Справа № 192/577/17
Провадження № 2/192/286/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" серпня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Щербини Н. О.,
за участі секретаря судового засідання - Кіреєвої В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Солоне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 27 грудня 2007 року ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору б/н отримала кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Позивач посилається на те, що у відповідності до умов договору він свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, визначеному договором, а відповідач свої зобовязання не виконала належним чином, у звязку з чим станом на 31 березня 2017 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 11 290 гривень 50 копійок, з яких 672 гривні 61 копійка - заборгованість за кредитом, 7 642 гривні 15 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 200 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також нараховані штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 250 гривень (фіксована частина) та 525 гривень 74 копійки (процентна складова), у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.
Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.33), в судове засідання 17 серпня 2017 року не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.21), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохали їх задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1, яка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином за місцем її реєстрації (а.с.25), звідки повістка про виклик до суду повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.34-36), в судове засідання 17 серпня 2017 року не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не подала і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами.
Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.17-19), як позикодавцем, та відповідачем ОСОБА_1 згідно анкети-заяви від 27 грудня 2007 року, відповідно до якої відповідач висловила бажання на оформлення на своє імя кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з базовою ставкою 22,80 % на рік на залишок заборгованості, був укладений договір від 27 грудня 2007 року (а.с.7), оскільки відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Своїм підписом в заяві від 27 грудня 2007 року відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с.7 зворот), а відповідно до п. п.3.1-3.3 Умов та Правил надання банківських послуг позивач зобовязався надати позивачу кредит та за своїм рішенням встановити розмір кредитного ліміту, який був встановлений у відповідності до п. 3.2,3.3 Умов та Правил надання банківських послуг в розмірі 2000.00 гривень.
В свою чергу відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором, а банк відповідно до п.5.2 Умов та Правил надання банківських послуг має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором, а при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову п.8.6. (а.с.12 на звороті).
Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту, відсотки, нараховані за порушення умов договору та штрафи, у звязку з чим, за розрахунками позивача (а.с.5,6) станом на 31 березня 2017 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 11 290 гривень 50 копійок, з яких 672 гривні 61 копійка - заборгованість за кредитом, 7 642 гривні 15 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 200 заборгованість за пенею та комісією (а.с.5,6), що свідчить про істотне порушення відповідачем в односторонньому порядку умов укладеної угоди, внаслідок чого суд у відповідності до ст.ст. 526, 611,615, 1049, 1054 ЦК України вважає необхідним стягнути зазначену заборгованість з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.
На підставі зазначеного, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача нарахований штраф у вигляді фіксованої частини в розмірі 250 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 525 гривень 74 копійки, які передбачені пунктом 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.12 зворот), оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором б/н від 31 березня 2017 року в розмірі 11 290 гривень 50 копійок, з яких 672 гривні 61 копійка - заборгованість за кредитом, 7 642 гривні 15 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 200 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також нараховані штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 250 гривень (фіксована частина) та 525 гривень 74 копійки (процентна складова), оскільки в добровільному порядку відповідачка зазначену заборгованість не сплачує, а доказів щодо сплати такої ОСОБА_1 суду не надала.
Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути у звязку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст.ст. 258, 267, 526-530, 536, 543, 549-551, 553-559, 572-593, 598, 610-615, 624, 625, 638-654, 1046-1056-1 ЦК України; керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, п.6 ч.3 ст.79, 88, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором № б/н від 27 грудня 2007 року заборгованість станом на 31 березня 2017 року за кредитом в розмірі 672 (шістсот сімдесят дві) гривні 61 копійка, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 7 642 (сім тисяч шістсот сорок дві) гривні 15 копійок, заборгованість за пенею та комісією в розмірі 2 200 (дві тисячі двісті) гривень, штраф (фіксована частина) в розмірі 250 (двісті пятдесят) гривень та штраф (процента складова) в розмірі 525 (пятсот двадцять пять) гривень 74 копійки, а всього 11 290 (одинадцять тисяч двісті девяносто) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина