АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5096/17 Головуючий 1-ої інстанції - Ференчук О.В.
Справа № 643/7062/16-ц Доповідач - Котелевець А.В.
Категорія - сімейні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Сащенка І.С., Швецової Л.А.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року,

у с т а н о в и в :

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 та просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 до 1/4 частини від усіх доходів щомісяця до досягнення донькою повноліття.

В обґрунтування вказав, що на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2014 року з нього було стягнуто аліменти на користь відповідача на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, починаючи з 05 березня 2014 року. У зв'язку з тим, що на даний час його матеріальний стан різко змінився, і він не в змозі сплачувати аліменти у вказаному розмірі, просив позов задовольнити.

Відповідач позов не визнала, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального, матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Зокрема зазначає, що при ухвалення рішення судом першої інстанції не врахована зміна його майнового становища.

Відповідач ОСОБА_2 в запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що сторони з 15 травня 2010 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2014 року.

Мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а. с. 3).

Згідно з статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею184 цього Кодексу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 березня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття (а. с. 3).

Частиною 1 статті 192 СК України та пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку погіршення матеріального стану платника аліментів, якщо у нього зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або з'явився додатковий обов'язок сплати аліментів на утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), змінився сімейний стан, тощо.

Отже, при вирішенні даного спору правове значення має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Відповідно до статті 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 27 ЦПК України надає право особам, які беруть участь у справі, та зобов'язує їх подавати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 57 ЦПК України).

Частиною 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (стаття 212 ЦПК України).

Звертаючись до суду першої інстанції позивач посилався на значне погіршення його матеріального становища, що перешкоджає сплаті аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу).

Однак на підтвердження вказаних доводів позивачем до суду не надано жодних доказів. Не подано таких доказів і до суду апеляційної інстанції.

Тому, суд першої інстанції ухвалюючи рішення у справі дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Справа розглянута в межах заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - І.С. Сащенко

Л.А. Швецова