Справа № 567/776/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на майно

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно звернулась ОСОБА_1

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до погосподарської книги за ОСОБА_4, яка на даний час померла, рахується садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1. Вказує, що дане будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору та станом на 1991 рік у ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а тому їх частка як членів колгоспного двору становила по 1/2 частці даного будинковолодіння за кожним.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_5 Острозькою районною державною нотаріальною конторою 12.02.2008 року було заведено спадкову справу №105/2008, спадкоємцем за законом після його смерті є його дружина ОСОБА_4 Станом на 12.07.2017 року заяви про прийняття чи відмову від спадщини від інших осіб не надходили. 12 лютого 2008 року Острозькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстроване в реєстрі за № 412) на грошові заощадження.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 була єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 та оскільки для ОСОБА_5 як члену колгоспного двору у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, належала 1/2 частка, а тому з врахуванням вищевикладеного право на неї переходить до ОСОБА_4, як спадкоємця за законом.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_4

За життя, а саме 06.08.1996 року ОСОБА_4 було складено заповіт посвідчений Бухарівською сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за №8, у якому вона залишала заповітне розпорядження на випадок своєї смерті відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 року Острозькою районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №429. Спадкоємцем за заповітом посвідченим 06.08.1996 року Бухарівською сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрованим в реєстрі за №8, є позивач ОСОБА_1 Станом на 13 червня 2017 року заяви про прийняття чи відмову від спадщини від інших осіб не надходили.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_1, як спадкоємцю за заповітом після смерті ОСОБА_4, було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме - земельну ділянку, площею 3,46 га, що знаходиться на території Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства (зареєстроване в реєстрі за №1872), та майновий пай в загальному пайовому фонді КСП "Нива" с.Бухарів Острозького району (зареєстроване в реєстрі за №1874). 20.06.2012 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (зареєстроване в реєстрі за №1053) на грошові заощадження з нарахованими відсотками та компенсаціями.

Водночас, позивач вказує, що не може реалізувати свого права на частину спадкового майна, а саме на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, так як за життя спадкодавець не зареєструвала за собою право власності на будинковолодіння та не виготовила свідоцтво про право власності на нього, що неможливо зробити зараз в зв'язку з її смертю.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 просить визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка була членом колгоспного двору, право приватної власності на 1/2 частку садибного житлового будинку, що розташовані в АДРЕСА_1 та на 1/2 частку вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка була спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача позов підтримали, з підстав викладених у позовній заяві, просять суд позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що фактично у власності ОСОБА_5, який на даний час помер, перебував житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1.

Вказує, що дане будинковолодіння відносилося до типу колгоспного двору та станом на 15 квітня 1991 року у ньому були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а отже спірне будинковолодіння належало їм в рівних частинах.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_5

На день своєї смерті ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому 25.05.1952 року Острозьким райбюро ЗАГСу шлюбі з ОСОБА_4 з якою проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1.

Додатково пояснив, що в ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було четверо дітей, двоє з яких померли в малолітньому віці, син - ОСОБА_6 (чоловік позивача) та дочка - ОСОБА_11, яка не мала права на обов'язкову частку в спадщині.

Заповіти ОСОБА_5 не складалися та від його імені не посвідчувалися.

Після смерті ОСОБА_5 Острозькою районною державною нотаріальною конторою 12.02.2008 року було заведено спадкову справу №105/2008, спадкоємцем за законом після його смерті є його дружина ОСОБА_4 Станом на 12.07.2017 року заяви про прийняття чи відмову від спадщини від інших осіб не надходили. 12 лютого 2008 року Острозькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстроване в реєстрі за №412) на грошові заощадження, які вона прийняла згідно наявної в неї ощадної книжки спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Посилається на те, що ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, та належним чином оформила свої спадкові права. Таким чином, оскільки для ОСОБА_5, як члена колгоспного двору, у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, належала 1/2 частка, а тому з врахуванням вищевикладеного право на неї переходить до ОСОБА_4, як спадкоємця за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року у віці 80 років померла ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За життя, а саме 06 серпня 1996 року ОСОБА_4 було складено заповіт посвідчений Бухарівською сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за №8, у якому вона залишала заповітне розпорядження на випадок своєї смерті відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу ОСОБА_1

Вказує, що після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 року Острозькою районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №429. Спадкоємцем за заповітом посвідченим 06.08.1996 року Бухарівською сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрованим в реєстрі за № 8, є ОСОБА_1 Станом на 13 червня 2017 року заяви про прийняття чи відмову від спадщини від інших осіб не надходили.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори, позивачу ОСОБА_1, як спадкоємцю за заповітом після смерті ОСОБА_4, було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме - земельну ділянку, площею 3,46 га, що знаходиться на території Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства (зареєстроване в реєстрі за №1872), та майновий пай в загальному пайовому фонді КСП "Нива" с.Бухарів Острозького району (зареєстроване в реєстрі за №1874). 20.06.2012 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (зареєстроване в реєстрі за №1053) на грошові заощадження з нарахованими відсотками та компенсаціями.

