У Х В А Л А

28 вересня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Володимирецького районного суду від 16 червня 2017 року в справі за поданням головного державного виконавця Володимирецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 червня 2017 року подання головного державного виконавця Володимирецького районного відділу державної виконавчої служби задоволено повністю.

Тимчасово обмежено у виїзді за межі України ОСОБА_1, без вилучення паспортного документа, до виконання зобовязань за постановою Любомльського районного суду № 163/2953 від 03.12.2015 року.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на її незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням суду. Наявність лише зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1381/2017 Головуючий у 1 інстанції : Котик Л.О. Доповідач : Григоренко М.П.

Подання державного виконавця не містить конкретних доказів на підтвердження факту його ухилення від виконання зобовязань по виконанню рішення суду.

Зазначає, що він всіма силами намагається вжити заходів для погашення боргу, оскільки у нього відсутнє майно, яке можна було б використати для погашення заборгованості, а також він не може влаштуватись на легальну роботу за місцем проживання. Він постійно виїжджає на тимчасові заробітки за межі України, щоб заробити кошти на утримання його сімї, де виховується двоє малолітніх дітей, а також для виконання зобовязань за рішенням суду.

Будь-яких дій, які б свідчили про його ухилення від виконання судового рішення він не вчиняє та не вчиняв.

Встановлена судом заборона на його виїзд за межі України не сприятиме сплаті коштів за рішенням суду.

Із цих підстав просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити державному виконавцю у задоволенні подання.

В ході апеляційного розгляду справи представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи подання головного державного виконавця Володимирецького РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що суду надано достатньо доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання зобовязань по постанові Любомльського районного суду № 163/2953 від 03.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу за порушення митних правил в сумі 178056,73 грн.

Проте, даний висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в поданні державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон лише вказано про те, що останній не виконує рішення суду по сплаті штрафу, але жодним чином не конкретизовано обставини, на підставі яких можна було б дійсно дійти висновку про умисне ухилення вказаного боржника від виконання судового рішення і яким доказами це підтверджується.

Так само, про це нічого не зазначено і в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

Стаття 33 Конституції України гарантує, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Зокрема, пунктом 2 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Пункт 18 статті 11 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Сам по собі факт не виконання боржником свого обовязку по погашенню боргу ще не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобовязань, оскільки це може відбуватись і з обєктивних причин, зокрема через відсутність грошових доходів у боржника та відсутність у нього будь-якого майна, що і має місце в даному випадку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 червня 2017 року підлягає скасуванню, як незаконна, із залишенням без задоволення подання головного державного виконавця Володимирецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 318 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 червня 2017 року скасувати.

В задоволенні подання головного державного виконавця Володимирецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.М. Ковальчук

ОСОБА_3