Справа № 645/233/17
Провадження № 2/645/813/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Горпинич О.В.,

секретар судового засідання Погрібняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «МДД-Х» про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в зміненій редакції якого просить у рахунок часткового погашання заборгованості за кредитним договором № КЮ-ВКЛ-2016985 від 08.04.2013 року в розмірі 441264,90 грн. 90 коп. яка складається з: суми заборгованості за кредитом в тому числі 193783,51 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 10579,25 грн., сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту 753,04 грн., сума заборгованості по процентам 173998,03 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення процентів 9154,03 грн., суму трьох процентів річних від суми прострочених процентів 669,84 грн., розмір штрафу 52327,20 грн., - звернути стягнення за іпотечним договором нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим № 411, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2, а саме: квартиру № 52, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Сонячна, 7, к. 52. предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 22 липня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 2935. Право власності на предмет іпотеки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під № 317694, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1128065 від 12.03.2013 року, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

В обґрунтування вимог зазначено, що 08 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МДД-Х» укладено договір кредиту № КЮ-ВКЛ-2016985. Відповідно до п. 1.1.1. Кредитного договору надання Кредиту здійснюється окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - «Транш», а у сукупності - «Транші», в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 218030,00 гривень та зменшенням максимального ліміту заборгованості у порядку, зазначеному в п. 1.1.2. цього Договору, зі сплатою процентів за користування Кредитом в розмірі 27,99% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом до 07 квітня 2016 року включно, на умовах визначених цим Договором.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та з другої сторони ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір від 08 квітня 2013 року, посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 08.04.2013 року за реєстрованим № 411, за умовами якого відповідач передав, а позивач прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених іпотечним договором, належний на праві приватної власності об'єкт нерухомості, а саме квартиру № 52, загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м. за адресою м. Харків, вул. Сонячна, буд. № 7.

Позивач виконав умови договору, надав кредит, а позичальник порушив умови договору, не повернув кредит у передбачені нормами договору строки. У звязку з цим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Крім того, проти відкладення розгляду справи заперечував, оскільки відповідач неодноразово звертався до суду із клопотаннями про відкладення справи, не зявлявся у судові засідання без поважних причин, доказів на заперечення позову не надав, в звязку із чим вважав, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами, які спрямовані на затягування строків розгляду справи, в звязку із чим просив розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав.

Від представника відповідача ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності, через канцелярію суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки в провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться інша цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання іпотечного договору та договору поруки недійними.

Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

08.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «МДД-Х» укладений договір кредиту № КЮ-ВКЛ-2016985, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитну лінію в межах 218030,00 гривень з розрахунку 27,99% річних за користування кредитом на строк до 07.04.2016 року. У подальшому відповідач збільшив розмір процентів до 47,99% річних (пункт 1.1.4. кредитного договору, в частині порушення строків повернення кредиту, починаючи з 08.04.2016 р. нарахування процентів здійснюється за ставкою 47,99% річних).

Відповідно до п. 1.1.2. Кредитного договору зменшення максимального ліміту заборгованості здійснюється рівними частинами, до 10 числа кожного місяця, на суму 6057,00 гривень, починаючи з 10 травня 2013 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом, визначеним в п. 1.1.1. цього Договору. Останній платіж в рахунок погашення Кредиту сплачується в розмірі фактичного залишку заборгованості за Кредитом. Відповідно до п. 1.1.3. Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником будь - якого з зобов'язань, передбачених п. 3.3.16. цього Договору, процентна ставка за користування Кредитом встановлюється в розмірі 32,99 % річних, та починає застосовуватися до взаємовідносин Сторін за цим Договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) виконання зобов'язання та діє до дня (включно) виконання умов, передбачених п. 3.3.16. цього Договору. При цьому Сторони погодили, що зазначене встановлення розміру процентної ставки за користування Кредитом по цьому Договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору. Відповідно до п. 1.1.4. Кредитного договору у разі прострочення кінцевого терміну повернення заборгованості за Кредитом, визначеного в п. 1.1,1, цього Договору, процентна ставка за цим Договором встановлюється в розмірі 47,99 % річних, та починає застосовуватися до взаємовідносин Сторін за цим Договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) повернення заборгованості за Кредитом по день фактичного погашення простроченої заборгованості за Кредитом. При цьому Сторони погодили, що зазначене встановлення розміру процентної ставки за користування Кредитом по цьому Договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору у випадку прострочення Позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення Кредиту/Траншу, визначених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, шо діяла у період прострочення, від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити в повному обсязі проценти і комісії, передбачені цим Договором.Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору у випадку порушення Позичальником вимог п.п. 3.3.1. 3.3.6. - 3.3.16. цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору штраф у розмірі 2% від максимального ліміту заборгованості, визначеного п. 1.1.1, цього Договору, за кожний випадок порушення.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до розрахунку заборгованості задоговором кредиту у звязку з невиконанням позичальником кредитних зобовязань станом на 27.07.2016 року наявна загальна заборгованість у сумі 441264,90 грн. яка складається з: суми заборгованості за кредитом: 193783,51 грн.; суми заборгованості за відсотками: 173998,03 грн.; пені у розмірі 19733,28 грн.; суми трьох процентів річних у розмірі 1422,88 грн.; суми штрафу у розмірі 52327,20 грн..