Оскільки для ОСОБА_4 як члена колгоспного двору належала 1/2 частка, та як спадкоємцю за законом після смерті ОСОБА_5 також належала 1/2 частка садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, а тому з врахуванням вищевикладеного право на цілий садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями переходить до позивача ОСОБА_1, як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_4

Пояснив, що за життя ОСОБА_4 не виготовила необхідної технічної документації, не зареєструвала право власності на будинковолодіння та не виготовила свідоцтво про право власності на нього, що перешкоджає реалізації прав позивача на дане майно.

Враховуючи наведені обставини, просить позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_4, яка була членом колгоспного двору, право приватної власності на 1/2 частку садибного житлового будинку, що розташовані в АДРЕСА_1 та на 1/2 частку вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка була спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5

Представник відповідача Бухарівської сільської ради Острозького району в судове засідання не з"явився, в поданій суду заяві позов визнав та просить здійснювати розгляд справи в його відсутності.

Суд, вислухавши пзивача та її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями доведений і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що в АДРЕСА_1 розташований садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який обліковувався за ОСОБА_5

Зазначене підтверджується випискою з погосподарської книги №1 (особовий рахунок НОМЕР_1), з якої встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 Острозького району рахувався за ОСОБА_5

Згідно рішення виконавчого комітету Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області № 14 від 28.04.2017 року "Про зміну поштової адреси", було вирішено змінити поштову адресу житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 та який належав померлій ОСОБА_4 на поштову адресу: АДРЕСА_1.

З технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 Острозького району Рівненської області вбачається, що його власником зазначена ОСОБА_4 та даний житловий будинок (А1) складаться з: коридору - 1-1-1, коридору - 1-1?2, житлової - 1-1-3, житлової - 1-1-4, житлової - 1-1-5, кухні - 1-1-6, санвузла - 1-1-7, загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м., вартістю 67 206 грн., та господарсько-побутових будівель: прибудови - а, ганку - а1, сараю - Б, сараю - б, погреба - Г, літньої кухні - Д, огорожі - №1, воріт - №2, огорожі - №3, колодязя - К, вбиральні - В.

Відповідно до повідомлення КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" №4572 від 15.05.2017р. встановлено, що право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано.

Відповідно до довідки Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області №191 від 18.05.2017 року, даний житловий будинок відносився до типу колгоспного двору та членами колгоспного двору станом на 1991 рік були ОСОБА_5 (голова двору) та ОСОБА_4, які були зареєстрованими та проживали в зазначеному житловому будинку.

Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних долях належав житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 - по 1/2 частці за кожним.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (актовий запис №9 від 08.04.96р.).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

На день своєї смерті ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому 25.05.1952 року Острозьким райбюро ЗАГСу шлюбі з ОСОБА_4 (актовий запис № 6 від 25.05.1952 року), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 виданим 17.12.1983 року.

Згідно Витягу із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №48048798 від 13.06.2017 року заповіти ОСОБА_5 не складалися та від його імені не посвідчувалися.

Відповідно до статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно погосподарської книги с.Завизів №1 за 1996-2000 роки, особовий рахунок НОМЕР_4, на день смерті ОСОБА_5 був зареєстрований в АДРЕСА_1 та в склад його сім'ї входила ОСОБА_4, що підтверджується довідкою Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області №189 від 18.05.2017 року.

З матеріалів спадкової справи №105/2008, заведеної після смерті ОСОБА_5 Острозькою районною державною нотаріальною конторою 12.02.2008 року, довідки приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. №415/02-14 від 11.07.2017 року та Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48048492 від 13.06.2017 року, встановлено, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_4 у якої після смерті чоловіка була наявна ощадна книжка на ім'я спадкодавця та яка звернулася із заявою про прийняття спадщини, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вона є такою, що прийняла спадщину, як така, що фактично вступила в управління спадковим майном. Заяви про прийняття чи відмову від спадщини після смерті ОСОБА_5 від інших осіб не надходили.

12 лютого 2008 року Острозькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстроване в реєстрі за № 412) на грошові заощадження з нарахованими відсотками та компенсаціями, що знаходяться в філіалі Острозького відділення Ощадбанку №6371 на рахунку на ім'я ОСОБА_5

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Оскільки для ОСОБА_5, як члена колгоспного двору, у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, належала 1/2 частка, то право на неї переходить до ОСОБА_4, як спадкоємця за законом.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року (актовий запис №15 від 07.08.2008 року).

