Номер провадження 2/754/4449/17 Справа №754/6653/17
17 жовтня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Панченко О.М.
при секретарі - Полярній М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою № АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач його колишній зять. Вказана квартира на праві приватної власності належить йому та його донці - третій особі по справі ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 13.11.2008 року У вказаній квартирі на даний час зареєстрований він, його донька, її неповнолітній син та відповідач у справі. З грудня 2015 року відповідач в спірній квартирі не проживає, ніяких витрат по її утриманню не несе. Оскільки на даний час в країні збільшилися тарифи на комунальні послуги, він не має змоги сплачувати за відповідача такі послуги, будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі на період його не проживання у них не було. Квартирою відповідач не цікавиться, не сплачує квартплату та комунальні послуги, ніяких його речей в квартирі немає, в добровільному порядку залишив квартиру. На підставі викладеного він вимушений звернутися до суду з даним позовом, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач повністю підтримав вимоги позову та просив суд про його задоволення.
Відповідач не з»явився в судове засідання, був судом належно повідомлений про день та час розгляду справи за останнім відомим місцем його проживання та реєстрації. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також позивач в судовому засіданні.
Третя особа у справі ОСОБА_3 в судовому засіданні просила суд про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_1.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.11.2008 року позивач по справі та його донька - третя особа у справі є співвласниками спірної квартири. (а.с. 7).
На даний час в квартирі зареєстровано 4 особи - позивач, його донька - третя особа у справі, її син та відповідач по справі.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи з того, що Закон України № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом знаття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Вказана норма також передбачена п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».
Відповідно до положень статей 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
В судовому засіданні, судом було встановлено, що з 2015 року відповідач ОСОБА_2 не проживає у АДРЕСА_1 та не сплачує комунальні послуги, ніяких його речей в ній немає, що підтверджується актами ЖЕД 13 від 28.02.2017 р., 03.11.2016 р., 18.07.2016 р. (а.с. 8-10). Крім того, відповідно до складеного працівниками ЖЕД 13 акту від 12.10.2017 року судовий виклик в судове засідання на 17.10.2017 року в 17 годин відповідачу не вручено через його не проживання за адресою місця реєстрації.
Допитана в якості свідка в судовому засіданні сусідка позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, що проживає в АДРЕСА_2, яка розташована на одному поверсі з квартирою позивача пояснила, що біля двох років відповідач не проживає в квартирі НОМЕР_1, вона не бачить його ні в квартирі ні на вулиці біля будинку.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в сумі 640 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 110, 212-215, 224-233 ЦПК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № АДРЕСА_1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640.00 в рахунок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.