Строк повернення кредиту порушено позичальником з 08.04.2016 року.

Сума процентів за користування кредитом нарахована за період з 11.04.2013 р. по 27.07.2016 р.

Пеня нарахована за період з 11.08.2015 р. по 27.07.2016 р.

Штрафи нараховані за невиконання не грошових зобовязань у порядку передбаченому п. 4.2. кредитного договору з розрахунку 2% від максимального ліміту заборгованості за кожен випадок. 21803,00 грн. штрафу нараховано за пять випадків не подання фінансової звітності, за обовязком встановленим п. 3.3.9. кредитного договору щодо щоквартального виконання. 8721,20 грн. штрафу нараховано за два випадки незастрахованого іпотечного майна за обовязком встановленим п. 3.3.16.2. кредитного договору. 21803,00 грн. штрафу нараховано за пять випадків порушення обовязку щодо переведення активів з інших банківських установ до позивача, але в частині обовязку щоквартального надання позивачу довідок з інших банківських установ про відкриті у них активи (рахунки).

Згідно з ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та з другої сторони ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір від 08 квітня 2013 року, посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 08.04.2013 року за реєстрованим № 411, за умовами якого відповідач передав, а позивач прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених іпотечним договором, належне на праві приватної власності об'єкт нерухомості, а саме квартиру № 52, загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м. за адресою м. Харків, вул. Сонячна, буд. № 7.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, у разі якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно частин 1-3 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено що, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Іпотечний договір забезпечує виконання зобовязань по кредитному договору та в межах вартості предмета іпотеки витрати позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки (п. 2.12. іпотечного договору).

06.12.2016 року ПАТ «Дельта банк» направив відповідачу вимогу № 02.3-1563 про погашення кредитної заборгованості, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі непогашення заборгованості. Судовий захист порушеного права іпотекодержателя не передбачає обовязкового попередження позичальника або відмінного від нього іпотекодавця (майнового поручителя) про наміри звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5, невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Станом на день подання позову заборгованість непогашена.

У звязку з цим, ПАТ «Дельта банк» набув правових підстав для задоволення своїх вимог за кредитним та іпотечним договорами шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до звіту про оцінку житлового приміщення від 28.02.2017 р., здійсненого ПП «ТА-Експерт-Сервіс», вартість предмета іпотеки складає 784415,00 гривень. Експертний висновок підтверджений рецензією на звіт про експертну оцінку від 03.03.2017 року від ТОВ «ОФ «ДЕ ВІЗУ».

Відповідач не спростував наданих позивачем доказів.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обовязковими для виконання сторонами.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 109, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 221, 224-229 ЦПК України, ст.ст. 514, 516, 526, 530, 625, 627, 1050, 1054 України, ст.ст. 12, 33, 39 Закону України «Про іпотеку», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

У рахунок часткового погашання заборгованості за кредитним договором № КЮ-ВКЛ-2016985 від 08.04.2013 року в розмірі 441264,90 грн. 90 коп. яка складається з: суми заборгованості за кредитом в тому числі 193783,51 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 10579,25 грн., сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту 753,04 грн., сума заборгованості по процентам 173998,03 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення процентів 9154,03 грн., суму трьох процентів річних від суми прострочених процентів 669,84 грн., розмір штрафу 52327,20 грн., - звернути стягнення за іпотечним договором нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим № 411, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2, а саме: квартиру № 52, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Сонячна, 7, к. 52. предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 22 липня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 2935. Право власності на предмет іпотеки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під № 317694, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1128065 від 12.03.2013 року, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 6618,97 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя