АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 685/1287/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1572/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар Філіпчук О.С., Лапко Ю.В.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства «Кузьминці» на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2017 року у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Кузьминці» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» про визнання недійсними договорів оренди землі,

встановила:

В жовтні 2016 року позивач СФГ «Кузьминці» звернувся з позовом та просив визнати недійсними договори оренди землі, укладені 28 грудня 2015 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Україна 2001», скасувати їх державну реєстрацію від 12 січня 2016 року за №12913695 та №12913574.

В обґрунтування вимог зазначив, що 1 липня 2007 року між СФГ Кузьминці та ОСОБА_4 укладено договори оренди земельних ділянок загальною площею 3,08га в межах Поляхівської сільської ради, які належали ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Договори укладено строком на 15 років, про що 16 листопада 2007 року у Теофіпольському відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» вчинено записи за №16 та №18. Пунктом 40 зазначених договорів передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Після смерті ОСОБА_4 її спадкоємець ОСОБА_3 21.10.2015 року одержала свідоцтва про право на спадщину та зареєструвала право приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:005:0058 та :04:005:0056. ОСОБА_3 28.12.2015 року уклала договори оренди зазначених земельних ділянок з ТОВ «Україна 2001» строком на сім років. Вважає, що відповідно до ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України договора оренди землі, укладені з ТОВ «Україна 2001», є недійсними, так як _____________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції ОСОБА_5

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: 23

укладені всупереч вимогам ст.1218 ЦК України, ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» та п.40 договорів оренди землі від 01.07.2007 року.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі СФГ «Кузьминці» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Представник апелянта вказав, що позивачем надано суду належним чином посвідчені копії укладених у 2007 році договорів оренди земельних ділянок. Також, судом не враховано, що сторонами не оспорювався факт укладення цих договорів.

Представник апелянта СФГ «Кузьминці» - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідач ОСОБА_3 та представник ТОВ «Україна 2001» повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилися.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду оригіналів договорів оренди земельних ділянок, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог і стороною яких він являється.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №800056 була власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,78га та 1,30га, що розташовані на території Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

ОСОБА_4 померла 12 лютого 2015 року, спадкоємцем після смерті якої є ОСОБА_3

Відповідачу ОСОБА_3 належать на праві власності земельні ділянки площами 1,3055га та 1,7770га з кадастровими номерами :04:005:0058 та :04:005:0056, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.

28 грудня 2015 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Україна 2001» були укладені договори оренди землі з кадастровими номерами :04:005:0056 та :04:005:0058, відповідно до яких ОСОБА_3 передала вищезазначені земельні ділянки в оренду ТОВ «Україна 2001» строком на 7 років. 12 січня 2016р. договори зареєстровані державним реєстратором реєстраційної служби Тефіпольського районного управління юстиції Хмельницької області ОСОБА_6 за індексними номерами: 27794881 та 27795115 (а.с.105-112, 17-18).

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що положеннями пункту 40 договорів оренди, укладеними між ОСОБА_4 та СФГ «Кузьминці», визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди земельної ділянки.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано копії договорів оренди землі, укладених 01.07.2007 року між ОСОБА_4 та СФК «Кузьминці» (а.с 7-9, 2-14).

Разом з тим, відповідачем ОСОБА_3 також надано копії договорів оренди землі, умови яких за своїм змістом відрізняються від умов договорів оренди землі, наданих СФГ «Кузьминці» (а.с.59-68).

В наданих сторонами копіях договорів оренди землі різними за змістом є пункти: 10 (нарахування орендної плати), 23 (поліпшення стану земельної ділянки), 26 (обтяження щодо використання земельної ділянки), 27 (припинення або зміна обтяжень), 32 (ризик загибелі), 33 (страхування обєкта оренди), 39 (розірвання договору оренди землі) та 40 (наслідки переходу права власності на земельну ділянку).

Також, в копіях договорів оренди, наданих відповідачем, в п.40 (перехід права власності на земельну ділянку) передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив, що оригінали договорів оренди землі перебували у голови СФГ «Кузьминці» і саме з них він зробив копії, які надав відповідачу.

Згідно з ч.3 ст.10, частин 1 та 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Позивачем СФГ «Кузьминці» не надано суду оригіналів договорів оренди земельних ділянок, укладених з ОСОБА_4, на які він посилається як на підставу своїх вимог, і стороною яких він являється.

Суд першої інстанції відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України сприяв сторонам в забезпеченні можливості надати суду оригінали договорів оренди землі.

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11.04.2017 року витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області оригінали договорів оренди землі, укладених 01 липня 2007 року між СФГ «Кузьминці» та ОСОБА_4

Листом начальника відділу у Теофіпольському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 07 червня 2017 року № 330/415-17 повідомлено, що надати оригінали договорів немає можливості у звязку із їх відсутністю.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки представником СФГ «Кузьминці» на підтвердження умов договорів оренди землі щодо переходу права на оренду земельної ділянки після смерті фізичної особи-орендаря не надано оригіналів договорів оренди землі, укладених між СФГ «Кузьминці» та ОСОБА_4

Не заслуговують на увагу посилання представника апелянта на те, що судом не враховано наявність належно посвідчених копій договорів оренди землі, укладених з СФГ «Кузьминці», оскільки оригіналів договорів оренди землі у судовому засіданні у суді першої та апеляційної інстанції не надано.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Кузьминці» відхилити.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ ОСОБА_8

Судді: /підпис/ ОСОБА_9

/підпис/ ОСОБА_10

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова