Справа № 163/2318/17
Провадження № 2/163/408/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Павлуся О.С.,

за участі секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що після смерті її матері, ОСОБА_2, яка померла 14 квітня 2013 року відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Шевченка, 21б в селищі Головне Любомльського району Волинської області.

Позивач зазначає, що являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2. Спадщину прийняла в порядку ст.1269,1270 ЦК України. Вказує, що оформити свої спадкові права належним чином не має можливості, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті ОСОБА_2, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по вулиці Шевченка,21б в селищі Головне Любомльського району Волинської області.

В судове засідання позивач не зявилась, в позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що не заперечують проти задоволення позову.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З довідки виданою виконкомом Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області №1894 від 22.08.2017 року вбачається, що по вулиці Шевченка, 21б в селищі Головно Любомльського району Волинської області постійно проживала і була зареєстрована ОСОБА_2, яка померла 14.04.2013 року (а.с.4).

Згідно Рішення Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області від 22.08.2017 року № 15, господарські будівлі та споруди, які належали ОСОБА_2, знаходяться вул. Шевченка, буд. 21б в селищі Головне Любомльського району Волинської області. (а.с.5).

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №1348989 вбачається, що ОСОБА_2померла 14 квітня 2013 року (а.с.4).

Отже, після смерті ОСОБА_2, відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Шевченка, буд. 21б в селищі Головне Любомльського району Волинської області.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкодавець ОСОБА_2на випадок своєї смерті залишила заповіт від 01 березня 2013 року, яким все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона матиме право за законом на момент смерті, заповіла своїй дочці ОСОБА_1 (а. спадкової справи 8).

Свідоцтвом про народження серії 1-АГ №082649 від 05.04.1971 року та рішенням суду Ленінського району міста Брест від 21.05.2010 року стверджується, що спадкодавець ОСОБА_2 була матірю позивача.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2.

Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.07.2014 року стверджується, що ОСОБА_1 отримала свідоцтво на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 0,15 га в смт. Головне по вул. Шевченка, 20, Любомльського р-ну Волинської обл..

ОСОБА_3, яка має право на обовязкову частку відповідно ст. 1241 ЦК України, від її отримання після смерті матері - ОСОБА_2 відмовилась, що стверджується заявою поданою до Головненської селищної ради та зареєстрованої в реєстрі за № 33 (аркуш спадкової справи 11).

ОСОБА_1 фактично спадщину прийняла, оскільки подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (аркуш спадкової справи 3). Проте постановою державного нотаріуса від 05.09.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Шевченка, буд. 21б в селищі Головне Любомльського району Волинської областібуло відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З копії технічного паспорта вбачається, що нерухомі обєкти, які знаходяться по вулиці Шевченка, 21б в селищі Головне Любомльського району Волинської області були побудовані в 1965 році.

На час побудови спірного житлового будинку з прибудовою та з господарськими будівлями, спорудами питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалося Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, що залишилось після смерті ОСОБА_2, яка померла 14 квітня 2013 року, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Шевченка, 21б в селищі Головне Любомльського району Волинської області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1218, 1269 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2, яка померла 14 квітня 2013 року, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Шевченка, 21б в селищі Головне Любомльського району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Павлусь О.С.