Справа № 296/5822/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики у розмірі 325 тис. грн.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 09 вересня 2016 року відповідач позичила у позивача кошти в сумі 325 тис. грн до 01 липня 2017 року. Посилаючись на те, що до вказаної дати відповідач борг не повернув, позивач просив стягнути наявний борг у судовому порядку.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов підтримав та просив його задовольнити (а.с.23).

Відповідач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву (посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_3 27.09.2017р., зареєстровану в реєстрі за №2308) про визнання позову, не заперечує проти його задоволення, також просила розглянути справу без її участі (а.с.22).

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09 вересня 2016 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 325 тис. грн, які зобовязалася повернути в строк до 01 липня 2017 року, про що ОСОБА_2 написала відповідну розписку (а.с.24).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене, враховуючи невиконання ОСОБА_2 свого зобовязання щодо повернення ОСОБА_1 позичених у нього грошових коштів, що підтверджується матеріалами справи, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання, що відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 3250 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 174, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 325 000 (триста двадцять пять тисяч) грн. боргу за договором позики та судовий збір у сумі 3250 (три тисячі двісті пятдесят) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя О. П. Сингаївський