справа № 361/2564/17
провадження № 2/361/1897/17
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила зняти арешт та скасувати заборону відчуження з ј частки житлового будинку № 26 по вулиці Городній у селі Требухів Броварського району Київської області, що належала ОСОБА_5, накладений згідно із постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія і номер: 88-двЗ від 02 листопада 2010 року, винесеною державним виконавцем Відділу ДВС ОСОБА_4 МРУЮ ОСОБА_7, реєстраційні номери обтяження 11821986, 10437408 та 11822244 (спеціальний розділ), право власності на яку рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2017 року у цивільній справі № 361/4803/16-ц визнано за ОСОБА_3, посилаючись на те, що дана постанова винесена стосовно частки майна колишнього власника ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № 3653842 з виконання виконавчого листа про стягнення з нього аліментів. Наявність арешту на ј частку житлового будинку перешкоджає їй як власникові вільно володіти та розпоряджатися належним майном.

Представник позивача ОСОБА_8 у суді позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги та зняти арешт з ј частки належного позивачу ОСОБА_3 будинку.

Представник відповідача ОСОБА_4 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі Відділ ДВС) державний виконавець Гордієнко Н.І. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вказуючи, що підстави для арешту належної позивачу частки майна відсутні.

Відповідач ОСОБА_9, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Третя особа ОСОБА_6 у судове засідання теж не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що проти задоволення позову вона не заперечує за умови, що арешт буде знято лише з ј частки житлового будинку № 26 по вулиці Городній у селі Требухів Броварського району Київської області, яка на праві власності на підставі рішення суду належить позивачу ОСОБА_3, все інше майно ОСОБА_10 залишатиметься під арештом. Просила суд розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

У ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку № 26 по вулиці Городній у селі Требухів Броварського району Київської області. Згідно із свідоцтвами про право на спадщину за законом від 13 травня 2008 року, виданими ОСОБА_4 районною державною нотаріальною конторою Київської області, зареєстрованими в реєстрі за № 1-1880 та № 1-1877, їй належить право власності на ј частку та Ѕ частку цього нерухомого майна, що підтверджується витягами з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2017 року право власності відповідача ОСОБА_5 на належну йому ј частку вказаного вище житлового будинку припинено. Право власності на цю ј частку будинку визнано за позивачем ОСОБА_3 та стягнуто з неї на користь ОСОБА_5 вартість ј частки даного житлового будинку в розмірі 24255 грн.

15 листопада 2004 року державним виконавцем Відділу ДВС ОСОБА_11 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 3653842 з виконання виконавчого листа № 2-779 від 15 жовтня 2004 року про стягнення з відповідача ОСОБА_5 на користь третьої особи ОСОБА_6 аліментів на дочку ОСОБА_12 в розмірі ј частки його заробітку (доходу).

02 листопада 2010 року постановою державного виконавця Відділу ДВС ОСОБА_7, винесеною у виконавчому провадженні № 3653842, на все майно боржника ОСОБА_5 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13 березня 2017 року видно, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є записи про обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційні номери обтяження 11821986, 10437408 та 11822244 (спеціальний розділ), зареєстровані 02 листопада 2010 року Київською обласною філією державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України; обєкт обтяження: невизначене майно, все майно; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія і номер: 88-двЗ, винесена 02 листопада 2010 року державним виконавцем Відділу ДВС ОСОБА_4 МРУЮ ОСОБА_7; власник: ОСОБА_9.

20 січня 2015 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області виконавчий лист № 2-799, виданий 15 жовтня 2004 року, у частині стягнення з боржника ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на дитину визнано таким, що не підлягає виконанню.

У березні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Відділу ДВС із заявою, у якій, посилаючи на зазначене рішення суду від 27 січня 2017 року, просила зняти арешт та заборону відчуження з ј частки житлового будинку, що належала відповідачу ОСОБА_5, так як наявність обтяжень перешкоджає їй у реєстрації права власності на цю ј частку будинку.

Із листа Відділу ДВС від 10 квітня 2017 року за вих. № 30083 вбачається, що виконавче провадження № 3653842 з примусового виконання виконавчого листа № 2-779, виданого 15 жовтня 2004 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на дочку ОСОБА_12 у розмірі ј частки заробітку (доходу), у межах якого накладався арешт на все майно боржника, є закінченим на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України Про виконавче провадження у редакції, чинній на момент винесення постанови. Оскільки зняття арешту з майна боржника проводиться державним виконавцем у межах відкритого виконавчого провадження, тому зняти арешт та заборону відчуження з майна, що належало боржнику ОСОБА_5 є неможливим, рекомендовано звернутися до суду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна розяснив, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що арешт та заборона у виконавчому провадженні № 3653842 накладені на майно, яке належить відповідачу ОСОБА_5, а також те, що рішенням суду від 27 січня 2017 року право власності останнього на належну йому ј частку житлового будинку за адресою: село Требухів Броварського району Київської області, вулиця Городня, 26, припинено та визнано право власності на цю ј частку за позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про зняття арешту з ј частки майна є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки підстави для подальшого арешту цієї належної уже позивачу ј частки будинку відсутні.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Скасувати арешт та заборону відчуження ј частки будинку № 26 по вулиці Городній у селі Требухів Броварського району Київської області, що належала ОСОБА_5, накладений згідно із постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія і номер: 88-двЗ, винесеною 02 листопада 2010 року державним виконавцем Відділу ДВС ОСОБА_4 МРУЮ ОСОБА_7, вид обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційні номери обтяження: 11821986, 10437408 та 11822244 (спеціальний розділ), право власності на яку на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2017 року у цивільній справі № 361/4803/16-ц належить ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.