Справа № 459/477/17 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/4665/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третіх осіб: КП "Червонограджитлокомунсервіс", Червоноградського міського ВДВС ГТУЮ у Львівській області про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 в лютому 2017 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди. В позовній заяві послалася на те, що відповідачка самовільно без відповідних дозволів в 2009 році прибудувала до своєї квартири балкон, влаштувавши в несучій стіні їхнього будинку вихід з кухні на цей балкон, що призвело до порушення безпеки їхнього будинку. Крім того, дах прибудови указаної вище дуже нагрівався, що призводило до того, що вона в своїй квартирі не могла знаходитись, так як тепло з даху відбивалося у її квартиру. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26.01.2016 року задоволено її позов до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру після реконструкції. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 року у справі № 813/3282/15 зобовязано ОСОБА_3 за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити (розміром 1,57*1,31 метра), зовнішньої цегляної стіни по фасаду будинку на балконній плиті (розміром 1,57*0,9 метра) віконного блоку та покриття по деревяних несучих конструкціях (розміром 1,57*1,53 метра) та привести квартиру до попереднього стану згідно поверхневого плану квартири. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016 року вказану постанову залишено без змін. На сьогоднішній день самочинна добудова знесена лише частково. Діями відповідачки порушуються її права як співвласника допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою, в зв»язку з чим триваючими винними діями їй завдано душевних страждань та моральної шкоди, в зв»язку з чим просила стягнути з відповідачки на свою користь 20000 грн.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що матеріалами справи доведено протиправні діяння ОСОБА_3 по самочинному будівництву балкону, що призвело до грубого порушення її законних прав, душевних страждань, які вона була змушена переносити. Вважає, що причинний звязок між такими протиправними діяннями і душевними стражданнями, які вона змушена переносити і переносить протягом тривалого терміну, у справі доведений повністю. Також не погоджується із твердженням в оскаржуваному рішенні, що вона не навела доказів та обґрунтувань розміру морального відшкодування спричиненої їй шкоди. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути в її користь судові витрати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3 про заперечення вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено такі обставини.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26.01.2016 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру після реконструкції. Вказаним рішенням суду встановлено факт порушення прав ОСОБА_2, квартира якої розташована над квартирою ОСОБА_3, як співвласника допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. (а.с.12-13)

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 року, із урахуванням ухвали цього ж суду від 31.01.2017 року, у справі № 813/3282/15 зобовязано ОСОБА_3 за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити (розміром 1,57*1,31 метра), зовнішньої цегляної стіни по фасаду будинку на балконній плиті (розміром 1,57*0,9 метра) віконного блоку та покриття по деревяних несучих конструкціях (розміром 1,57*1,53 метра) та привести квартиру до попереднього стану згідно поверхневого плану квартири.

Згідно з повідомленнями КП «Червонограджитлокомунчсервіс» від 10.04.2017 року, 14.04.2017 року № 1317/03, № 1379/03 працівниками КП «Червонограджитлокомунсервіс» було проведено зовнішній огляд квартири ОСОБА_3 та встановлено наступне: залізобетонна плита не демонтована, зовнішня цегляна стіна на балконній плиті демонтована до розмірів 1,57-0,99 м, віконний блок та покриття по дерев»яних конструкціях демонтовано, квартира не відповідає проекту, а саме, в кухні взамін віконного блоку змонтовано дверний блок.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведений факт заподіяння їй моральних страждань неправомірними діями відповідача, не доведено причинного зв'язку між діями останньої та спричиненням моральних страждань, також не наведено жодних доказів у чому полягає та чим саме керувалася позивач визначаючи розмір морального відшкодування.

Однак з таким висновком погодитись не можна, так як суд його дійшов з порушенням норм матеріального права, в зв»язку з чим рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом вказаної статті вина заподіювача шкоди презюмується, і обов»язок доказування відсутності вини покладається на останнього.

Відповідно до ч. 1, п. 2 та п.3 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Усупереч зазначеним положенням закону та встановленим обставинам, суд першої інстанції не дав оцінку посиланню ОСОБА_2 не тільки на протиправну поведінку відповідачки по справі, яка встановлена рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26.01.2016 року, а й посиланню на душевні страждання, яких вона зазнала у зв»язку з пошкодженням майна несучої стіни під її квартирою, співвласником якої є позивачка по справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

А відтак, оскільки в справі безспірно встановлено протиправність і винність дій відповідачки по справі, наявність причинного зв'язку між цими діями і душевними стражданнями позивачки у зв»язку з пошкодженням її майна, порушенням звичного способу життя та необхідність докладання зусиль для його відновлення, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є підставними, а тому враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, вимоги розумності і справедливості, з відповідачки слід стягнути на користь позивачки на відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 травня 2017 року скасувати. Ухвалити нове рішення. Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 1000 (одну тисячу) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_4