У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоІзмайлової Т.Л.
суддів:Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона з ОСОБА_7 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2005 року, від якого вони мають дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказувала на те, що на час пред'явлення позову у них з відповідачем погіршилися відносини, вони припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Відповідач працює моряком на іноземних суднах на посаді другого механіка, що підтверджується копією посвідчення особи моряка, свідоцтвом про підвищення кваліфікації, листами вказаних фірм з даними про заробітну плату, посвідченням члену екіпажу судна, що належить одній із фірм.

Зазначала, що відповідач не надає належної допомоги на утримання дитини, а вона немає можливості утримувати дитину.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_6 просила стягнути з ОСОБА_7 на її користь аліменти на дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 20 тис. грн щомісячно, починаючи з 02 лютого 2015 року і до досягнення нею повноліття.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 6 тис. грн щомісячно з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 03 лютого 2015 року до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2015 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ј частини від заробітної плати, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2015 року до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У решті рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач працевлаштований не на постійній основі та отримує заробітну плату нерегулярно, має нерегулярний дохід, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідач працює та отримує заробітну плату, а тому відсутні правові підстави для застосування ст. 184 СК України, в даному випадку слід застосовувати ст. 183 СК України, яка передбачає стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу).

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2005 року.

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження серія НОМЕР_1, виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 29 червня 2006 року.

Також установлено, що малолітня дочка сторін - ОСОБА_8 проживає з ОСОБА_6 та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Отже, відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов'язує їх виключно зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та які на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду.

При цьому дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з довідкою компанії «Guft Offshore LTD» від 19 грудня 2014 року ОСОБА_7 не працює в компанії з 09 грудня 2014 року.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_9 від 01 жовтня 2015 року № 5, відповідач з 01 жовтня 2015 року працює на посаді охоронника магазину, в зв'язку з чим відповідно до трудового законодавства отримує заробітну плату у розмірі 3 тис. грн.

За таких обставин, установивши, що відповідач має постійний заробіток з 01 жовтня 2015 року, суд апеляційної інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов правильного висновку про те, що в даному випадку слід застосовувати ст. 183 СК України, яка передбачає стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу).

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Л. Ізмайлова
Судді: Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Г.І. Мостова