єдиний унікальний номер справи 531/1694/16-ц
номер провадження 2/531/349/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі :

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 07.12.2016 звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 2012 року відділом ДРАЦС Карлівського РУЮ. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком у свідоцтві про народження якого вказано відповідача. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Добровільно питання щодо розміру аліментів на утримання дитини та порядку їх сплати між нею та відповідачем не вирішено. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частки всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному у позові, доповнивши, що подружні стосунки з відповідачем припинено два роки тому, з того часу відповідач проживає окремо. Визнає, що відповідач надавав сину утримання з грудня 2016 року до цього часу у розмірі 200 грн. щомісяця, двічі купував одяг на загальну суму 2000 грн., однак розмір аліментів є недостатнім. Просила позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, але не згоден сплачувати аліменти з дня подання позову до суду, бо з 2016 року добровільно надавав сину утримання. Про наявність позовної заяви йому відомо не було, тому у позивачки не брав документів про отримання коштів на сина. Не може надати суду докази на підтвердження розміру наданого сину утримання за цей час. Працює у Карлівський райдержадміністрації та отримує заробітну плату в середньому 4500 грн. на місяць. Стан здоровя нормальний, утриманців не має. Нерухомості, транспортних засобів у власності не має.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 2012 року відділом ДРАЦС Карлівського РУЮ (а.с.4).

Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком у свідоцтві про народження якого вказано відповідача (а.с.2).

Дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою (а.с.3) та визнано сторонами.

Сторони не досягли згоди щодо періоду стягнення аліментів.

Задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, відповідач, який проживає окремо від дитини, зобовязаний утримувати свого неповнолітнього сина, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є державним службовцем Карлівської районної державної адміністрації та має заробітну плату в середньому 4500 грн. на місяць, що визнано сторонами. Відповідач не є особою з інвалідністю, на диспансерному обліку не перебуває, утриманців не має, що визнано сторонами.

Враховуючи майновий стан відповідача, задовільний стан його здоровя, відсутніть утриманців, а також з огляду на задовільний стан здоровя дитини, суд вважає обґрунтованим розмір аліментів на утримання дитини у 1/4 частці всіх видів доходів відповідача щомісячно.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Цей позов подано до суду 07.12.2016 року. Внаслідок автоматизованого розподілу справи через відсутність у суді суддів, які мають повноваження на здійснення судочинства, складено протокол щодо неможливості її автоматизованого розподілу. Указом Президента України № 212/2017 від 07.08.2017 року «Про призначення та тимчасове переведення суддів» суддю Попаснянського районного суду Луганської області Лизенко І.В. переведено шляхом відрядження строком до шести місяців на роботу на посаді судді Карлівського районного суду Полтавської області. За розпорядженням керівника апарату суду від 16.08.2017 року було призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи. У відповідності до вимог ст. 11-1 ЦПК України АСДС суду для розгляду означеної справи визначено суддю Лизенко І. В., якою відкрито провадження у справі.

Таким чином, позовна заява не розглянута до цього часу з незалежних від сторін причин.

Посилання відповідача на те, що він не згоден сплачувати аліменти з дня подачі позову, так як позивачка перешкоджала бачитися з сином, є безпідставними, оскільки право батька на участь у вихованні дитини (у разі його порушення) підлягає захисту у передбаченому законодавством порядку, що може бути окремим предметом позовних вимог. При цьому, обовязок батьків утримувати дитину не залежить від обсягу реалізації права на участь в її вихованні.

Посилання відповідача на те, що він не згоден сплачувати аліменти з дня подачі позову, так як позивачка не повідомила його про подання позову до суду, також є безпідставними, оскільки законодавством не передбачено такого обовязку у позивача, а також це не спростовує обовязку відповідача утримувати дитину.

Посилання відповідача на те, що він купував сину речі, іграшки, велосипед, також не спростовують обовязку відповідача надавати систематичне утримання дитині з дня звернення позивачки до суду, бо розмір такого утримання має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини систематично.

У звязку з цим, суд вважає обґрунтованим присудження аліментів з дня подання позову до суду.

Разом з тим, сторонами визнано, що відповідач щомісяця з 07.12.2016 до цього часу передавав на утримання сина 200 грн., а також на придбання одягу 2000 грн. Враховуючи систематичність та характер цих виплат, суд вважає необхідним врахувати при виконанні рішення суду ці суми.

На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки рішення постановлено на користь позивачки, яку звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 180-183 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, який народився 10 квітня 1985 року в с.Нижня Ланна Карлівського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, працюючого у Карлівський районній державній адміністрації, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2016 року і до повноліття дитини, враховуючи при виконанні судового рішення отримане ОСОБА_1 від ОСОБА_4 утримання за період з 07.12.2016 по 29.09.2017 у розмірі по 200 (двісті) гривень щомісячно та 2000 (дві тисячі) гривень на придбання одягу.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 10 квітня 1985 року в с.Нижня Ланна Карлівського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, працюючого у Карлівський районній державній адміністрації, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя: І.В. Лизенко