Справа № 752/5018/17
Провадження по справі № 2/752/3179/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22.11.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хоменко О.Л.,

при секретарі Павлюху П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування зазаконом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 24.11.1990 року між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Спадкоємцями першої черги є вона та син померлого ОСОБА_2

Весь час до дня смерті спадкодавця вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1. Таким чином, вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину.

Звернувшись до Другої київської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, вона отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрований: ? частина за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою київською державною нотаріальною конторою 25.06.1997 року, ? частина - за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою київською державною нотаріальною конторою 02.04.1998 року.

Згідно рішення Московського районного суду м.Києва від 11.11.1997 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Другою київською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_3 25.06.1997 року за №7-1752, визнане недійсним. Другу київську державну нотаріальну контору зобов'язано встановити коло всіх спадкоємців та їх частки у спадщині після смерті ОСОБА_5

На підставі даного рішення суду Другою київською державною нотаріальною конторою 02.04.1998 року за №7-1231 було видано свідоцтво про право на спадщину на ? частку у спадщині (тобто на ? частину вказаного житлового будинку) на ім`я ОСОБА_4.

Спадкодавець повторно в нотаріальну контору не звернувся, свідоцтво про право на належну йому частку у спадщині після смерті його батька ОСОБА_5 не отримав та у встановленому законом порядку не зареєстрував.

Таким чином, право власності на ? частину житлового будинку №12 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у спадкодавця ОСОБА_3 не виникло.

Як вбачається з рішення Московського районного суду м.Києва від 11.11.1997 року, батько померлого ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, мав на праві власності домоволодіння АДРЕСА_1, яке 09.04.1987 року спочатку заповів сину, чоловіку позивача, а потім 04.03.1988 року заповів в рівних долях сину (спадкодавцю) та своїй дочці, сестрі спадкодавця ОСОБА_4

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

На момент смерті ОСОБА_5 спадкодавець проживав разом з ним.

Після смерті ОСОБА_5 чоловік позивача прийняв спадщину, що складалася з ? частини жилого будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1, що належав померлому на підставі договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою 19.08.1950 року за реєстровим №25009, зареєстрованого в Київському бюро технічної інвентаризації 24.02.1997 року, оскільки вступив у володіння спадковим майном та подав відповідну заяву до Другої київської державної нотаріальної контори.

Отже прийнята спадщина після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, що складалася з ? частини жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, належала померлому з моменту відкриття цієї спадщини, тобто з 01.11.1995 року. Іншу частку спадщини прийняла сестра померлого ОСОБА_4, яка отримала свідоцтво про право на спадщину, видане Другою державною нотаріальною конторою 02.04.1998 року.

Однак спадкодавець за життя з невідомих причин не отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі.

Вважає, що має право на ? частину спадкового майна після померлого чоловіка ОСОБА_3, що складається з ? частини жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами (згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок) на земельній ділянці площею 830 кв.м та просить постановити рішення про визнання за нею права власності на ? частину зазначеного будинку.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина його неявки суду не відома.

Суд, заслухавши позивача, її представника та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач з 24.11.1990 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

На день смерті ОСОБА_3 позивач проживала разом з ним та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

09.02.2016 року позивач звернулась до Другої київської державної нотаріальної контор із заявою про прийняття спадщини. З аналогічною заявою до нотаріальної контори звернувся син померлого ОСОБА_2- відповідач у справі.

Постановою Державного виконавця Другої київської державної нотаріальної контори від 13.07.2016 року сторонам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Як вбачається з інформаційної довідки ПБ-2016 №249 від 02.03.2016 року, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризаціі та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрований: ? частина за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою київською державною нотаріальною конторою 25.06.1997 року, №7-1752; ? частина - за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою київською державною нотаріальною конторою 02.04.1998 року, №7-1231.

Рішенням Московського районного суду м.Києва від 11.11.1997 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Другою київською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_3 25.06.1997 року за №7-1752, визнане недійсним. Другу київську державну нотаріальну контору зобов'язано встановити коло всіх спадкоємців та їх частки у спадщині після смерті ОСОБА_5

На підставі даного рішення суду Другою київською державною нотаріальною конторою 02.04.1998 року за №7-1231 було видано свідоцтво про право на спадщину на ? частку у спадщині (тобто на ? частину вказаного житлового будинку) на ім`я ОСОБА_4.

Однак ОСОБА_3 повторно в нотаріальну контору не звернувся, свідоцтво про право на належну йому частку у спадщині після смерті його батька ОСОБА_5 не отримав та у встановленому законом порядку не зареєстрував.

Разом з тим вбачається, що спадкодавцю на момент смерті належала ? частина житлового будинку.

Згідно ст.1216 ЦКУкраїни спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1258 ч.1 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1296 ч.3 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст.19 п.1 п.п.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що право установлювальним документом, на підставі якого провадиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, може бути рішення, що набрало законної сили про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

Враховуючи, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є позивач та відповідач, кожному з них належить по ? частці від спадкового майна, тобто від ? частини житлового будинку АДРЕСА_1.

За таких обставин суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на ? частину будинку АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 328,1216, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину будинку АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: