Справа № 204/7978/16-ц
Провадження № 2/565/244/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Мануляка Ю.В.

з участю секретаря c/з: Левадної О.А.,

позивача-відповідача ОСОБА_2,

відповідача -позивача ОСОБА_3,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та поділ майна,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.06.2012 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_5. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю. Спільне життя з ОСОБА_3 не склалося через суперечки та сварки в зв'язку з відсутністю порозуміння у стосунках, різними поглядами на життя. Шлюбні стосунки не підтримують та не ведуть спільне господарство з лютого 2015 року. Вважає, що подальше спільне проживання, збереження шлюбу та примирення є неможливе.

Відповідач ОСОБА_3 до початку розгляду справи по суті, пред'явила зустрічний позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Вимоги зустрічного позову обґрунтовуються тим, що 08.06.2012 року уклала шлюб з ОСОБА_2 Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з ОСОБА_2 не склалося. Проживають з 2015 року окремо. ОСОБА_2 не надає належного утримання донці, працює водієм в НПП «Авілон», має сталий заробіток, не має нікого на своєму утриманні, має задовільний стан здоров'я, а тому може сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від свого доходу. За час спільного проживання в шлюбі сторони набули майно: пральну машину LG F 1020ND - вартістю 3799,00 грн., праску PHILIPS GC-4490 - 485 грн., холодильник «Атлант» - 4825,00грн., варочну поверхню GORENJE G6N50BX - 2520,00 грн., духову шафу GORENJE BO 5320 AX -3330,00 грн., матрас «Софія» ТМ «Матролюкс» розміром 1400*1900 та ліжко розміром 1400*1900 (колір - «яблуня») загальною вартістю 4500,00 грн., пилосмок «ZELMER 919.0 ST» - 2340,00 грн., диван «Тіара нью» - 4200,00 грн. Всього на загальну суму 25999,00 грн. Оскільки все майно перебуває у користуванні ОСОБА_2, то їй слід присудити грошову компенсацію за ? частки у спільному майні в розмірі 12999,50 грн.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 березня 2017 року первісний та зустрічний позов об'єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свій первісний позов підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Вимоги зустрічного позову визнав частково. Зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі ? частки його доходу або в твердій грошовій сумі -800 грн. Пральна машина LG F 1020ND - вартістю 3799,00 грн. та праска PHILIPS GC-4490, вартістю 485 грн. не є спільним майном подружжя, оскільки придбані до укладення шлюбу за його особисті кошти. Інше майно зазначене у зустрічному позові є спільним та підлягає поділу. Згідний з вартістю майна, яку вказала ОСОБА_3 Погоджується передати ОСОБА_3 матрас «Софія» ТМ «Матролюкс» розміром 1400*1900 та ліжко розміром 1400*1900 (колір - «яблуня») загальною вартістю 4500,00 грн. та диван «Тіара нью» - 4200,00 грн. в натурі та компенсувати різницю вартості спільного майна або сплатити грошову компенсацію за частку ОСОБА_3 в спільному майні поступово.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник вимоги первісного позову визнали в повному обсязі. Просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «Фартушна». Вимоги зустрічного позову підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у зустрічному позові. Також зазначили, що пральна машина LG F 1020ND - вартістю 3799,00 грн. та праска PHILIPS GC-4490, вартістю 485 грн. є спільним майном подружжя, оскільки придбані за спільні кошти до укладення шлюбу під час спільного проживання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, виходячи із наданих та отриманих під час розгляду справи доказів, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08 червня 2012 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданого 13червня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №400.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 14 листопада 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджується, що батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сторони.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на даний момент неповнолітня ОСОБА_6 проживає з своєю матір'ю в м. Вараш Рівненської області де відвідує дитячий навчальний заклад.

Сімейне життя подружжя не склалося. Необхідність розірвання шлюбу позивач обґрунтовує особистими інтересами. Сторони заперечують проти надання строку для примирення.

З довідки №6 від 10.04.2017 року вбачається та не заперечується сторонами, що відповідач офіційно працевлаштований водієм на ТзОВ «НПП «АВІЛОН»» та має регулярний матеріальний дохід, який склав з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року 29840,56 грн.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім'ї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі обох сторін та інтересам їх неповнолітньої дитини. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалася і шлюб існує формально.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм міжнародних актів та СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я,

матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,

батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову.

