У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів, 3 % річних та пені за порушення виконання зобов'язань, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 20 вересня 2007 року між ним та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»; банк) в особі регіонального відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» у м. Севастополі Автономної Республіки Крим укладено договір про надання банківських послуг та відкрито банківський рахунок № НОМЕР_1, на якому станом

на 04 травня 2014 року знаходилось 16 769,20 доларів США.

12 грудня 2014 року ним надано банку письмову заяву (платіжне доручення) про перерахування грошових коштів у розмірі 16 769,20 доларів США з поточного рахунку відповідача на поточний рахунок ПАТ «УкрСиббанк», проте, вказана операція не проведена до теперішнього часу і грошові кошти не перераховані.

Посилаючись на те, що банк продовжує утримувати кошти, чим порушує його права, просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 16 769,20 доларів США; 3 % річних на суму вкладу та нарахованих відсотків - 150,42 доларів США; пеню за прострочення зобов'язання -

54 619,90 доларів США; пеню за несвоєчасний переказ грошових коштів за дорученням - 1 676,92 доларів США; завдану моральну шкоду - 5 000 гривень.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2016 року, позовні вимоги - задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_4 16 769 доларів США 20 центів - за картковим рахунком

№ НОМЕР_1.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_4 43 482 гривні 01 копійку - пеню у розмірі 10 % від суми простроченого платежу у відповідності до правил ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні».

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» () на користь держави судовий збір в розмірі 4 783 гривні 02 копійки.

В решті частини позову - відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати кошти з рахунку клієнта тільки на підставі його розпорядження. Загальне правило про списання грошових коштів за договором банківського рахунка передбачає, що банк здійснює списання з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Договірним списанням визнається списання грошей, що здійснюється банком на підставі доручення його клієнта в порядку, встановленому в укладеному ними договорі.

Встановивши, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахування його грошових коштів з поточного рахунку банку на поточний рахунок ПАТ «УкрСиббанк» та, врахувавши, що банк вказаної заяви-вимоги не виконав та грошові кошти до теперішнього часу не перерахував, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача розмір коштів за картковим рахунком та неустойки на підставі ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні».

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 3 % річних від простроченої суми на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та 3 % пені за кожен день прострочення зобов'язання на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» до апеляційного суду не оскаржувалось, а тому відповідно до положень ст. 335 ЦПК України не підлягає перегляду в касаційному порядку.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур Т.О. Писана