У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 12 червня 2017 року в справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

в с т а н о в и в :

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що предметом діяльності підприємства є надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Нарахування за послуги теплопостачання здійснюється у відповідності до встановлених тарифів.

Так за період 01 червня 2012 року по 01 квітня 2015 рік у відповідача утворилася заборгованість за надані послуги в сумі 5947,04 грн, нараховано індекс інфляції в сумі 1838,01 грн та 3 % річних в сумі 198,91 грн. Загальна сума заборгованості з урахуванням індексу та 3 % річних становить 7983,96 грн.

Уточнюючи позовні вимоги зазначило, що споживачем виконано зобов'язання в частині оплати за надані послуги з теплопостачання за вказаний період, а саме була проведена оплата - 18 листопада 2016 року в сумі 7864.92 грн, разом з тим не сплачені штрафні санкції відповідно до ст. 625 ЦК України.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06 грудня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» індекс інфляції та три відсотки річних в сумі 2 036, 92 грн та 243,6 грн судового збору.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 12 червня 2017 року, рішення суду першої інстанції змінено. Зменшено суму стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних з 2 036,92 грн до 678,97 грн та відповідно судовий збір з 243,60 грн до 81,20 грн. Вирішено питання про судові витрати. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та рішення апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Разом з тим, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру суми індексу інфляції та трьох відсотків річних виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 є однією з трьох власників квартири. До двох інших власників квартири вимоги не заявлені.

Оскільки власник несе тягар утримання належного йому майна, а вимоги заявлені тільки до однієї ОСОБА_2, то з неї вірно стягнуто суму штрафних санкцій відповідно до належної їй частки у квартирі.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 12 червня 2017 року у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