Справа № 562/2006/17
"04" жовтня 2017 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Чорного І.А., при секретарі судових засідань Берун А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 17 жовтня 2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України.
Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку.
Судом встановлено, що 17 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Банк виконав свої зобов'язання, надавши ОСОБА_2 кредитні кошти в межах обумовлених сум.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст. 530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обов'язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція міститься у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, зважаючи на яку з метою захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних осіб під час здійснення завдань цивільного судочинства у відповідності до Конституції України суд вважає, що вимога у частині стягнення штрафів не ґрунтується на законі, а тому в цій частині вимог позивачу слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 549 - 552, 612, 1054 - 1056-1 ЦК України, суд, -
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Здолбунівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання ним копії цього рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: