Єдиний унікальний номер: 448/1535/16-ц
Провадження № 2/448/189/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10.05.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Романченко І.А.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

прокурора Демчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Мостиська районна державна адміністрація Львівської області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 16.11.2016 року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її дочка - відповідачка ОСОБА_2 07.09.2014року народила сина ОСОБА_4.

Стверджує, що відповідачка від народження сина приділяє йому мало уваги. Коли сину виповнилось півроку, відповідачка залишила його на її (позивачки) виховання, а сама пішла з дому.

Також вказує, що відповідачка зловживає спиртними напоями, проживає з різними співмешканцями, адресу свого місця проживання не повідомляє, про дитину не дбає, матеріально її не забезпечує, не займається її вихованням, протягом останнього року вдома зявлялася лише один раз у квітні, жодного разу не поцікавилася здоровям та самопочуттям дитини, не цікавиться його розвитком. Син матері не знає.

З огляду на наведене, просить суд позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4, 07.09.2014року народження.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала.

Представник третьої особи - Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову не заперечила та підтримала висновок органу опіки та піклування №02-29/54 від 11.01.2017року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_4, 07.09.2014року народження.

Прокурор Демчук Г.В. в судовому засіданні позов підтримала.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 - відповідачка по справі, є матірю неповнолітнього сина ОСОБА_4, 07.09.2014року народження.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін, відповідачка ОСОБА_2 є одинокою матірю, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не зявляється вдома за місцем свого проживання вже тривалий час, дитину не відвідує, не підтримує постійного контакту з дитиною, не надає дитині матеріальної допомоги, не забезпечує її одягом та взуттям, не цікавиться її життям, навчанням та вихованням, не піклується про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Дитина проживає разом з бабою ОСОБА_1 (позивачкою у справі) в с.Старява Мостиського району Львівської області, де для дитини створені всі належні умови для проживання та виховання.

Вищенаведені обставини в сукупності, на думку суду, свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання своєї дитини та свідомо нехтує батьківськими обов'язками.

Вказані обставини сторонами неоспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про народження дитини серії І-СГ №421383; витягом із протоколу засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області від 26.08.2016року; актом обстеження житлово-побутових умов проживання сімї ОСОБА_1 №2214 від 05.09.2016року; копією свідоцтва про народження відповідачки ОСОБА_2; копією паспорта громадянина України позивачки ОСОБА_1; висновком Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування №02-29/54 від 11.01.2017року.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно ст.ст. 12, 15 вказаного Закону виховання в сімї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні.

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Відповідно до статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Так, згідно висновку Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування №02-29/54 від 11.01.2017року є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4, 07.09.2014року народження.

Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки такий є обґрунтований, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та відповідає інтересам дитини.

Таким чином, виходячи із вищевказаних положень закону враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини ухилення відповідачки від виконання своїх обовязків щодо виховання дитини, винної поведінки відповідачки у свідомому нехтуванні своїми батьківськими обовязками, беручи до уваги рекомендований органом опіки і піклування висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав, враховуючи особу відповідачки та її ставлення до дитини, яка не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, керуючись насамперед інтересами дитини, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову та позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4, 07.09.2014року народження.

При цьому, суд розяснює відповідачці, що відповідно до ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Також суд звертає увагу відповідачки на положення ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, відповідно до якої особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 79, 88, 174, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесяти однієї) гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.Б.Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20__ року.

Суддя Ю.Б.Білоус