У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення збитків за залиття квартири,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення з відповідачів на його користь матеріальну шкоду завдану в наслідок залиття квартири.

В обґрунтування позову зазначав, що 05 березня 2016 року відповідачі - мешканці квартири АДРЕСА_1 допустили залиття належної йому квартири АДРЕСА_2, а саме - ванної кімнати.

24 травня 2016 року було складено акт про залиття квартири. Загальна площа залиття складає - 2,5 кв.м: 1 кв.м. стелі та 1,5 кв.м стіни.

В добровільному порядку шкода заподіяна відповідачами відшкодована не була.

Зауважував, що відповідачі протягом останніх двох років постійно заливають його квартиру

Зазначав, що йому було завдано також і моральну шкоду у зв'язку з пошкодженням його майна та він зазнав сильних душевних переживань.

Просив стягнути з відповідачів матеріальну шкоду 3512 грн та 3000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд.

Одночасно ОСОБА_2 ставить питання про поновлення строку на касаційне оскарження заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 березня 2017 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2017 року із посиланням на поважність причин пропуску цього строку.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Оскільки зі змісту заяви та матеріалів касаційної скарги вбачається, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню на підставі ст. 325 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із необґрунтованості позовних вимог.

Позивач в обґрунтування позову посилається на акт обстеження квартири від 24 травня 2016 року. Разом з тим, вказаний акт не відповідає вимогам правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зокрема в ньому не зазначено причини залиття та висновків встановлення винних осіб, а тому він (акт) не може вважатись належним і допустимим доказом у справі.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 березня 2017 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення збитків за залиття квартири, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В.Маляренко

і кримінальних справ