Справа № 2-3334/11
Провадження №: 4-с/752/198/17
У Х В А Л А

Іменем України

18.09.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

з участю секретаря Мархотка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», на дії та постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Григорян О.Г.,-

в с т а н о в и в:

11.08.2017 року скаржник звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила суд визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Григорян О.Г. щодо опису та арешту домоволодіння, загальною площею 310 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Південна, 20А; скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Григорян О.Г. від 03.08.2017 року про проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна.

В обґрунтування вимоги, викладених у скарзі, зазначила про те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 31762934 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3334/11, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 517 392, 78 грн. Скаржник вважає, що дії державного виконавця щодо опису та арешту майна - вказаного вище домоволодіння, є передбаченими та протиправними, оскільки у відповідності до умов укладених між боржником та стягувачем договору іпотеки, стягував має право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, однак, жодних дій для цього стягував не вчинив.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу, просив задовольнити вимоги за нею.

Представник заінтересованої особи проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Вислухавши пояснення та заперечення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи за скаргою, судом встановлено наступне.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, визначено розділом VІІ цього Кодексу в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Судовим розглядом встановлено, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Григорян О.Г. 03.08.2017 року видано доручення у виконавчому провадженні № 31762934, згідно змісту якого у зв'язку із необхідністю проведення виконавчих дій направлених на опис та арешт майна, яке належить боржнику, а саме: домоволодіння, що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Південна, 20А, доручено проведення виконавчих дій щодо опису та арешту зазначеного майна, Києво-Святошинському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

З мотивувальної частини вказаного доручення також вбачається, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження № 31762934 з виконання виконавчих документів щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь юридичних осіб. 28.10.2011 року, 23.02.2012 року, 18.01.2013 року, 19.04.2013 року державними виконавцями винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень. Станом на 03.08.2017 року рішення судів боржником не виконано. 21.10.2016 року до відділу надійшла заява стягувача ПАТ «Банк «Київська Русь» щодо здійснення виконавчих дій, направлених на опис та арешт і подальшу реалізацію нерухомого майна, яке належить боржнику та розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Південна, 20А. 26.10.2016 року державним виконавцем до Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області направлено доручення про проведення виконавчих дій, згідно акту від 14.07.2017 року вказане доручення не виконано у зв'язку із недопущенням боржником державного виконавця до приміщення. З метою подальшого направлення подання про примусове входження до вищевказаного приміщення, державним виконавцем Григорян О.Г. повторно видано доручення щодо виходу державного виконавця за місцезнаходженням майна боржника з метою його опису та арешту.

В ході розгляду скарги, судом встановлено, що 03.08.2017 року постанова про проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна, про скасування якої порушує питання скаржник у поданій скарзі, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Григорян О.Г. не виносилась, а тому відсутній такий предмет оскарження як постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Григорян О.Г. від 03.08.2017 року про опис та арешт майна.

В частині поданої скарги щодо визнання протиправними дій державного виконавця щодо опису та арешту майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон), виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно положень ст. 56 Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. За частиною 5 ст. 56 Закону, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Враховуючи невиконання божником судового рішення з 2011 року, дії державного виконавця щодо вжиття заходів для забезпечення реального виконання судового рішення, шляхом надання доручення про опис та арешт майна боржника, відповідають вимогам закону, а тому відсутні підстави для визнання таких дій протиправними.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Аналізуючи у сукупності вказані вище обставини, враховуючи відсутність предмету оскарження у даному судовому провадження, суд надходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні поданої скарги. підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208-210, 383-389 ЦПК України,суд -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя