Провадження № 2/235/2118/17
Справа № 235/4650/17
26 вересня 2017 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.
при секретарі Муханова В.В.,
розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
18 серпня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 9 листопада 2005 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованого за № 5335, в реєстрі заборон за № 5336/69, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: місто Донецьк, вулиця Радісна, будинок № 3, та є власністю відповідача на підстав договору купівлі-продажу.
21 вересня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 27, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 72-ТТ№13 від 9 листопада 2005 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».
22 вересня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та АТ «УкрСиббанк» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1 за договорами іпотеки до договору факторингу № 27 від 21 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований за номером 5002, яким було відступлено право вимоги за договором іпотеки від 9 листопада 2005 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованого за № 5335, в реєстрі заборон за № 5336/69.
Згідно вищезазначених договорів про відступлення прав, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора та прав іпотекодержателя.
У зв'язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача протягом тривалого часу на підставі невиконання відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором позивач звертається до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів з позовом про звернення стягнення на предмет застави.
Позивач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, його представник в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, який проживає на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, про час та місце судового засідання повідомлений через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки.
Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних в ній доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.
21 вересня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 27, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 72-ТТ№13 від 9 листопада 2005 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».
22 вересня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та АТ «УкрСиббанк» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1 за договорами іпотеки до договору факторингу № 27 від 21 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований за номером 5002, яким було відступлено право вимоги за договором іпотеки від 9 листопада 2005 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованого за № 5335, в реєстрі заборон за № 5336/69.
Згідно вищезазначених договорів про відступлення прав, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора та прав іпотекодержателя.
З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 9 листопада 2005 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованого за № 5335, в реєстрі заборон за № 5336/69, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку житловий будинок з житловою прибудовою та надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: місто Донецьк, вулиця Радісна, будинок № 3, загальною площею житлового будинку з житловою прибудовою 43,5 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м.
Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором - надав відповідачу у передбачений кредитним договором спосіб грошові кошти за кредитним договором.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України, Законом України "Про іпотеку", Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст.33, ст.36, ч. 1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотеко держателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.
У п.3 ч.2 ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" зазначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.
За умовами п. 4.1. договору іпотеки, іпотеко держатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим договором.
Пунктом 4.2. визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.
Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт невиконання відповідачем зобов'язання у кредитному договорі, забезпеченого іпотекою, у зв'язку з чим позивач отримав право одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, передавши його в управління позивачу на період його реалізації, шляхом продажу будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого позивачу необхідно надати всі права та повноваження на відчуження нерухомого майна.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.
Відповідно до ст. 1, ч.3 ст.33, ч.2 ст.36 Закону України "Про іпотеку",ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст.ст.572, 589, 590, 591 ЦК України, керуючись ст.ст.15, 60, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на відшкодування сплаченого судового збору 1600 (однієї тисячі шістсот) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Г.В. Назаренко