АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

при секретарі: Радько О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2010 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокапітал 3000", ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою віддповідальністю "Агрокапітал 3000", ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за кредитним договором №МК12-08 від 17 липня 2008 року.

Позивачем також подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій, посилаючись на невиконання ОСОБА_4 умов кредитного договору, та мотивуючи тим, що є підстави вважати, що у разі незастосування заходів забезпечення позову, відповідач може вчинити дії, які утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення суду, позивач просив обмежити ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань, заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстарції фізичних осіб Комсомольського РВ УМВС України в Полтавській області видачу ОСОБА_4 паспорта/проїзного документа, Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у ОСОБА_4 паспортів/проїзних документів, обмежити особу у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань, зобов'язати відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комсомольського РВ УМВС України в Полтавській області у разі наявності у ОСОБА_4 іншого паспорта/проїзного документа внести відмітку про вилучення першого паспорта/проїзного документу, що залишився в користуванні відповідача.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2010 року заяву представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову задоволено повністю.

Обмежено ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань.

Заборонено відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комсомольського МВ ГУМВС України в Полтавській області видачу ОСОБА_4 паспорта/проїзного документа.

Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у ОСОБА_4 паспортів/проїзних документів, обмежити особу у праві виїзду за межі України до викоання нею своїх зобов'язань.

Зобов'язано відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області у разі наявності у ОСОБА_4 іншого паспорта/проїзного документа внести відмітку про вилучення першого паспорта/проїзного документа, що залишився в користуванні відповідача.

Не погодившись з даною ухвалою суду, ОСОБА_4 оскаржила її в апеля-ційному порядку.

В апеляційній скарзі просила ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2010 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, посилаючись при цьому на відсутність правової норми, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151-153 ЦПК України, застосову-вати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України до виконання своїх зобовязань, вилучення у неї паспортів/проїзних документів, проставлення в них будь-яких відміток, затримання особи в процесі розгляду цивільної справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

За нормами п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Cудом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокапітал 3000", ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МК12-08 від 17 липня 2008 року у розмірі 237 833 грн. 76 коп.

Представник позивача у поданій до суду заяві про забезпечення позовних вимог просив обмежити ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань, заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстарції фізичних осіб Комсомольського РВ УМВС України в Полтавській області видачу ОСОБА_4 паспорта/проїзного документа, Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у ОСОБА_4 паспортів/проїзних документів, обмежити особу у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань, зобов'язати відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комсомольського РВ УМВС України в Полтавській області у разі наявності у ОСОБА_4 іншого паспорта/проїзного документа - внести відмітку про вилучення першого паспорта/проїзного документа, що залишився в користуванні відповідача.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви позивача щодо забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з доводів, наведених в заяві ПАТ КБ «ПриватБанк», зокрема про недобросовісну поведінку відповідача щодо виконання умов кредитного договору та наявності підстав вважати, що у разі незастосування заходів забезпечення позову, відповідач може вчинити дії, які утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вмходячи з наступних підстав.

Так, за нормами ч. 1 та ч. 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Перелік видів забезпечення позову визначений статтею 152 ЦПК України. Серед видів такого забезпечення положеннями ст. 152 ЦПК не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, а також інших обмежень, застосованих судом на виконання заяви представника позивача про забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151-153 ЦПК України, за-стосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України, заборону компетентним органам щодо видачі паспорта/проїзного документа, вжиття заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів, суд не може застосовувати зазначені способи забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та виконання інших зобов'язань, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст. 6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

Вирішуючи клопотання представника позивача про застосування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції на вказані положення закону та обставини справи уваги не звернув, та дійшов помилкового висновку про можливість задоволення заяви позивача та встановлення відповідачу ОСОБА_4 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до повного виконання нею зобов'язань за кредитним договором, а також заборону компетентним органам щодо видачі паспорта/проїзного документа, вжиття заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

За змістом ст. 313 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Враховуючи закріплений в даних актах міжнародного та цивільного законодавства принцип свободи пересування особи, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та, беручи до уваги, що цивільним процесуальним законодавством України не передбачена можливість застосовувати такі способи забезпечення позову як обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, заборону щодо видачі паспорта/ проїзного документа, вжиття заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів, заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про застосування зазначених заходів забезпечення позову не ґрунтується на положеннях закону та не може бути задоволена.

З огляду на викладене, ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2010 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в повному обсязі у задоволенні клопотання позивача про застосування заходів забезпечення позову .

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2010 року про застосування заходів забезпечення позову скасувати.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підписи/ ОСОБА_5 ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.