Відповідно до ч.1 ст.1217, ч.1 ст.1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За життя, а саме 06 серпня 1996 року ОСОБА_4 було складено заповіт посвідчений Бухарівською сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за №8, у якому вона залишала заповітне розпорядження на випадок своєї смерті відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №28185190 від 27.09.2011р. встановлено, що вказаний заповіт є чинним, змінено чи скасовано його не було.

На день своєї смерті ОСОБА_4 була зареєстрована одна в АДРЕСА_1, про що свідчить довідка Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області №188 від 18.05.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Острозького районного суду від 11.08.2011 року по цивільній справі №2/1713/428/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, терміном в 2 місяці.

27.09.2011року державним нотаріусом Острозької районної нотаріальної контори ОСОБА_9, згідно поданої ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини за заповітом, було заведено спадкову справу №429/11 після смерті ОСОБА_4

З матеріалів спадкової справи №429/11 встановлено, що спадкоємцем за заповітом посвідченим 06.08.1996 року Бухарівською сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрованим в реєстрі за №8, є позивач - ОСОБА_1 Станом на 13 червня 2017 року заяви про прийняття чи відмову від спадщини від інших осіб не надходили.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_1, як спадкоємцю за заповітом після смерті ОСОБА_4, було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме - земельну ділянку, площею 3,46 га, що знаходиться на території Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства (зареєстроване в реєстрі за №1872), та майновий пай в загальному пайовому фонді КСП "Нива" с. Бухарів Острозького району (зареєстроване в реєстрі за №1874). 20.06.2012 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (зареєстроване в реєстрі за №1053) на грошові заощадження з нарахованими відсотками та компенсаціями.

Дані обставини підтверджуються довідкою приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. №372/02-14 від 13.06.2017 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від ІНФОРМАЦІЯ_6 року (зареєстрованим в реєстрі за №1872) з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від ІНФОРМАЦІЯ_6 року (зареєстрованим в реєстрі за №1874) з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Частиною 1 ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки для ОСОБА_4 як члену колгоспного двору належала 1/2 частка, та як спадкоємцю за законом після смерті ОСОБА_5 також належала 1/2 частка садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, а тому з врахуванням вищевикладеного право на цілий садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями переходить до позивача ОСОБА_1, як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_4

Вказані докази по справі повністю узгоджуються з позовною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За життя ОСОБА_4 не виготовила необхідної технічної документації, не оформила та не зареєструвала право власності на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 та не завершила оформлення своїх спадкових прав на 1/2 частку зазначеного нерухомого майна, як спадкоємець після смерті ОСОБА_5, що порушує передбачені законом права ОСОБА_1, як спадкоємця за заповітом після її смерті.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що після звернення ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, у такій видачі їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. №371/02-14 від 13.06.2017 року.

Окрім того, після звернення позивача до Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області із заявою про прийняття рішення про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно - садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 на ім'я померлої ОСОБА_4, нею було отримано повідомлення відповідно до якого прийняти рішення про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на вказаний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями немає можливості, так як ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 зазначеного Кодексу).

За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В той же час, право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_4 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст.1216, 1233-1235 ЦК України ОСОБА_1 має право на спадщину після її смерті, то за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом, слід визнати право власності на 1/2 частку садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться АДРЕСА_1 та на 1/2 частку вказаного житлового будинку як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка була спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5

На підставі п. 4 ст. 25, п. 11 ч.1 ст. 346, ст.ст. 328, 1216, 1233-1235, 1269, 1299 ЦК України, ст. 123 ЦК УРСР, Закону України "Про власність", керуючись ст.ст. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку садибного житлового будинку (А-1), що складається з коридору 1-1-1, коридору 1-1-2, житлової 1-1-3, житлової 1-1-4, житлової 1-1-5, кухні 1-1-6, санвузла 1-1-7, загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: прибудову - а, ганок - а1, сарай - Б, сарай - б, погріб - Г, літню кухню - Д, огорожу №1, ворота - №2, огорожу №3, колодязь - К, вбиральню - В, які знаходяться в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4, яка була спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку садибного житлового будинку (А-1), що складається з коридору 1-1-1, коридору 1-1-2, житлової 1-1-3, житлової 1-1-4, житлової 1-1-5, кухні 1-1-6, санвузла 1-1-7, загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: прибудову - а, ганок - а1, сарай - Б, сарай - б, погріб - Г, літню кухню - Д, огорожу №1, ворота - №2, огорожу №3, колодязь - К, вбиральню - В, які знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.