Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/1892/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

особи, які приймають участь у справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач - Баштанківська сільська рада Кодимського району Одеської області

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баштанківської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, 29 вересня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті тітки - , ОСОБА_2, померлої 02 січня 2006 року.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що 02 січня 2006 року померла тітка ОСОБА_2. Після смерті тітки залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 2,47 га вартістю 79381,86 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Баштанківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №088233, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлої. Вона, як спадкоємець за законом, у строк, додатково визначений судом, прийняла спадщину, звернувшись із заявою до нотаріуса. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно державний акт на право власності на землю. Залишилась лише його ксерокопія. Про втрату державного акту на право власності на землю вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Це позитивного результату не дало. Відділ Держгеокадастру в Кодимському районі теж відмовив у видачі дублікату правовстановлюючого документу. Все вище назване і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 2,47 га вартістю 79381,86 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Баштанківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №088233, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлої 02 січня 2006 року ОСОБА_2, який був утрачений.

В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача (Баштанківської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно частини 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено наступне.

ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 2,47 га, вартістю 79381,86 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Баштанківської сільської ради за межами села (Інформація Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №590/109-17 від 10 серпня 2017 року).

02 січня 2006 року ОСОБА_2, померла, що вбачається з дослідженого в судовому зсіданні свідоцтва про смерть серії І-ЖД №042647, виданого 03 січня 2006 року Баштанківською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис №02.

Як убачається з дослідженого судом рішення Кодимського районного суду Одеської області від 03 липня 2017 року (справа №503/1162/17-ц), встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2, померлою 02 січня 2006 року як племінниці і тітки.

Отже, спадкоємцем за законом залишилась позивач ОСОБА_1.

Інші спадкоємці як за законом так і за заповітом відсутні.

Частиною першою статті 1265 ЦК України передбачено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно дослідженої в судовому засіданні довідки Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області №439 від 10 квітня 2017 року, ОСОБА_2 до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала в одному домі по вулиці Леніна,24 в с. Баштанків, Кодимського району Одеської області разом зі своєю племінницею ОСОБА_1.

Як особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач прийняла спадщину тим самим (частина 3 статті 1268 ЦК України).

Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористалась, подавши заяву у додатковий строк визначений судом (рішення Кодимського районного суду від 31 серпня 2017 року (справа №503/1492/17-ц)) до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №1351/02-14 від 27 вересня 2017 року).

В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№32 від 12 серпня 2017 року).

Крім того, як убачається з дослідженої в судовому засіданні Інформації відділу Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області №590/109-17 від 10 серпня 2017 року, видати новий Державний акт на право власності на землю або дублікат цього документу не є можливим у звязку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстрації прав.

Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України).

Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності.

Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно.

З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, набувши тим самим право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,47 га вартістю 79381,86 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Баштанківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №088233, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлої 02 січня 2006 року ОСОБА_2, який був утрачений.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1265 ч.1, 1268 ч.3, 1268 ч.5 ЦК України, керуючись ст.ст.10,60, 130, 174, 213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Баштанківської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,47 га вартістю 79381,86 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Баштанківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №088233, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлої 02 січня 2006 року ОСОБА_2, який був утрачений.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І.ГУРА