 гривень та витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.
Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя між сторонами не склалося через різні характери та погляди на життя, що призвело до значних непорозумінь, втрати почуття довіри та кохання. Сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Оскільки їх шлюб носить тільки формальний характер, ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і не заперечує проти заочного розгляду справи. Також зазначила, що після наданого судом строку для примирення, вони не примирилися і бажають розірвати шлюб (а. с. 29).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи від нього не надходило (а. с. 26).
Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Сторони зареєстрували 07 листопада 2016 року у виконавчому комітеті Мочолянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 05, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 152091 від 07.11.2016 року (а. с. 4).
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, в подружжя за час шлюбу дітей не народилося.
Судом встановлено, що подружжя тривалий час проживає окремо та не підтримує шлюбних відносин, їх шлюб існує формально і подальше спільне життя для них є неможливим. Як вбачається з заяви позивача, строк, наданий судом для примирення подружжя, позитивного результату не приніс.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Крім того, згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
За таких обставин, враховуючи, що відповідно до ст. 113 СК України, позивач має право відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає відновити позивачу ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище «Лагуновська».
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До останніх, згідно з ч. 3 цієї статті належать витрати на правову допомогу.
У звязку з вищевикладеним суд вважає стягнути з відповідача в користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1000 гривень, що підтверджуються розрахунком гонорару за надану правову допомогу, виданого адвокатом ОСОБА_3 від 16.05.2017 року, з якоговбачається, що ОСОБА_1 оплатила йому гонорар за надання правової допомоги у вищевказаному розмірі (а. с. 17).
Суд також вважає, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь позивача 640 гривень судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду (а. с. 1).
Керуючись ч. 3 ст. 105, ст. ст. 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 57-60, 88, 208, 224-226, 292, 294, 367 ЦПК України,
Позов задоволити повністю.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 07 листопада 2016 року у виконавчому комітеті Мочолянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 05 розірвати.
Відновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, її дошлюбне прізвище «Лагуновська».
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя ОСОБА_5.