Провадження № 22-ц/773/1237/17 Категорія: 81 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Карпук А.К., Здрилюк О.І.,

з участю секретаря судового засідання Концевич Я.О.,

державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області - Радчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про оголошення розшуку ОСОБА_2 за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2017 року подання державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про оголошення розшуку ОСОБА_2 задоволено.

Постановлено оголосити в розшук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП :НОМЕР_1, останнє місце проживання боржника: АДРЕСА_1.

Виконання ухвали доручено Луцькому відділу поліції ГУНП у Волинській області.

Постановлено про результати розшуку повідомити Луцький міськрайонний суд, Перший відділ ДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, боржник ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання державного виконавця відмовити.

Заслухавши державного виконавця, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обов'язковість рішень суду».

Отже, у найвищому за юридичною силою законі закріплено конституційний принцип обов'язковості рішень судів, за ознакою територіальності - на всій території нашої держави.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», саме виконавче провадження являється завершальною стадією судового провадження. Виконавче провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених законом «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами.

Виконавче провадження - то є квінтесенція процесу поновлення порушених прав, повернення грошових коштів, звернення стягнення на майно, торжество правосуддя, реалізація конституційного принципу обов'язковості виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається що на виконанні Першого відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження за виконавчим листом № 161/16308/15ц, виданим Луцьким міськрайонним судом Волинської області 08 грудня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 2846,91 доларів США заборгованості по сплаті щомісячних платежів, що на день розгляду справи, відповідно до курсу НБУ, складає 71013,42 гривень, які стягнуті солідарно з ОСОБА_3 в межах 38695,65 гривень на користь позивача ОСОБА_4.

В добровільному порядку боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконує.

В ході примусового виконання рішення суду, з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем скеровано запити до відповідних органів, що реєструють право власності на рухоме та нерухоме майно.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що нерухомого майна на яке можливо здійснити звернення стягнення за боржником не зареєстровано.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований як підприємець. Адреса реєстрації згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - АДРЕСА_1.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМЄ України у Волинській області встановлено, що боржник знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 з 27.10.2015 згідно наказу 1077 Р.111 П.3.1. Дана обставина стверджується ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, у якій боржник зазначив, що фактично не проживає за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1.

02.03.2017 заступником начальника відділу ОСОБА_5 на адресу боржника АДРЕСА_2 скеровано вимогу про явку до державного виконавця. Однак остання повернулася за терміном зберігання.

13.06.2017 заступником начальника відділу ОСОБА_5 повторно скеровано вимогу на адресу АДРЕСА_2 про явку до державного виконавця вих. № 03-3-30/19421. Дана вимога не була вручена адресату.

При виході державного виконавця 14.06.2017 за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що за вказаною адресою боржник фактично не проживає, про що складено акт державного виконавця від 14 червня 2017 року.

При виході державного виконавця 15.06.2017 за адресою: АДРЕСА_3, встановлено, що за вказаною адресою боржник фактично не проживає, про що було складено акт державного виконавця від 15 червня 2017 року.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ОСОБА_2 є керівником юридичної особи ТзОВ «Схід-Захід», що розташоване за адресою АДРЕСА_2.

При виході державного виконавця 15.02.2017 за адресою: АДРЕСА_2, місцезнаходження ТзОВ «Схід-Захід», двері були зачинені. За словами працівників, що знаходяться в приміщенні встановлено, що працівники ТзОВ «Схід-Захід» бувають на місці вкрай рідко, про що складено акт державного виконавця від 15 червня 2017 року.

Аналізуючи матеріали виконавчого провадження, колегія суддів приходить до висновку, що державним виконавцем вчинені усі передбачені Законом дії щодо повідомлення боржника, шляхом направлення повідомлення на усі відомі адреси про необхідність явки до державного виконавця з метою встановлення причин невиконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини

Відповідно до ч.1 ст.3 75 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Оскільки встановити місце проживання або знаходження боржника та його майна виявилось для державного виконавця неможливим, без участі працівників поліції, а державним виконавцем з метою розшуку боржника вчинено усі передбачені Законом заходи, тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення подання державного виконавця про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2

Посилання апелянта на те, що він з 21 квітня 2005 року по сьогоднішній день обіймає посаду генерального директора ТзОВ «Торговий дім «Схід-Захід», офіс товариства, як і його робоче місце, знаходиться в АДРЕСА_2, і дана адреса достовірно відома державному виконавцю є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а зокрема актом державного виконавця від 15 червня 2017 року, відповідно до якого за даною адресою боржник відсутній.

Аналізуючи встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що боржником вчиняються дії, які свідчать про небажання виконати рішення суду та затягнути процес виконання рішення державною виконавчою службою.

Крім того, звернувшись з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду та вказуючи про відсутність правових підстав для оголошення розшуку, ОСОБА_2 за вказаною в апеляційній скарзі адресою судової повістки не отримав та в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час і місце судового засідання через свого представника ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги зводяться до суб'єктивного тлумачення норм Закону, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть слугувати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: