РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/3158/16-ц

Провадження № 2/643/355/17

29.09.2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні квартирою,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_4 21.03.2016 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про поділ квартири в натурі. В подальшому, внаслідок смерті позивача, судом відповідно до п.1 ч.1 ст. 201 ЦПК України, провадження у справі було зупинено, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

В подальшому, як правонаступник первісного позивача, ОСОБА_1, подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та просив суд визначити порядок користування квартирою №87 по вул. В. Зубенка, 25 в м. Харкові, стягнути з відповідачів на його користь судові витрати за зобовязати відповідачів усунути перешкоди для користування 1/3 частиною спірної квартири позивачем.

В обґрунтування позовних вимог в їх останній редакції, позивач ОСОБА_1 зазначив, що він, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим після смерті його сина, ОСОБА_4, є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Власником 1/2 частини спірної квартири є ОСОБА_2, дочка померлого - ОСОБА_6 успадкувала після смерті свого батька 1/3 частину спірної квартири.

Спірна квартира є двокімнатною та складається з двох житлових кімнат площею 10,5 кв.м. та 17,8 кв.м., кухні, вбиральні ванної кімнати, коридору, вбудованої шафи. Загальна площа квартири складає 46,9 кв.м., житлова - 28,3 кв.м.

Оскільки позивач із відповідачами не можуть дійти домовленості з приводу порядку користування квартирою, позивач змушений звертатися до суду із цим позовом.

В позовній заяві ОСОБА_2М, просив суд визначити порядок користування квартирою №87 по вул. В. Зубенка, 25 в м. Харкові, виділивши йому у користування кімнату 1, площею 10,5 кв.м, залишивши у користуванні відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 другу кімнату, площею 17,8 кв.м.; залишити місця загального користування у спільному користуванні; стягнути з відповідачів на його користь витрати з отримання правової допомоги та сплати судового збору; зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні належною йому 1/3 частиною спірної квартири.

В судове засідання позивач не з'явився, до його початку звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні уточненого позову наполягав.

Відповідач ОСОБА_3ІВ. на судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не сповістила, про час та місце розгляду справи сповіщена своєчасно та належним чином.

Від відповідача ОСОБА_2 до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Суд, ознайомившись із заявами сторін дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 1/2 частина квартири №87 по вул. Тимурівців (ОСОБА_7), 25 в м. Харкові на момент звернення до суду первісного позивача - ОСОБА_4, належала на праві спільної часткової власності останньому, що підтверджено копіями витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які є в матеріалах справи.

З копії технічного паспорту на спірну квартиру вбачається, що квартира є двокімнатною, складається з двох кімнат, площею 10,5 та 17,8 кв.м., балкону, кухні, вбиральні, ванної кімнати, вбудованої шафи, коридору.

З копії свідоцтва про смерть, наявної в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_4 помер 18.05.2016 року.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом,. Яка наявна в матеріалах справи, вбачається, що після померлого 18.05.2016 року ОСОБА_4 спадщину прийняли його батько - ОСОБА_1 та донька - ОСОБА_3

Спадщина складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 в .м Харкові. Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки вказаного майна видано ОСОБА_1. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку вказаного майна не видане.

Як стверджує позивач по справі - ОСОБА_1, і не заперечувалось відповідачами, між співвласниками існує суперечка з приводу порядку користування спірним житлом, відповідачі чинять позивачу перешкоди у користуванні належним йому майном.

Факт наявності конфліктної ситуації та чинення перешкод у користування житлом підтверджується також копією повідомлення з правоохоронних органів (а.с. 17).

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При визначенні можливого варіанту встановлення порядку користування квартирою № 87 розташованої за адресою м. Харків, вул. В. Зубенка, 25, суд враховує наступне.

За правилом ч.3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частина 3 ст.358 ЦК України передбачає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пунктом 14 Постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном .

Враховуючи, що позивачу належить 1/3 частина квартири, що у перерахунку складає: 46,9 кв.м./3= 15,33 кв.м. (житлова площа: 28,3/3=9,43 кв.м.),а в спірній квартирі наявна кімната площею, яка максимально наближена до частки позивача - кімната, площею 10,5 кв.м., то суд приходить до висновку, що позивачу можливо виділи у користування саме цю кімнату. При цьому, судом приймається до уваги той факт, що за час розгляду справи (з 21.03.2016 року по 29.09.2017 року) від відповідачів у справі клопотань про призначення судової експертизи не надходило, інші варіанти порядку користування спірною квартирою ними не вносились, обґрунтованих заперечень проти запропонованого позивачем порядку користування квартирою, також, не надходило.

Інші приміщення суд вважає за доцільне залишити у спільному користуванні.

Суд зазначає, що після визначення порядку користування житловим приміщенням співвласники продовжують залишатися учасниками спільної часткової власності, їх права не порушуються по володінню спільним житловим приміщенням, оскільки право спільної часткової власності не припиняється.

В зв'язку із викладеним позов ОСОБА_1 суд вважає доведеним і обґрунтованим і, відповідно, таким, що підлягає задоволенню.

Разом із цим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача вартості отриманих первісним позивачем послуг з правової допомоги у розмірі 5000,00 грн., оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази вказаних витрат, оригінал квитанції про оплату вказаної суми позивачем до суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 319,358 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3 між співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Виділити в квартирі АДРЕСА_3 окрему житлову кімнату 1-а, площею 10,5 кв.м. у користування позивачу - ОСОБА_1; житлову кімнату 2-а, площею 17,8 кв. м. залишити у користуванні відповідачів, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Місця загального користування - коридор, кухню, вбиральню, ванну кімнату, вбудовану шафу - залишити у спільному користуванні співвласників.

Зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_2 Дар'ю Володимирівну усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1, 1/3 частиною квартири АДРЕСА_4.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_2 Дар'ї Володимирівни на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2137,00 грн., тобто по 1068,5 грн. з кожної.

На вказане рішення позивачем через Московський районний суд м. Харкова може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Московського районного суду м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Сиротников Р.Є.