Справа № 630/377/17
Провадження № 2/630/293/17
02 жовтня 2017 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
Головуючого судді Малихіна О.О.
за участю секретаря Косенко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, -
Позивач ОСОБА_1, в особі свого представника ОСОБА_2, звернувся до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень просить:
встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Договір на право побудови будинку і безстрокове користування земельною ділянкою в АДРЕСА_1, виданий Люботинською Держнотконторою, 05 червня 1985 року, реєстр №1159 на ім'я ОСОБА_3, дійсно належить ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4.
встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4;
встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5;
визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 16,70 кв.м., загальною площею 28,50 кв.м., підсобною площею 11,80 кв.м. з огорожею «1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.
В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_2 вказувала, що житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований за дідом позивача ОСОБА_3 на підставі договору на право побудови і безстрокове користування земельною ділянкою. Після смерті ОСОБА_3 спадщину фактично прийняв його син і батько позивача по справі - ОСОБА_5, однак, за життя право власності на житловий будинок оформити не встиг. Позивач є спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_5, але оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі він не має можливості, оскільки наявна розбіжність в написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця. А тому отримавши, постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, ОСОБА_1 був змушений звернутися із даним позовом до суду.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, але його представник ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву, в якій вказувала, що повністю підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просила справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача.
Представник Люботинської міської ради Харківської області до суду не з'вився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенесення розгляду справи відповідач до суду не подавав. За таких обставин суд розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні.
В судовому засіданні встановлено наступне.
Спірним є житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який згідно із довідкою КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» № 30 від 30 січня 2017 року зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі договору на право побудови будинку і безстрокове користування земельною ділянкою, виданого Люботинською Держнотконторою 05 червня 1985 року, реєстр №1159, що підтверджується довідкою КП «Люботинське БТІ» №30 від 30 січня 2017 року.
Відповідно до технічного паспорту, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» від 30 січня 2017 року на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, були побудовані: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 28,50 кв.м., із них житловою площею 16,70 кв.м., підсобною площею 11,80 кв.м., огорожа №1.
За клопотанням представника позивача було витребувано та оглянуто під час судового розгляду інвентаризаційну справу № 6652 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Так, як вбачається із тексту договору на право побудови будинку і безстрокове користування земельною ділянкою, який знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи, він був укладений 24 квітня 1950 року представником Комунгоспу виконавчого комітету Люботинської міської ради народних депутатів та громадянином ОСОБА_3, прізвище якого було виправлено на «ОСОБА_3». Згідно із цим договором ОСОБА_3 було дозволено побудувати жилий одноповерховий дерев'яний будинок на безкоштовно відведеній йому земельній ділянці у безстрокове користування за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому під час проведення поточних інвентаризацій домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, прізвище власника вказано, як «ОСОБА_3».
Станом на 1952 рік питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.
Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом.
Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.
А тому суд приходить до висновку, що Договір на право побудови будинку і безстрокове користування земельною ділянкою в АДРЕСА_1, виданий Люботинською Держнотконторою, 05 червня 1985 року, реєстр №1159 на ім'я ОСОБА_3, дійсно належить ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1, виданим ІНФОРМАЦІЯ_4 Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблений відповідний актовий запис № 180.
Враховуючи, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв'язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року.
Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4.
Спадкоємцем на відкриту після смерті спадщину є його син ОСОБА_5, що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого.
Згідно із ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Спадщину у вигляді житлового будинку після смерті ОСОБА_3 прийняв його син ОСОБА_5, оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та використовував житловий будинок для проживання, що підтверджується копією національного паспорту серія НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_5 20 грудня 2000 року Люботинським МВ УМВС, в якому є відмітка про зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1212/01-16 від 06 вересня 2017 року після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину за період 1996-2017 нікому не видавалися.
Відповідно до копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3, виданого відділом ЗАГС Люботинської міської ради народних депутатів Харківського району Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_8 перебували у шлюбі з 20 січня 1948 року.
Відповідно до ст.ст. 13, 26, 130 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану Української РСР 1926 року, в редакції чинній за період 1950-1968 роки, діти іменуються прізвищем своїх батьків, місцем проживання неповнолітніх дітей є місце проживання їх батьків, а тому суд приходить до висновку, що за вказано адресою проживала родина ОСОБА_8, отже ОСОБА_5 дійсно є сином ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4, виданим 10 січня 2017 року Люботинським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
Тому з ІНФОРМАЦІЯ_5 відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_5, яка скаладається з житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1212/01-16 від 06 вересня 2017 року після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця ОСОБА_1, інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини в шестимісячний строк в нотаріальній конторі зареєстровано не було. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1, ОСОБА_1 було відмовлено, в зв'язку із розбіжностями в написанні прізвища власника будинку та спадкоємця.
Згідно із положеннями ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування за законом відносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки .
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Факт родинних відносин спадкодавця ОСОБА_5 та спадкоємця ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5, виданого відділом ЗАГС виконавчого комітету Люботинської міської ради народних депутатів та копією національного паспорту серія НОМЕР_6, виданого Люботинським МВ УМВС 24 вересня 1998 року, з яких вбачається, що при перекладі з російської на українську мову відбулася зміна в написанні прізвища спадкоємця, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно є сином спадкодавця ОСОБА_5
Таким чином ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги успадкував житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_5, а тому суд задовольняє позов повністю та визнає за ним право власності на вказаний житловий будинок в цілому.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 529, 534, 549, ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 1220, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Встановити факт, що Договір на право побудови будинку і безстрокове користування земельною ділянкою в АДРЕСА_1, виданий Люботинською Держнотконторою, 05 червня 1985 року, реєстр №1159 на ім'я ОСОБА_3, дійсно належить ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4.
Встановити факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.
Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 16,70 кв.м., загальною площею 28,50 кв.м., підсобною площею 11,80 кв.м. з огорожею «1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.
Рішення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Люботинського міського суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

На заочне рішення відповідачем протягом 10 днів, з моменту отримання копії рішення, до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд.

Суддя О. О. Малихін