АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 756/3369/17-ц Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8684/17 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Академічний-15», Головне управління юстиції у місті Києві в особі Одинадцятої київської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування на обов'язкову частку у спадщині.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_7 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Академічний-15», Головне управління юстиції у місті Києві в особі Одинадцятої київської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування на обов'язкову частку у спадщині, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати ОСОБА_7 Після її смерті відкрилася спадщина на 19/100 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1. За життя його мати склала заповіт на все майно, що буде належати на день її смерті і на що вона матиме право за законом, на користь племінниці ОСОБА_6 Після смерті матері до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернувся він та відповідач ОСОБА_6 із заповітом. На момент смерті матері він був непрацездатним, має право на обов'язкову частку, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері на 19/200 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1. Ураховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Академічний-15», Головне управління юстиції у місті Києві в особі Одинадцятої київської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування на обов'язкову частку у спадщині відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов ОСОБА_7 та визнати за ним в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 право власності на 19/200 частин квартири за адресою: АДРЕСА_2, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що станом на 30.03.2012 позивач вийшов на пенсію на пільгових умовах його статус як непрацездатної особи на момент відкриття спадщини був визначений законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Вказані норми матеріального права суд першої інстанції проігнорував, чим порушив вимоги ст. 2 ЦПК України, внаслідок чого неправомірно визначив статус ОСОБА_7 на час смерті його матері як працездатної особи. Крім того, позивачем було доведено наявними у справі письмовими доказами, в тому числі витребуваною за його клопотанням належним чином засвідченою спадковою справою та рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.05.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.08.2016, що спадщина до майна померлої 30.03.2012 ОСОБА_7 відкрилась, що єдиним спадкоємцем за законом першої черги є саме він, що він спадщину прийняв, що на час смерті спадкодавиці належали на праві власності 19/100 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1, що наявний заповіт, складений на ім'я відповідача, що він має право на обов'язкову частку 1/2 спадщині, але оформити його у позасудовому, нотаріальному, порядку не може.

У судовому засіданні позивач та його представники ОСОБА_4, ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги. Відповідач ОСОБА_6 заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін. Треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Академічний-15», Головне управління юстиції у місті Києві в особі Одинадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що позивач на день відкриття спадщини після смерті матері не досяг пенсійного віку (60 років), встановленого законом для чоловіків, оскільки йому було лише 56 років, та вважав, що вихід на пенсію до досягнення віку 60 років не є підставою для визнання права на обов'язкову частку у спадщині.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження батьками позивача ОСОБА_7 є ОСОБА_10 та ОСОБА_7 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 15).

За життя мати позивача склала заповіт на все майно, що буде належати на день її смерті і на що вона матиме право за законом, на користь племінниці ОСОБА_6 (а.с. 14).

Внаслідок смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина. Одинадцятою київською державною нотаріальною контору 26 квітня 2012 року заведено спадкову справу (а.с. 57-83).

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 08 лютого 2011 року є пенсіонером за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"(а. с. 11, 133).

Матеріали справи підтверджується та не заперечується сторонами, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги.

За прийняттям спадщини звернувся син спадкодавця (позивач у справі) та ОСОБА_6 (відповідач у справі) згідно заповіту.

Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори від 13 грудня 2016 року відмовлено ОСОБА_7 (позивачу у справі) у вчиненні нотаріальної дії - видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 82-83).

Спадковим майном, що входить до складу спадщини та щодо якого виник спір є частка у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Вказана квартира належить на праві спільної часткової власності позивачу та його матері у визначених частках.

Дані обставини встановлені у рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 24 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: ОСОБА_4, житлово-будівельний кооператив «Академічний-15», Головне управління юстиції в м. Києві в особі Першої Київської державної нотаріальної контори, про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на частину паєнагромадження, визнання незаконним та скасування наказу, скасування свідоцтва про право власності на квартиру та визнання права власності на частину квартири.

Зазначеним рішенням, що набрало законної сили 30 серпня 2016 року, та яке має преюдиційне значення, встановлено, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у позивача та його матері ОСОБА_7 виникло у порядку ст.. 15, 17 Закону України «Про власність» у лютому 1992 року у співвідношенні ідеальних часток: у позивача на 81/100 частку у праві власності на квартиру, у його матері на 19/100 частку у праві власності на вказану квартиру.

Даним рішенням визнано за позивачем ОСОБА_5 право власності на 81/100 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18-31, 32-38). 17 листопада 2016 року позивачем проведена державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, яке виникло на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 травня 2016 року (а.с. 39).

Згідно частини третьої статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, спадковим майном, що входить до складу спадщини та щодо якого виник спір є 19/100 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Згідно зі ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку в спадщині мають право: малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до Закону України № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Колегією суддів встановлено, що на момент відкриття спадщини позивач був пенсіонером. З 08 лютого 2011 року йому призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а. с. 11, 133).

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року (справа N 1-1/2014) у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 ЦК України зміст поняття "повнолітні непрацездатні діти", що використовується в абзаці першому частини першої статті 1241 ЦК України щодо права на обов'язкову частку у спадщині, ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 75 СК України, яка відносить до категорії "непрацездатні" інвалідів I, II та III груп, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття "непрацездатний".

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Тобто для осіб, які мають право на пільгову пенсію, пенсійний вік скорочений.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що, на момент смерті ОСОБА_7, її син ОСОБА_7 (позивач у справі) являвся непрацездатною особою, а тому успадкував після смерті матері ОСОБА_7 обов'язкову частку в спадковому майні, яка становить половину від 19/100 частки у праві власності на квартиру, що належала спадкодавцю.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_7 з тих підстав, що вихід на пенсію до досягнення віку 60 років не є підставою для визнання права на обов'язкову частку у спадщині, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вимога щодо досягнення 55 річного віку для отримання права на пенсію за віком на пільгових умовах закріплена законом і помилково вважав, що позивач не має права на обов'язкову частку у спадщині, не досягнувши на день її відкриття віку саме 60 років.

Згідно частиною1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового право та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_7 на 19/200 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1

Оскільки суд першої інстанції допустив помилку в застосуванні норм матеріального права, апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Академічний-15», Головне управління юстиції у місті Києві в особі Одинадцятої київської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування на обов'язкову частку у спадщині.

Відповідно до положень статті 88 ЦПК України якщо суд апеляційноїабо касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішенняабо ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Таким чином, на відшкодування сплаченого судового збору слід стягнути на користь ОСОБА_7 з ОСОБА_6 - 4 090,55 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Академічний-15», Головне управління юстиції у місті Києві в особі Одинадцятої київської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування на обов'язкову частку у спадщині задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 право власності на 19/200 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 судовий збір в сумі 4 090,55 грн.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: