Справа № 678/106/17
Провадження № 2-678-129/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря Козка Л.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Боднаря Д.В.,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування, ОСОБА_5, третя особа Летичівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про скасування усиновлення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви ОСОБА_1, яка надійшла до суду 27 січня 2017 року і підтримана позивачем в судовому засіданні, просить:

скасувати усиновлення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2012 року;

виключити з актового запису про народження №14 від 26 листопада 2004 року, вчиненого виконавчим комітетом Сусловецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області, прізвище дитини з ОСОБА_1 на ОСОБА_7, замість по батькові ОСОБА_8 записати ОСОБА_9, повернути дату народження дитини з ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_12, у відомостях про батька дитини виключити запис ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області, житель АДРЕСА_1, і записати батьком ОСОБА_7.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що за рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2012 року він та його дружина ОСОБА_5 усиновили ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення суду прізвище усиновленої дитини з ОСОБА_10 змінено на ОСОБА_5, а по батькові змінено на ОСОБА_8, батьками в актовому записі були зазначені вони - ОСОБА_1 та ОСОБА_5, при цьому власних дітей у них не було.

Мати усиновленого ОСОБА_11 рішенням суду від 17 червня 2011 року позбавлена батьківських прав, а відомості про батька були внесені на підставі ст. 135 СК України за вказівкою матері.

Із самого початку спільного проживання стало зрозуміло, що дитина дуже складна. Він спочатку сподівався на педагогічну запущеність дитини, тому почав приділяти дуже багато уваги до його виховання: намагався роз'яснювати основні елементарні правила поведінки, огортав любов'ю, привив любов і повагу до ближніх, проводив з дитиною дуже багато часу, але всі ці намагання зводились нанівець, дитина не сприймала і не сприймає на даний час його як батька, як старшу людину, не проявляє хоча б елементарної поваги. Єдиною людиною, яку слухав усиновлений син, була ОСОБА_5, проте майже одразу після усиновлення дитини стосунки в них погіршились, а потім взагалі припинились, вони розлучились, стали жити окремо та після цього вихованням дитини вона не займалася, жодної матеріальної допомоги не надавала і не надає, не проявляла інтересу до їх життя.

Залишившись наодинці з дитиною поведінка усиновленого сина стала ще нестерпнішою, він став ще більш непослушним, постійно обманював, вживав нецензурну лексику, на зауваження не реагував, в школі мав постійні проблеми, не проявляв уваги до навчання, постійно конфліктував з дітьми, вів себе знервовано, тому іноді мали місце випадки, коли застосовував до дитини фізичне насильство з метою його виховання.

27 вересня 2016 року дитина написала записку, що хоче повернутись в інтернат.

07 грудня 2016 року за рішенням суду його та ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав відносно усиновленої дитини і встановлено, що між ним та дитиною склалися стосунки, які не можуть забезпечити спільне проживання та сімейне виховання, дитину передано під нагляд органу опіки та піклування.

22 лютого 2017 року дитину забрали від нього в реабілітаційний центр. На даний час дитина виховується в іншій сім'ї.

Оскільки між ним та усиновленим сином склались стосунки, які роблять неможливими їх спільне проживання і виконання ним своїх батьківських обов'язків як батька, при цьому він вжив всіх заходів щодо виховання дитини, маючи надію на виправлення дитини, але такі жодних результатів не принесли, тому на підставі п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 238 СК України просить позовні вимоги задовольнити.

Представник Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування Боднар Д.В. заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки при оформленні документів для усиновлення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 хотіли усиновити дитину, згодились взяти дитину у свою сім'ю, подані ними документи відповідали вимогам законодавства і за рішенням суду вони усиновили дитину. Однак, в 2016 році за рішенням суду їх обох було позбавлено батьківських прав, дитину було відібрано від батька за жорстоке поводження.

Позивач відповідно до ст. 166 СК України втратив особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання, перестав бути законним представником дитини, втратив права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми, не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником, не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які він міг би мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування), втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, але не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

У ч. 1, ч. 6 ст. 239 СК України передбачено, що у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, які виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем; якщо дитина не передається батькам, суд може постановити рішення про стягнення аліментів на дитину з особи, яка була її усиновлювачем.

Тобто, при позбавленні позивача батьківських прав наступили такі ж наслідки, як і при скасуванні усиновлення.

Згідно ч. 5 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, яке вона одержала у зв'язку з усиновленням.

Отже, немає підстав виключати з актового запису про народження дитини відомості про батька адже дитина має право зберегти набуте прізвище.

В свою чергу, в ч. 2 ст. 242 СК України передбачено, що у разі смерті усиновлювача, позбавленого батьківських прав, дитина одержує право на спадкування на загальних підставах, оскільки діти не позбавляються майнових прав, заснованих на родинному зв'язку та залишаються спадкоємцями першої черги.

Тобто, в разі скасування усиновлення дитина не матиме майнових прав.

За вказаних обставин позовні вимоги суперечать чинному законодавству та найвищим інтересам дитини, у разі скасування усиновлення порушується право дитини на матеріальне утримання, збереження прізвища, імені та по батькові, на спадкування.

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник третьої особи Летичівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_3 при вирішенні спору по суті покладається на думку суду.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Так, згідно свідоцтва про шлюб, виданого 21 травня 2012 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрували шлюб 21 травня 2012 року в Кудинській сільській раді Летичівського району Хмельницької області, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1.

Згідно рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2012 року (справа №2-0/2210/92/12) вирішено усиновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем с. Юрченки, жителем с. Кудинка Летичівського району Хмельницької області, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою м. Вишгород Київської області, жителькою АДРЕСА_1, малолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9, із внесенням змін в актовий запис про народження дитини: прізвища з ОСОБА_10 на ОСОБА_5 і по батькові з ОСОБА_9 на ОСОБА_8, дату народження з ІНФОРМАЦІЯ_12 на ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі батько дитини з ОСОБА_7 на ОСОБА_1, в графі мати з ОСОБА_11 на ОСОБА_5. Зобов'язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області внести зміни в актовий запис №14 від 26 листопада 2004 року про народження ОСОБА_10, складений Виконавчим комітетом Сусловецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області, а саме: замість прізвища дитини ОСОБА_10 записати ОСОБА_5 і замість по батькові ОСОБА_9 записати ОСОБА_8, змінити дату народження дитини з ІНФОРМАЦІЯ_12 на ІНФОРМАЦІЯ_1; у відомостях про батька дитини виключити запис ОСОБА_7 і записати батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1; у відомостях про матір дитини виключити запис - ОСОБА_11 і записати матір'ю - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку м. Вишгород Київської області, жительку АДРЕСА_1, громадянку України, видати нове свідоцтво про народження.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого повторно 26 вересня 2016 року Летичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Попівці Летичівського району Хмельницької області, його батьками є ОСОБА_1, ОСОБА_5, актовий запис №14 від 26 листопада 2004 року.

Із звітів про умови проживання та виховання усиновленої дитини, які складені службою у справах дітей Летичівської районної державної адміністрації вбачається, що умови проживання дитини задовільні, він має необхідний одяг, взуття, окрему кімнату для проживання, любить спорт, має друзів, батьки піклуються про нього і переймаються його здоров'ям та навчанням, забезпечують усім необхідним, в них добрі стосунки з дитиною (09 липня 2013 року, 05 грудня 2013 року, 24 січня 2014 року, 09 квітня 2014 року, 28 квітня 2015 року). У звіті за 29 червня 2016 року вказано, що стосунки між батьками і дитиною задовільні, між батьками виникають непорозуміння, дитина прихильно відноситься до обох батьків.

В судовому засіданні представником служби у справах дітей Летичівської районної державної адміністрації надано висновок експерта №1268 Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи від 01 грудня 2016 року (розпочата 30 вересня 2016 року) за змістом якого (графа - обставини справи) у постанові слідчого про призначення експертизи вказано, що на протязі липня 2016 року ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 вчиняє фізичне насильство відносно свого малолітнього сина ОСОБА_6, 2005 року народження, наносячи удари ногами та руками по різних частинах тіла малолітнього ОСОБА_6 Зі слів обстежуваного: від липня 2016 року батько кожен день наносив удари кулаками та ногами по різних частинах тіла. 26 вересня 2016 року батько також наносив удари кулаками та ногами по різних частинах тіла, після чого перебував на лікуванні в Летичівській лікарні. Експертом встановлено, що у ОСОБА_6 станом на 27-30 вересня 2016 року виявлено тілесні ушкодження: рана лівої вушної раковини, що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я; крововилив правої виличної ділянки обличчя, садна лівої щічної ділянки обличчя, лівого стегна, обох колінних суглобів, правого променево-зап'ясного суглобу, правої кисті, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки). Судячи по кольору та стану загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення в межах 3-5 діб до початку проведення судово-медичної експертизи 30 вересня 2016 року, що не виключає можливості їх утворення в час та за обставин, що вказані у постанові про призначення судово-медичної експертизи.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2016 року (справа №678/366/16-ц, провадження №2-678-423/16) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, жительку АДРЕСА_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 позбавлено батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Передано малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, під нагляд Летичівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_6 аліменти у твердій грошовій сумі по 380 грн. з кожного, щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2017 року (справа №678/272/16-ц, провадження №2-678-23/17) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, зареєстрований у Кудинській сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №1 від 21 травня 2012 року, розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 залишено прізвище ОСОБА_5.

22 лютого 2017 року розпорядженням Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, вихованцем Центру соціально-психологічної реабілітації «Подолянчик», призначено ОСОБА_14 опікуном дитини.

21 квітня 2017 року слідчим Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області повідомлено службу в справах дітей Летичівської районної державної адміністрації про те, що триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000471 від 28 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України по факту спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_6

Отже, встановлені в судовому засіданні обставини свідчать, що подружжя (з 21 травня 2012 року) ОСОБА_6 за рішенням суду від 26 грудня 2012 року усиновило ОСОБА_10, відповідно прізвище усиновленої дитини з ОСОБА_10 змінено на ОСОБА_6, по батькові змінено на ОСОБА_8, батьками в актовому записі були зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_5, змінено дату народження з ІНФОРМАЦІЯ_12 на ІНФОРМАЦІЯ_1. Після цього було видано свідоцтво про народження дитини. Протягом липня 2013 року - червня 2016 року службою у справах дітей складались звіти згідно яких стосунки усиновленої дитини з батьками хороші. Проте, 28 вересня 2016 року розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України по факту спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_6 Із висновку судово-медичного експерта вбачається, що в дитини виявлені легкі тілесні ушкодження. Про факт спричинення дитині тілесних ушкоджень і проведення досудового розслідування підтвердив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 За рішенням суду від 07 грудня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно дитини, а 10 лютого 2017 року їх шлюб припинено.

Звернувшись до суду з позовом про скасування усиновлення малолітньої дитини, ОСОБА_1 обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що поведінка усиновленого сина ОСОБА_6 знаходиться за межами нормального рівня поведінки для дітей того ж віку, дитина не вважає його батьком, висловлюється в його сторону нецензурними словами, обманює, на зауваження не реагує, має проблеми у школі, постійно конфліктує з оточуючими, єдиним авторитетом та прикладом була ОСОБА_5, яка після розлучення з ними не проживає, за такої ситуації він немає можливості виконувати свої батьківські обов'язки, тому на підставі п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 238 СК України вважає, що усиновлення має бути скасованим.

Відповідно до змісту ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Згідно ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу (усиновлення дитини, яка є громадянином України, але проживає за межами України). Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

У ст. 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини (ч. 4). Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов'язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків (ч. 5).

За змістом ч. 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання (п. 1); дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення (п. 2); між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків (п. 3).

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року (далі - Постанова) усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої особи, яка досягла чотирнадцяти років.

В абз. 5 п. 13 Постанови зазначено, що усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15 лютого 2011 року із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом.

В судовому засіданні встановлено, що усиновлення суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, між усиновлювачем і дитиною склалися стосунки, які роблять неможливим їх спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків, адже дитина не одержує того сімейного виховання, яке передбачалося.

Позивач визнав, що між ним та дитиною склалися такі відносини, які унеможливлюють подальше виховання ним дитини та їх спільне проживання, він вживав усіх заходів щодо належного виховання дитини, навіть застосовував до сина насильство, що заборонено, але це не принесло позитивних результатів, тому його позбавлено батьківських прав і на даний час усиновлена дитина з ним не проживає.

За вказаних обставин обґрунтованість позовних вимог про скасування усиновлення відповідно до положень п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 238 СК України знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

У абз. 7 п. 13 Постанови визначено, що з огляду на те, що ч. 5 ст. 237, ч. 5 ст. 239 СК передбачено можливість альтернативного вирішення дитиною питання щодо збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням, у разі визнання його недійсним або скасування, необхідно з'ясувати її бажання і відобразити його в судовому рішенні.

ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що на даний час проживає в іншій сім'ї, де йому добре, адже раніше батько ОСОБА_1 його бив, поки не бажає змінювати своє прізвище.

Враховуючи те, що дитина бажає зберегти прізвище, ім'я та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням (ч. 5 ст. 239 СК України), а саме ОСОБА_6, тому позовна вимога про внесення змін до актового запису про народження дитини щодо виключення відомостей про позивача, як батька, і відновлення даних, які були зазначені до усиновлення, не може бути задоволена.

У зв'язку з тим, що позивачем по справі є лише один з колишнього подружжя, яке усиновлювало дитину, тому лише щодо позивача ОСОБА_1 судом ухвалюється рішення про скасування усиновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідачів слід стягнути сплачений судовий збір.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн., тому з відповідачів Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування, ОСОБА_5 на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 640 грн. - по 320 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 27, 31, 60, 61, 88, 212, 215 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати усиновлення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2012 року (справа №2-о/2210/92/12).

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису про народження дитини відмовити.

Стягнути з Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн. - по 320 грн. з кожного.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Б. Ходоровський