Аліменти слід присудити в користь ОСОБА_3 у частці від доходу ОСОБА_2, так як і заявлено в зустрічному позові. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що відповідачем частково визнано розмір позовних вимог, матеріальний стан сторін та їх потреба в коштах, стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність інших утриманців, а розмір аліментів - ? частки від доходу ОСОБА_2, у нинішніх життєвих обставинах є обґрунтованим і не свідчить, що у такий спосіб ОСОБА_3 буде збагачуватися, замість забезпечення утримання дитини. Обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків.

Отже, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу та присудження аліментів із ОСОБА_2

Що стосується позовної вимоги зустрічного позову про поділ спільного майна подружжя, то судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 08 червня 2012 року.

З копій товарних чеків наданих сторонами судом встановлено, що пральна машина LG F 1020ND - вартістю 3799,00 грн. та праска PHILIPS GC-4490, вартістю 485 грн. були придбані 29.10.2011 року, тобто до укладення шлюбу між сторонами, а всі інші речі були придбані під час шлюбу.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Законодавцем презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі і обов'язок з доведення тієї обставини, що майно придбане у шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, покладений на останнього.

Оскільки, пральна машина та праска були придбані до укладення шлюбу і ОСОБА_3 не доведено, що дані речі були придбані за спільні кошти, то вказані речі не можуть бути віднесені до спільної сумісної власності подружжя, а їх вартість відповідно не може бути врахована при поділі спільного майна подружжя.

Тому в цій частині у зустрічному позові слід відмовити.

В судовому засіданні факт купівлі за спільні кошти подружжя холодильника «Атлант» - вартістю 4825,00грн., варочної поверхні GORENJE G6N50BX - вартістю 2520,00 грн., духової шафи GORENJE BO 5320 AX - вартістю 3330,00 грн., матрасу «Софія» ТМ «Матролюкс» розміром 1400*1900 та ліжка розміром 1400*1900 (колір - «яблуня») загальною вартістю 4500,00 грн., пилосмока «ZELMER 919.0 ST» - вартістю 2340,00 грн. та дивана «Тіара нью» - вартістю 4200,00 грн. сторонами визнано та не заперечувалося.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки вищевказані речі придбаний під час перебування ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_3, то вони вважаються спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У відповідності до ст. ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Судом також установлено, що спірне майно на час подачі позову знаходиться в місті Дніпро та ним користується ОСОБА_2, згоди на його використання чи експлуатацію ОСОБА_3 не давала.

Згідно з абз. 2 п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Таким чином поділ спірного майна рівними частинами в натурі є неможливим та буде передбачати грошову компенсацію одному з подружжя за відступ від рівності часток, а визначення ідеальних часток в цьому майні не вирішить спору, який виник між подружжям.

З метою збереження балансу інтересів подружжя, виходячи з принципу рівності прав кожного з них на майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а також враховуючи те, що спірне майно перебуває на значній відстані від місця проживання ОСОБА_3 з якою проживає малолітня дитина і їй буде необхідно витратити значний час для розпорядження своїм майном у місті Дніпро, у разі поділу майна в натурі, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову в частині стягнення з ОСОБА_2 1/2 частки вартості спільного майна подружжя.

Керуючись ст.ст. 8,10,11,60,88, 209, 213, 214,215,292,294,296 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Первісний позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 08.06.2012 року у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №400.

При реєстрації розірвання шлюбу прізвище Відповідача «Фартушна» залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) в користь ОСОБА_2 ( жит. АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. судових витрат.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( жит. АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти в користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ( жит. АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) до Державного бюджету України 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

В рахунок поділу майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 ( жит. АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) в користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) грошову компенсацію вартості 1/2 частини холодильника «Атлант», варочної поверхні GORENJE G6N50BX , духової шафи GORENJE BO 5320 AX, матрасу «Софія» ТМ «Матролюкс» розміром 1400*1900, ліжка розміром 1400*1900 (колір - «яблуня»), пилосмоку «ZELMER 919.0 ST», дивану «Тіара нью», що становить 10 857, 50 грн. (десять тисяч вісімсот п'ятдесят сім гривень 50 копійок), залишивши вказане майно у власності ОСОБА_2.

В задоволенні решти позову- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2( жит. АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) в користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 534, 40 грн. (п'ятсот тридцять чотири гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 12 травня 2017 року.

С у д д я: Мануляк Ю.В