Справа №345/2638/17
Провадження № 2/345/1311/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.,

секретаря судового зсідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно по заповіту,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій зазначив, що в 1992 році померла його бабуся ОСОБА_4, а 26.05.1995 року його дідусь ОСОБА_5. До дня смерті вони проживали в домоволодінні по вул. С.Бандери, 4 в с. Добровляни Калуського району Івано-Франківської області. Ще 25.06.1988 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким все належне йому на час смерті майно заповів позивачу.

На день смерті спадкодавцю в цілому як голові колгоспного двору належало домоволодіння №4 по вул. С.Бандери (колишня вул. Леніна) в с. Добровляни Калуського району Івано-Франківської області. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримав відмову у видачі свідоцтва, оскільки домоволодіння належить членам колгоспного двору, а тому треба визначити частки кожного члена колгоспного двору, на свідоцтві про право власності на жилий будинок відсутній підпис голови виконкому та печатка Підмихайлівської сільської ради, а також у свідоцтві про право власності на жилий будинок та свідоцтві про смерть не співпадає ім'я спадкодавця: «Фтома» та «Варфоломій».

Станом на 30.06.1991 року в господарстві були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Інші члени колгоспного двору відсутні. Оскільки позивач фактично прийняв спадщину, постійно проживаючи із спадкодавцем, тому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, однак подали письмові заяви про слухання справи у їхній відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій зазначив про визнання позову, просить суд розглядати справу в його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 17.11.1992 року померла ОСОБА_4 (а.с. 7), яка на час смерті була зареєстрована та проживала в домоволодінні № 4 по вул. С.Бандери в с. Добровляни Калуського району Івано-Франківської області. Разом з нею проживав її чоловік ОСОБА_5, який фактично прийняв спадщину після її смерті (а.с. 15). 26.05.1995 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

На випадок смерті ОСОБА_5 залишив заповіт, посвідчений секретарем виконкому Підмихайлівської сільської ради 25.06.1988 року, зареєстрованого в реєстрі за № 29, яким все належне йому майно заповів ОСОБА_2 (а.с. 8).

ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки домоволодіння належить членам колгоспного двору, а тому треба визначити частки кожного члена колгоспного двору, на свідоцтві про право власності на жилий будинок відсутній підпис голови виконкому та печатка Підмихайлівської сільської ради, а також у свідоцтві та право власності на жилий будинок та свідоцтві про смерть не співпадає ім'я спадкодавця: «Фтома» та «Варфоломій» (а.с. 12).

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на жилий будинок від 10.01.1989 року, житловий будинок № 4 по вул. Леніна в с. Добровляни належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_7.(а.с. 14).

Спадкове домоволодіння складається з житлового будинку загальною площею 87,9 кв.м. (літера «А»), стайні площею 28,8 кв.м. (літера «Б»), стодоли площею 41,2 кв.м. (літера «Б1»), шопи площею 14,8 кв.м. (літера «В»), убиральні площею 1,1 кв.м. (літера «Г»), криниці (№1), огорожі (№2-6), воріт (№7), загальною інвентаризаційною вартістю 203 673,00 грн., що підтверджується копією технічного паспорта (а.с. 19-23).

Згідно виписки з погосподарської книги №1 за 19861990 роки, наданої Добровлянською сільською радою Калуського району Івано-Франківської області 21.03.2017 року на час ліквідації колгоспних дворів станом на 30.06.1991 року в господарстві по вул. С.Бандери (колишня Леніна), 4 в с. Добровляни Калуського району були зареєстровані: ОСОБА_6 голова двору, помер 26.05.1996 року, ОСОБА_4 дружина, померла 17.11.1992 року (а.с. 15).

Позивач проживав спільно з померлим ОСОБА_5 в одному господарстві на час його смерті та проживає на даний час, що підтверджується довідкою (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що на час смерті ОСОБА_5І, фактично був єдиним членом колгоспного двору, а тому відповідно право спільної часткової власності на будинковолодіння припинене.

З довідки № 276 від 27.03.2017 року, виданої виконкомом Добровлянської сільської ради, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є однією і тією ж особою.

Щодо відсутності у свідоцтві про право власності на жилий будинок підпису голови виконавчого комітету та печатки Підмихайлівської сільської ради суд вважає, що дана помилка мала місце з вини посадових осіб органу місцевого самоврядування, однак право власності на будинковолодіння було зареєстроване в Івано-Франківському БТІ (а.с. 14).

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

П.1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст.1268 ЦК України позивач прийняв спадщину, так як постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_5 призначив своїм спадкоємцем ОСОБА_2, спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_3, син спадкодавця, претензій до спадкового майна не має. Спадкоємців, які в силу ст.1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині, відсутні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218,1221,1222,1233-1235,1241, 1266, 1268, ЦК України, ст.ст. 3, 11, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6, померлого 26.05.1995 року, а саме на будинковолодіння № 4 по вул. С.Бандери в с. Добровляни Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя