Справа № 751/8418/15-ц Провадження № 22-ц/795/1524/2017 Головуючий у I інстанції Овсієнко Ю. К. Доповідач - Мамонова О. Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

із секретарями: Шкарупою Ю.В., Зіньковець О.О.

за участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», в якому, з урахуванням подальших уточнення та збільшення позовних вимог, просила:

- визнати незаконним наказ Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» від 27.07.2015 про звільнення її з роботи за ст. 7 і ч. 5 ст. 24 КЗпП України в звязку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу та забороною укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоровя;

- поновити її на посаді контролера газового господарства відділу супроводження клієнтів - фізичних осіб управління обліку та балансів Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» за умовами праці відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на її користь компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 3000 грн;

- вирішити питання розподілу судових витрат;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення її на роботі та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_3 з 1984 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 03.01.2007 згідно довідки Чернігівської міської МСЕК позивачці була встановлена третя група інвалідності, у звязку з чим вона звернулась до керівництва підприємства із заявою про переведення її на більш легку роботу або перенавчання на іншу професію. Наказом №72-п від 10.04.2007 ОСОБА_3 було переведено на посаду контролера газового господарства абонентної служби управління по реалізації та розрахунках за природний газ Головного управління ВАТ «Чернігівгаз». Наказом №169п/тр від 01.08.2013 ОСОБА_3 було переміщено на посаду контролера газового господарства відділу супроводження клієнтів фізичних осіб управління обліку та балансів підприємства. Наказом №137-п/тр від 27.07.2015 позивачку було звільнено за ст. 7 і ч. 5 ст. 24 КЗпП України у звязку з порушенням правил прийняття на роботу та забороною укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров'я.

Вважає звільнення її з роботи незаконним, оскільки довідка Чернігівської міської МСЕК від 03.01.2007, що в наказі зазначена як підстава звільнення, не містить прямої вказівки на заборону виконувати роботу контролера газового господарства. Також, як на підставу звільнення, відповідач посилається на лист голови Чернігівської МСЕК від 03.07.2015 №16-05/132, згідно якого позивачці протипоказана «тривала хода на протязі всього робочого дня незалежно від погодних умов по зняттю показників лічильників, рознесення квитанцій абонентам від 100 до 300 квартир щоденно». Проте, на дату переведення на посаду контролера зазначене не входило до її обов'язків і робоче місце було виключно за компютером та телефоном. Оскільки медичний висновок про наявність протипоказань на час укладення трудового договору був відсутній, то й підстав для відмови в укладенні трудового договору відповідно до ч. 5 ст. 24 КЗпП України з боку відповідача також не було.

Внаслідок незаконного звільнення позивачці було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що її, інваліда, безпідставно було позбавлено права на отримання заробітку, внаслідок чого вона була змушена прикладати додаткові зусилля для організації свого життя та сім'ї.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.12.2015 в задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на його незаконність, прийняття з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Ключовими доводами апеляційної скарги є наступні.

У звязку зі встановленням ОСОБА_3 з 03.01.2007 третьої групи інвалідності, за її зверненням до керівництва підприємства, останню було переведено на роботу контролером газового господарства абонентної служби управління по реалізації та розрахунках за природний газ Головного управління ВАТ «Чернігівгаз», умови якої передбачали роботу виключно за компютером та телефоном, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду, та яка не протипоказана їй за рекомендаціями МСЕК.

Заявниця зазначає, що наказом в.о. голови ВАТ «Чернігвгаз» №114 від 14.05.2007, на який посилається суд в своєму рішенні, на підприємстві встановлено застосування робітниками щоденних нормованих завдань відповідно до «Типових норм часу на технічне обслуговування та ремонт систем газопостачання», однак встановлено такі норми лише з 14.05.2007, тобто вже після прийняття позивача на роботу контролером.

Наголошує, що медичний висновок про наявність протипоказань на час переведення ОСОБА_4 на посаду контролера був відсутній, посадові інструкції контролера газового господарства, інструкції з охорони праці, техніки безпеки тощо, які надані відповідачем до матеріалів справи, не існували на момент прийняття її на роботу та стосуються більш пізнього періоду часу, а отже підстав для відмови в укладенні трудового договору відповідно до ч. 5 ст. 24 КЗпП України з боку відповідача не було.

Заявниця вказує, що була вимушена звернутись до суду через незаконне звільнення, яке відбулося саме з вини відповідача і яким їй було завдано моральної шкоди.

У запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 19 лютого 2016 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.12.2015 змінено; у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено; змінено формулювання причин звільнення ОСОБА_3, зазначивши, що ОСОБА_3 звільнена з посади контролера газового господарства відділу супроводження клієнтів - фізичних осіб управління обліку та балансів Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» 27 липня 2015 року за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України в звязку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоровя, який перешкоджає продовженню даної роботи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.06.2017 рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19.02.2016 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача адвоката ОСОБА_1, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, представника відповідача ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що на час прийняття позивачки на роботу контролером газового господарства вже був медичний висновок про протипоказання виконувати таку роботу за станом здоровя, вимоги про зміну формулювання причин звільнення не заявлено, а тому позивачка обґрунтовано була звільнена в звязку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу та забороною укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоровя. Відмову у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд мотивував недоведеністю позивачкою факту завдання моральної шкоди та вини відповідача в цьому.

Проте з такими висновками місцевого суду не може погодитись апеляційний суд через їх невідповідність обставинам справи і, як наслідок, неправильне застосування судом норм матеріального права.

Судом по справі встановлено, що згідно із наказом № 94-Л від 18 вересня 1984 року ОСОБА_3 була прийнята на роботу до Чернігівського обєднаного газового господарства «Чернігівгаз» (на даний час Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», далі по тексту ПАТ «Чернігівгаз») у службу захисту газопроводів від корозії монтером по захисту підземних газопроводів другого розряду з 25 вересня 1984 року (т. 1 а.с. 5-7, 59).

03 січня 2007 року позивачці була встановлена третя група інвалідності внаслідок загального захворювання та згідно висновку про умови та характер праці протипоказана тривала хода, відрядження, фізична праця (т. 1 а.с. 40).

У п.п. 9, 11.3.3 індивідуальної програми реабілітації інваліда, затвердженої 07.02.2007, визначено, що ОСОБА_3 не може виконувати важку фізичну працю (до 5 кг одноразово), тривала хода до 2 км з відпочинками, нічні зміни; може працювати в своїй професії з неповним робочим днем (т. 1 а.с. 50-53).

10.04.2007 згідно заяви ОСОБА_3 було видано наказ № 72-п про переведення позивачки з 10.04.2007, постійно, за її згодою, контролером газового господарства абонентної служби Управління по реалізації та розрахунках за природний газ Головного підрозділу ВАТ «Чернігівгаз» (т. 1 а.с. 116,117).

Наказом ПАТ «Чернігівгаз» № 169-п/тр від 01.08.2013 ОСОБА_3 з 01.08.2013 переміщено, за її згодою, контролером газового господарства відділу супроводження клієнтів-фізичних осіб управління обліку та балансів (т. 1 а.с. 140-176).

Після встановлення інвалідності ОСОБА_3 щорічно проходила переогляди, про результати яких інформувала роботодавця. В довідках МСЕК, виданих позивачці за результатами переоглядів, містяться наступні висновки(т. 1 а.с. 41 - 49):

у довідці сер. МСЕ-ЧНВ № 211830 від 13.01.2008 протипоказана важка фізична праця;

у довідці сер. МСЕ-ЧНВ № 327222 від 28.01.2009 протипоказані значні фізичні і психоемоційні навантаження;

у довідці сер. МСЕ-ЧНВ № 459540 від 14.01.2010 - протипоказані значні фізичні і психоемоційні перевантаження;

у довідці сер. МСЕ-ЧНВ № 204337 від 04.01.2011 протипоказані фізичні і психоемоційні навантаження;

у довідці сер. МСЕ-ЧНВ № 031595 від 17.01.2012 - протипоказані фізичні і психоемоційні навантаження;

у довідці сер. МСЕ-ЧНВ № 281636 від 04.01.2013 протипоказані фізичні та психоемоційні навантаження, тривала хода (більше 2 км без відпочинку і не більше однієї години на день);

у довідці серії АВ № 0129265 від 10.01.2014 протипоказані фізичні та психоемоційні навантаження, тривала хода;

у довідці серії АВА № 003833 від 16.01.2015 протипоказані фізичні та психоемоційні навантаження, тривала хода більше 2 км без відпочинку більше однієї години (т. 1 а.с. 41 - 49).

03 липня 2015 року на звернення голови правління ПАТ «Чернігівгаз» головою Чернігівської міської МСЕК була надана відповідь за № 16-05/132 згідно якої, ОСОБА_3, яка є інвалідом ІІІ групи від загального захворювання, роботу контролера газового господарства (тривала хода на протязі всього робочого дня незалежно від погодних умов по зняттю показників лічильників, рознесення квитанцій абонентам від 100 до 300 квартир щоденно) виконувати не може (т. 1 а.с. 11, 12).

27 липня 2015 року з посиланням на вищезазначений лист Чернігівської міської МСЕК відповідачем було запропоновано ОСОБА_3 переведення на вакантні посади: прибиральника виробничих приміщень, прибиральника службових приміщень. Ознайомившись із листом, ОСОБА_3 зазначила, що за станом здоровя прибиральницею працювати не може, просить надати їй як інваліду таку посаду, яка б відповідала стану її здоровя відповідного до чинного законодавства (т. 1 а.с. 63).

27 липня 2015 року президія профспілкового комітету ПАТ «Чернігівгаз» постановила надати згоду на звільнення контролера відділу супроводження клієнтів-фізичних осіб управління ОСОБА_3 за ст. 7 і ч. 5 ст. 24 КЗпП України, що вбачається з витягу з протоколу № 23 від 27 липня 2015 року (т. 1 а.с. 89-90).

Наказом ПАТ «Чернігівгаз» № 137-п/тр від 27.07.2015 звільнено ОСОБА_3, контролера газового господарства відділу супроводження клієнтів-фізичних осіб, 27 липня 2015 року, за ст. 7 і ч. 5 ст. 24 КЗпП України, в звязку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу та забороною укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоровя. Підставами звільнення зазначені: довідка Чернігівської МСЕК від 03 січня 2007 року серія МСЕ-ЧНВ № 384516; наказ від 10 квітня 2007 року № 72-п про переведення ОСОБА_3 контролером газового господарства абонентної служби управління по реалізації та розрахунках за природний газ; лист голови Чернігівської міської МСЕК від 03 липня 2015 року № 16-05/132 (т. 1 а.с. 8).

Статтею 7 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) встановлено, що особливості регулювання праці осіб, які працюють у районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я, тимчасових і сезонних працівників, а також працівників, які працюють у фізичних осіб за трудовими договорами, додаткові (крім передбачених у статтях 37 і 41 цього Кодексу) підстави для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов (порушення встановлених правил прийняття на роботу та ін.) встановлюються законодавством.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 N 9, вирішуючи питання про припинення трудового договору у зв'язку з порушенням правил прийняття на роботу, суди повинні враховувати, що звільнення з цих підстав може мати місце у випадках, коли відповідно до ст. 7 КЗпП України спеціальною нормою законодавства України передбачено обмеження на прийняття на роботу за певних умов.

Спеціальне застереження в ст. 7 КЗпП України зроблено щодо можливості встановлення законодавством такої додаткової підстави для припинення трудового договору як порушення встановлених правил прийняття на роботу. Таке порушення назване як приклад додаткової підстави для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов, що може встановлюватися законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 24 КЗпП України забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров'я.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення.

Відповідачем в обґрунтування правильності звільнення ОСОБА_3 за ст. 7 і ч. 5 ст. 24 КЗпП України зазначалось, що робота за професією «Контролер газового господарства» передбачає тривалу ходу на протязі всього робочого дня, незалежно від погодних умов, з метою зняття показників лічильників та внесення їх до журналу, рознесення квитанцій абонентам від 100 до 300 квартир щоденно, внесення даних лічильників до журналу, проведення розяснень абонентам з питань існуючого порядку оплати за використаний газ, норми та тарифи на газ, перевірку наявності та цілісності пломб на лічильнику. На підтвердження зазначеного ним надано:

- копію наказу № 114 від 14 травня 2007 року «Про застосування нормованих завдань», згідно якого з 14.05.2007 встановлено застосування робітниками щоденних нормованих завдань, зокрема для контролерів газового господарства встановлено наступну норму обслуговування: в житлових будинках приватної власності громадян, газифікованих природним газом 1100 квартир ( садиб) на рік; в житлових будинках ЖЕК, ЖБК, відомств - 3000 квартир (садиб) на рік; комунально-побутових обєктів промислових 40-45 обєктів на місяць; побутових 221 обєктів на місяць. Встановлено норму часу на виконання робіт із зняття показників побутового лічильника газу: в житлових будинках приватної власності громадян 100 показників побутового лічильника в один день; в житлових будинках ЖЕК, ЖБК, відомств -150 показників побутового лічильника за один день (т. 1 а.с. 178);

- копії посадових інструкцій контролера газового господарства абонентної служби ПАТ «Чернігівгаз» УРРПГ, затверджених головою правління 19 вересня 2011 року та 05 серпня 2013 року, з якими позивачка ознайомлена під підпис (т. 1 а.с. 25-30);

- копії інструкцій з охорони праці № 00.60.03 для контролера газового господарства відділу супроводження клієнтів фізичних осіб за 2011, 2014 роки, з якими позивачка ознайомлена під підпис (т. 1 а.с. 32-39, 194-201);

- копії інструкцій з охорони праці для працівників газового господарства, які виконують роботу пересуваючись пішки за 2011, 2014 роки, з якими позивачка ознайомлена під підпис (т. 1 а.с. 203-209, 219-229).

Як вбачається із вищепереліченого, всі надані відповідачем документи датовані після 10.04.2007, тобто після дати переведення ОСОБА_3 на посаду контролера газового господарства абонентної служби Управління по реалізації та розрахунках за природний газ Головного підрозділу ВАТ «Чернігівгаз». Матеріали справи не містять доказів того, що станом на 10.04.2007 вказана посада за умовами праці передбачала тривалу ходу, відрядження, фізичну працю, тобто за медичним висновком була б протипоказана ОСОБА_3 за станом здоровя.

Посадова інструкція, що була чинна на момент переведення ОСОБА_3, з якої можна було б установити коло обовязків позивачки на посаді контролера газового господарства та, з урахуванням медичного висновку від 03.01.2007 і індивідуальної програми реабілітації інваліда від 07.02.2007, встановити її можливу невідповідність займаній посаді, відсутня, оскільки, за поясненнями відповідача, така інструкція була знищена після заміни новою у відповідності до встановлених правил.

Слід також зауважити, що у відповіді начальника Управління з персоналу ПАТ «Чернігівгаз» від 15.04.2015 на звернення ОСОБА_3 про надання їй іншої роботи у звязку зі станом здоров'я, зазначено, що на посаду контролера газового господарства УРРПГ у 2007 році її було переведено за станом здоров'я, відповідно висновкам довідки МСЕК і надана робота відповідає стану здоров'я позивачки (т. 1 а.с. 102).

Посилання відповідача на те, що в обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 не надано будь-яких доказів, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки обовязок доведення правильності звільнення працівника покладається на роботодавця.

В ухвалі ВССУ від 07 червня 2017 року, якою скасовано рішення апеляційного суду Чернігівської області від 19 лютого 2016 року у даній справі, зазначено, що норма ч. 5 ст. 24 КЗпП України підлягає перевірці при прийнятті на роботу, а відтак, з урахуванням конкретних обставин справи не може бути підставою для звільнення працівника.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що на момент переведення ОСОБА_3 на посаду контролера газового господарства абонентної служби Управління по реалізації та розрахунках за природний газ Головного підрозділу ВАТ «Чернігівгаз» були відсутні підстави вважати, що запропонована робота протипоказана їй за станом здоровя і укладення трудового договору є порушенням встановлених правил прийняття на роботу, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання незаконним наказу від 27 липня 2015 року № 137-п/тр про її звільнення за ст. 7 і ч. 5 ст. 24 КЗпП України та поновлення на роботі підлягають задоволенню.

Апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 про поновлення її на посаді контролера за умовами праці відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда, оскільки такі вимоги не є конкретними. Крім того, програма індивідуальної програми реабілітації інваліда затверджується після чергового переогляду, а на час постановлення рішення апеляційним судом така програма відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок).

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника

Середньоденна заробітна плата позивача, відповідно до довідки ПАТ «Чернігівгаз» № Сг011 СЛ 6824 0917 від 22.09.2017, становить 117 грн 50 коп. (а.с. 140). З ПАТ «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 липня 2015 року по 03 жовтня 2017 року включно, що складає 549 робочих днів, в розмірі 64 507 грн 50 коп. (117,50 х 549).

Апеляційний суд погоджується з доводами позивачки про те, що незаконним звільненням з роботи їй заподіяно моральної шкоди, яка полягає в порушенні нормального способу життя та виходячи з положень ст. 237-1 КЗпП України, з урахуванням характеру та обсягу заподіяних позивачці моральних страждань, вини відповідача, а також виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Таким чином, рішення суду першої інстанції, на підставі п. 3,4 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3

Частинами 1, 3, 5 статті 88 ЦК України встановлено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_3, як позивач у справі про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

За вимогу майнового характеру ставка судового збору відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (у редакції чинній на час подання позову), становила 645,08 грн (1% х 64 507,50 грн).

За вимогу немайнового характеру ставка судового збору відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»(у редакції чинній на час подання позову), становила 243,60 грн.

За дві вимоги немайнового характеру (визнання наказу про звільнення незаконним та стягнення моральної шкоди) на час подання позову ставка судового збору становила 487,20 грн (243,60 грн + 243,60 грн)

За розгляд справи судом першої інстанції з ПАТ «Чернігівгаз» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 132,28 грн (645,08 грн + 487,20 грн).

У звязку із задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_3, з ПАТ «Чернігівгаз» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за апеляційний розгляд справи в сумі 1 245,51 грн (1 132,28 х 110%).

Всього, на підставі ч.ч. 1, 3, 5 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 377,79 грн. (1 132,28 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції + 1 245,51 грн. за розгляд справи в апеляційній інстанції).

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309 ч. 1 п. 3, 4, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати наказ Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» від 27 липня 2015 року № 137-п/тр про звільнення з роботи ОСОБА_3 незаконним.

Поновити ОСОБА_3 на посаді контролера газового господарства відділу супроводження клієнтів фізичних осіб управління обліку та балансів Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_3 64 507 (шістдесят чотири тисячі пятсот сім) грн 50 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу без утримання податків та інших обовязкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_3 3000 (три тисячі) грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на користь держави 2 377 (дві тисячі триста сімдесят сім) грн 79 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: