УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ГоловуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П.,Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк» (далі - ПАТ «Фідокомбанк») звернулося до суду із зазначеним позовом, просило в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором № 014/0456/3/16242 від 27 травня 2008 року в сумі 463 252,54 грн звернути стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка перебувала у спільній сумісні власності ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та знаходиться в іпотеці ПАТ «Фідокомбанк» на підставі договору іпотеки, укладеного між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 27 травня 2008 року шляхом визнання за ПАТ «Фідокомбанк» права власності на дану квартиру за ціною, визначеною у звіті суб'єкта оціночної діяльності і яка складає 156 800,00 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2015 року, позов задоволено.

Звернуто стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та знаходиться в іпотеці ПАТ «Фідокомбанк» на підставі договору іпотеки, укладеного між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 27 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за реєстровим № 1413 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0456/3/16242 від 27 травня 2008 року в сумі 463 252,54 грн шляхом визнання за ПАТ «Фідокомбанк» права власності на дану квартиру за ціною, визначеною у звіті суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_10, яка складає 156 800,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, районний суд з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, а тому наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на нього.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 27 травня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником прав і зобов'язань якого є ПАТ «ФІДОКОМБАНК», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 014/0456/3/16242, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 37 600,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 26 травня 2018 року зі сплатою 14,5 % відсотків річних.

Відповідач зобов'язався здійснювати безготівкові платежі або готівкою, в касу кредитора щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту.

Погашення кредиту та відсотків здійснюється згідно з графіком платежів наведеним в додатку № 1 до договору з остаточним погашенням отриманого кредиту до 26 травня 2018 року.

Позивач взяті зобов'язання за умовами кредитного договору виконав належним чином та у повному обсязі надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 37 600,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 0456/206778 від 27 травня 2008 року та меморіальним ордером № 0456/208204 від 28 травня 2008 року.

В забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 27 травня 2008 року укладено договір іпотеки № 014/0456/3/16242/01, за яким в іпотеку передано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_6 свої зобов'язання виконав частково, повністю кошти не повернув і станом на 27 червня 2013 року заборгованість становила 57 957,28 доларів США, із яких: 35 693,95 доларів США - заборгованості по кредиту, 22 263,33 доларів США - заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами; 12 711,46 доларів США - нарахована пеня за прострочення оплати по кредиту і по відсоткам.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

З урахуванням наведеного, суди попередніх інстанцій у порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК не з'ясували чи передбачено договором іпотеки передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у судовому порядку та чи наділений суд повноваженнями вирішувати вказане питання таким способом.

Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, під час нового розгляду судам необхідно звернути увагу та врахувати, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 квітня 2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Кіровоградської від 15.07.2015 року залишено без змін, задоволено позов ОСОБА_7 до ПАТ «Фідобанк» та визнано недійсним договір іпотеки № 014/0456/3/16242/1, укладений 27 травня 2008 року між ВАТ «Ерстебанк» та ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Керуючись ст. ст. 336, 338, 348 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова