Справа №: 467/666/17 Провадження № 2-з/486/17/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Франчук О.Д., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за його позовом до Арбузинської районної державної адміністрації, третя особа Головне управління держгеокадастру у Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Арбузинської районної державної адміністрації, третя особа Головне управління держгеокадастру у Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною.

Разом з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1

Заяву обґрунтовує тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання та умови договору оренди землі від 01.06.2006 року та може навмисно вчинити дії щодо передачі спірної ділянки у власність чи користування третім особам. Зазначені обставини на думку позивача можуть ускладнити процес захисту його порушених прав та, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може унеможливити або ускладнити виконання рішення суду.

Суд, у відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розглядає питання про забезпечення позову без виклику осіб, що беруть участь в розгляді справи.

Суддя, дослідивши заяву про забезпечення позову прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України та роз'яснень, даних в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" ( далі - Постанова) забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно до п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Частиною ч. 4 Постанови встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, (суд, суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Слід зазначити, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Судом встановлено, що згідно договору оренди землі складеного 01 червня 2006 року Орендодавець, в особі Арбузинської районної державної адміністрації, надає, а орендар, в особі ОСОБА_1, приймає в оренду земельну ділянку для створення фермерського господарства, яка знаходиться на території Любоіванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, згідно кадастрового плану земельної ділянки, що надається в оренду, який є невід'ємною частиною цього договору (а.с.9). Термін дії оренди встановлюється строком на 3 роки.

Серед доданих до позовної заяви документів, відсутній кадастровий план земельної ділянки, як додаток до вищезазначеного договору оренди.

Згідно відомостей про право власності/право постійного користування земельною ділянкою, на яку позивач просить накласти арешт, власником земельної ділянки зазначено Арбузинську районну державну адміністрацію Миколаївської області, інформація про користувачів зазначеної ділянки відсутня (53 - 54).

Також, згідно кадастрового плану земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, не вбачається що він є додатком до договору оренди укладеного 01 червня 2006 року між Арбузинською райдержадміністрацією та ОСОБА_1 (а.с. 54).

Таким чином з досліджених доказів не вбачається що саме зазначену ділянку було надано в оренду ОСОБА_1, а тому, підстави для забезпечення позову в обраний позивачем спосіб фактично відсутні, до того ж немає доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151-153, 209-210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за його позовом до Арбузинської районної державної адміністрації, третя особа Головне управління держгеокадастру у Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. Д. Франчук