Номер провадження: 22-ц/785/3951/17
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Сєвєрової Є.С., Станкевича В.А.

при секретарі: Поліхрановій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 20.02.2017 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_4 про захист прав споживачів та визнання договору поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м.Одеси із позовом до ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_4 про захист прав споживачів та визнання договору поруки припиненим.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.05.2015 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 20.02.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_4 про захист прав споживачів та визнання договору поруки припиненим залишено без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 20.02.2017 року про залишення позову без розгляду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно ч. ч. 1-5 ст.74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Судові повістки надсилаються:

- юридичним особам та фізичним особам-підприємцям за адресою місцезнаходження (місце проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

- фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

У відповідності до пунктів 1-3 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі:

1) неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки;

2) першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Постановляючи ухвалу про залишення позову ОСОБА_2 до ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_4 про захист прав споживачів та визнання договору поруки припиненим без розгляду, районний суд виходив з того, що належним чином повідомлений позивач не з»явився в судові засідання 11.01.2017 року та 20.02.2017 року, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав.

Такий висновок суду є правильним.

З матеріалів справи вбачається:

- справа слухалася ще з травня місяця 2015 року та неодноразово відкладалася;

- на судовому засіданні 06 грудня 2016 року, ОСОБА_2 заявив клопотання про відкладення розгляду справи. Суд клопотання позивача задовольнив та відклав розляд справи на 11 січня 2017 року на 14 годину 30 хвилин. ОСОБА_2 розписався про одержання судової повістки на 11.01.2017 року на 14 год.30 хв. (а.с.232, том 1).

- у зв»язку з неявкою сторін в судове засідання 11 січня 2017 року, розгляд справи відкладено на 20 лютого 2017 року на 12.00 годину (а.с.245, том 1);

- судову повістку про виклик до суду 20.02.2017 року на 12.00 годину, ОСОБА_2 отримав 20.01.2017 року (а.с.01, том 2);

- 20.02.2017 року від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв»язку з необхідністю отримати докази, пов»язані з розглядом даної справи (а.с.07, том 2);

- у зв»язку з повторною неявкою позивача в судове засідання 20.02.2017 року, від якого не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 20.02.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Таким чином, суд вірно застосував норму ч.1 п.3 ст.207 ЦПК України, оскільки позивач двічі належним чином був повідомлений про судові засіданні на 11.01.2017 року та на 20.02.2017 року, але до суду не з»явився та не надав заяви про розгляд справи у його відсутність. Крім того, справа слухається ще з травня 2015 року, тобто понад розумний строк, встановлений ч.1 ст.157 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі було відкрито ще 05 травня 2015 року та призначено попереднє судове засідання на 25.05.2015 року, з часу якого позивач постійно вживав заходи для відкладення розгляду справи, а саме: або надав до суду заяви про відкладення розгляду справи, або не з'являвся до судових засідань не отримуючи за адресою мешкання судові повістки, що фактично робило не можливим повідомлення позивача про дату, час та місце проведення судового засідання. Про зміну адреси позивач суд не повідомляв.

Неналежне виконання позивачем своїх процесуальних обов'язків призводило до постійних відкладень судових засіданнях, що в свою чергу призводило до порушення судом норм чинного законодавства України щодо розгляду справи в розумні строки, оскільки починаючи з дати призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, а саме з 27.01.2016 року, майже усі судові засідання (крім двох) відкладались за клопотанням саме позивача або у зв'язку з його неявкою та неналежним повідомленням, оскільки направлені судові повістки за вказаною адресою мешкання позивача, повертались до суду з причиною неможливості вручення: «за закінченням терміну зберігання».

Така позиція позивача в сукупності розцінюється судом як така, що спрямована на затягування розгляду справи, що є порушенням розгляду справи упродовж розумного строку та свідчить про зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Доводи апеляційної скарги, що підставою не прибуття в судові засідання 11.01.2017 року та 20.02.2017 року стало те, що на той час Малиновський районний суд м.Одеси ще не розглянув його заяву про перегляд заочного рішення по справі за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, на яку позивач посилався у своїх заявах про відкладення розгляду справи та від вирішення якої залежить розгляд даної справи і тому суд повинен був зупинити провадження у справі, а не залишати позов без розгляду, не приймаються до уваги, оскільки позивач з відповідним клопотанням про зупинення провадження до суду не звертався.

Доводи апелянта, що він не отримував судової повістки на 20.02.2017 року спростовується рекомендованим повідомленням, з якого вбачається, що судову повістку на 20.02.2017 року на 12.00 годину, ОСОБА_2 отримав ще 20.01.2017 року, про що розписався (а.с.1, том 2).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про залишення позову без розгляду.

При таких обставинах, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції порушень процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ч. 1 п. 1, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 20.02.2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: Є.С. Сєвєрова

В.А. Станкевич