Справа № 617/548/17
Провадження № 2/617/362/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Глоби М.М.,

при секретарі Борщ Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вовчанську Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності.

До початку судового розгляду представник позивача за зустрічним позовом звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Просив накласти арешт на спірне нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що розташоване по АДРЕСА_1.

Представник відповідача за зустрічним позовом просила відмовити у задоволенні вказаної заяви про забезпечення позову як такій, що є необґрунтованою та безпідставно. Зазначила, що вказаний спірний будинок був побудований батьками ОСОБА_1

Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, сповіщались судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Суд вислухавши думку представника відповідача за зустрічним позовом та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів зустрічної позовної заяви та повідомлення начальника КП «Вовчанське бюро технічної інвентаризації» за № 579 від 29 вересня 2017 року, власником домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_1

Предметом розгляду у справі, окрім іншого, є спір щодо права власності вказаного домоволодіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди відповідачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Таким чином, суд, з урахуванням доказів, наявних в матеріалах справи, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення зустрічного позову, з'ясувавши обсяг зустрічних позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати представник позивач за зустрічним позовом, вважає, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06 травня 2000 року за реєстр. № 1844.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розглядові справи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -