Справа № 318/1563/17
Номер провадження №2-н/318/2/2017
У Х В А Л А

"20" вересня 2017 р. м. Камянка-Дніпровська

Суддя Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області Комишня Н.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на дітей,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась до суду з заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на дітей.

Ухвалою судді Камянсько-Дніпровського районного суду від 11.08.2017 року заява була залишена без руху і заявнику було запропоновано в термін, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання заявником ухвали, усунути недоліки поданої заяви, а саме:

Відпровідно ч. 2. ст. 95 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Як визначено ст. 181 СК України та Пленумом ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Звертаючись до суду з вимогами про стягнення аліментів на дитину у відповідному розмірі, заявницею до заяви про видачу судового наказу не було додано документів на підтвердження її права вимоги, тобто відомостей проживання дитини разом з нею (довідка про склад сімї, рішення суду тощо), та відсутності спору про таке право.

Крім цього, в своїй заяві заявниця взагалі не зазначила з ким проживає дитина, на чієму утриманні перебуває, чи надає ОСОБА_2 матеріальну допомогу.

Також, у заяві про видачу судового наказу, якою заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини, заявницею було порушено питання про визначення розміру аліментів, який повинен бути не меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для диини відповідного віку на кожну дитину щомісячно.

Зазначені вимоги за своїм змістом не відповідають п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК Українии та ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину, що присуджуються у частці від доходу, не протребує додаткового визначення судом, оскільки такий розмір установлений Законом, що регулює сімейні правовідносини, саме ч.2 ст.182 Сімейниого кодексу Ураїни, якою встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від способу та порядку стягнення.

Копія ухвали від 11.08.2017 року була направлена заявнику поштовою кореспонденцією з рекомендованим повідомленням про вручення 11.08.2017 року, на адресу, що зазначена нею в заяві. В зв»язку з тривалим ненадходженням на адресу суду відомостей про вручення копії ухвали, її було повторно направлено заявнику 29.08.2017 року на адресу, що зазначена в заяві.

19.09.2017 року на адресу суду повернулись конверти з рекомендованими повідомленнями з зазначенням причин невручення «за закінченням терміну зберігання», «відсутня».

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати обов»язки.

Згідно ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Таким чином, судом було вжито всіх заходів по забезпеченню належного повідомлення заявника про те, що подана нею заява залишена без руху, іншого порядку вручення копії ухвали у такому випадку процесуальним законом не передбачено, при цьому заявник недобросовістно здійснювала свої обов»язки, подальшою долею поданої нею заяви не цікавилась, тобто не зверталась до поштового відділення з метою отримання інформації щодо надходження на її ім»я поштових повідомлень, а так не забезпечила безперешкодного її сповіщення або сповіщення альтернативними засобами зв»язку.

Оскільки до теперішнього часу виявлені недоліки заяви, що унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі, не усунуті заявником, подану заяву слід вважати неподаною і повернути.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК, якщо позивач (заявник) не усунув недоліки позову (заяви), у визначений термін, обговорений суддею, то він вважається не поданим і повертається йому.

Керуючись ч.2 ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на дітей вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду (судді), якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.І. Комишня