АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5362/17 Справа № 183/239/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан-Дніпро» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на частку, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан-Дніпро» про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан-Дніпро» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про виділи в натурі частку ОСОБА_3 із спільного майна, яке належить подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_2, для звернення стягнення на частку.

До набрання рішенням у справі законної сили, в межах суми в розмірі 718539 (сімсот вісімнадцяти тисяч п`ятсот тридцяти дев`яти) грн. 66 коп.:

- накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1533 га по вулиці Крива, 1-А в селі Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, належну ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1) на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06 березня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-483 в ;

- накладено арешт на незакінчений будівництвом житловий будинок по вулиці Крива, 1-А в селі Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, розташований на земельній ділянці площею 0,1533 га, належний ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1) на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06 березня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 зареєстрованого в реєстрі за № 2-481;

- накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (колишня назва - вулиця Червона) у м. Дніпро загальною площею 47,3 кв.м, належну ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1) на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 11 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 6574.

В задоволенні решти заяви відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про її скасування.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Колегією встановлено, що у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан-Дніпро» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на частку.

Згідно абз. 3 п.7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22.12.2006 року,ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Задовольняючи частково заяву позивача про забезпечення позову, суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З таким висновком суду погодитися не можна у повному обсязі, оскільки арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користування майном, а тому неможливо накласти арешт на житлове приміщення, яке відноситься до житлового фондута надається з метою його постійного використання, проживання. Житло повинне використовуватись за його призначенням, а тому даний вид забезпечення позбавляє можливості проживання та користування квартирою.

Крім того, суд першої інстанції не визначив вартості квартири АДРЕСА_1 (колишня назва - вулиця Червона) у м. Дніпро загальною площею 47,3 кв.м, належну ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1) на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 11 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 6574.

Розглядаючи таку заяву, в порушення вимог ч.3 ст.153 ЦПК України, не витребував у заявника додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб.

Частиною 3 ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, виділені матеріали справи не містять уточненої позовної заяви, саме яка і підлягає забезпеченню та відсутні докази вирішення питання про прийняття її до розгляду.

Колегія суддів вважає, що суддя не врахував вищевикладених обставин, не перевірив наявності правових підстав у позивача заявляти вимоги про забезпечення позову шляхом накладення арешту, не з'ясував обсяг позовних вимог, не перевірив співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами та взагалі не встановив чи відповідає заява про забезпечення позову вимогам ст. 151 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року - скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає провадженню у справі.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді Т.П.Красвітна

ОСОБА_6