Справа № 165/385/16-ц Провадження № 22-ц/773/435/17 Головуючий у 1 інстанції: Ушаков М.М.
Категорія: 47 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Грушицького А.І., Шевчук Л.Я.,

секретар Концевич Я.О.

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_8, Нововолинської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Нововолинської міської ради, свідоцтва про право власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою відповідача Нововолинської міської ради на рішення Нововолинського міського суду від 01 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

29 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулась в Нововолинський міський суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5., ОСОБА_8 про визнання незаконним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації свідоцтва про право власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві спільної часткової власності належить ділянка, площею 0,0293га в м.Нововолинську по АДРЕСА_2, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 від 28.12.06р., у якому вказано межі земель загального користування - прохід. Згідно акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 від 28.12.06р., їй належить земельна ділянка, площею 0,0045 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На момент видачі державного акту земельна ділянка межувала із землями загального користування. У будинку по АДРЕСА_3 чотири квартири. Вона та власники квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 приватизували земельні ділянки в 2006 році, а спірна земельна ділянка на той час перебувала у комунальній власності. У 2014 році земельна ділянка по АДРЕСА_1 була приватизована відповідачами без її відома і був використаний документ восьмирічної давності для погодження меж земельної ділянки, нею не надавалась згода на погодження меж земельних ділянок відповідачів. Нововолинська міська рада на сесії 29 квітня 2014р. прийняла рішення №36/5, яким погодила межі між земельними ділянками відповідачів та її з ОСОБА_10 Рішенням Нововолинської міської ради № 37/14 від 18.06.2014р. власникам нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці по вул.АДРЕСА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,0677га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Рішенням Нововолинської міської ради від 22.10.2014р. №40/15 спірну земельну ділянку по АДРЕСА_1 передано у власність відповідачам. Вважає, що під час приватизації земельної ділянки відповідачами було порушено вимоги чинного законодавства та порушено її права, оскільки немає можливості виїзду з належної їй земельної ділянки. Просить, з врахуванням уточнених позовних вимог, визнати незаконним та скасувати рішення Нововолинської міської ради від 22.10.2014 року №40/15, в частині земельної ділянки НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,0366га по АДРЕСА_1, належної ОСОБА_4, ОСОБА_7., ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_8; визнати незаконним та скасувати свідоцтво на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, видане державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 17455074 від 25.11.2014 року та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки.

Рішенням Нововолинського міського суду від 01 лютого 2017 року в даній справі позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Нововолинської міської ради Волинської області від 22.10.2014 року №40/15 в частині затвердження ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_8 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки НОМЕР_4 площею 0,0366га кадастровий номер НОМЕР_3 в натурі (на місцевості) та передачі безоплатно у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Визнано незаконним та скасовано свідоцтво на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, видане державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції від 25.11.2014 року та скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,0366га.

Відповідач Нововолинська міська рада подала апеляційну скаргу на зазначене рішення. Посилається не неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права. Просить скасувати рішення та відмовити у позові повністю.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належать земельні ділянки площею 0,0045га та 0,0293га по АДРЕСА_2. Співвласниками вказаних земельних ділянок є ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_10. 17.09.2008р. 2/4 частини кожної з цих земельних ділянок подаровано нею відповідно до договорів дарування за № 2.182, № 2.184 (а.с. 8-9).

Відповідачам по справі ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_8(на даний час неповнолітній) належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1.

Згідно рішення Нововолинської міської ради від 18.06.2014р. №37/14 «Про розгляд заяв громадян на приватизацію та оренду земельних ділянок» надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_8. площею 0,0677га за адресою вул.АДРЕСА_1.

Рішенням Нововолинської міської ради від 29.04.2014р. №36/5 «Про розгляд звернень на приватизацію та оренду земельних ділянок» погоджено межу між земельними ділянками ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7., ОСОБА_5, ОСОБА_8 (вул. АДРЕСА_1) та ОСОБА_1, ОСОБА_10 (АДРЕСА_2).

Рішенням Нововолинської міської ради Волинської області від 22.10.2014 року №40/15 «Про розгляд заяв громадян на приватизацію та оренду земельних ділянок» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано безоплатно у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_8 ділянку АДРЕСА_4-площею 0,0311га кадастровий НОМЕР_6; ділянку НОМЕР_4-площею 0,0366га кадастровий НОМЕР_7 за адресою АДРЕСА_1.

Із заяви, затвердженої державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори, від 01.07.2006р. вбачається, що ОСОБА_10, ОСОБА_1 згідні із розподілом земельної ділянки, розташованої на АДРЕСА_1

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,0366га зареєстрована 09.10.2014р. за відповідачами та належить ОСОБА_4., ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_8 на праві власності.

Згідно із ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст.152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Визнаючи недійсним рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого відповідачам передано у власність земельну ділянку, суд першої інстанції не зазначив, в чому полягає порушення прав ОСОБА_1 щодо непогодження з нею меж земельної ділянки.

Статтею 107 ЗК України передбачено, що основою для встановлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам.

Відповідно до п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010р. №376 передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

А згідно п.3.8 Інструкції межові знаки не встановлюються: у спільних поворотних точках меж суміжних земельних ділянок, на яких раніше встановлено межові знаки. У такому випадку раніше встановлений межовий знак використовується для опису кожної суміжної земельної ділянки (суміжних земельних ділянок) у складі відповідної документації із землеустрою.

Таким чином, погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок на праві приватної власності. Виконання усіх підготовчих робіт з виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку передбачає як перевірку того, чи є земельна ділянка вільною, чи не належить вона іншому власнику чи користувачеві та чи не накладаються межі вказаної земельної ділянки на суміжні земельні ділянки.

21 липня 2014р. затверджено начальником відділу Держземагенства у м.Нововолинську акт про винесення в натурі меж земельної ділянки АДРЕСА_1.

За загальним правилом, закріпленим у ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Оскільки будинок складається із чотирьох квартир, то міською радою у 2006 році проведено розподіл земельної ділянки за адресою м.Нововолинськ вул.Сокальська, 1 на чотири частини і при приватизації земельної ділянки позивачкою були встановлені межі земельної ділянки, в т. ч. і між належною позивачці земельною ділянкою та спірною суміжною земельною ділянкою, яка на той час перебувала в комунальній власності. Отже, повторного встановлення межових знаків не потрібно. Крім того, Нововолинською міською радою 29 квітня 2014 року було погоджено межу між земельними ділянками позивача та відповідачів, оскільки між ними існував спір.

Позивач не надала суду доказів, які б підтверджували відсутність заїзду до належної їй земельної ділянки та належність їй на праві власності будівель чи споруд, які б знаходились на спірній земельній ділянці.

Нововолинська міська рада вправі розпоряджатись землями комунальної власності і відповідачі мають право на приватизацію земельної ділянки. Оспорюваним рішенням Нововолинської міської ради не порушуються права позивача і підстав для визнання його незаконним немає.

Свідоцтво про право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про його скасування є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт.

У зв'язку з допущеними при розгляді справи судом першої інстанції порушеннями норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.309 ЦПК України оскаржуване рішення слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача Нововолинської міської ради задовольнити.

Рішення Нововолинського міського суду від 01 лютого 2017 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_8, Нововолинської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Нововолинської міської ради, свідоцтва про право власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді