Провадження №2/523/4418/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З а о ч н е

"26" вересня 2017 р. місто Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 у м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

18 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ТОВ «Авто Просто» про захист прав споживача та стягнення коштів. В обґрунтування таких вимог позивач зазначив, що 07 серпня 2010 року в м.Одеса між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» було укладено угоду № 0321718, згідно якого предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля через систему придбання у групах.

Угода була укладена з метою придбання легкового автомобіля KIA Rio на суму 98 400,00 грн. (девяносто вісім тисяч чотириста гривень 00 коп.). ОСОБА_1 певний час сплачував внески за автомобіль, однак так і не отримавши його, подав заяву про розірвання угоди та повернення сплачених внесків. При цьому відповідачем порушені права ОСОБА_1, як споживача послуг ТОВ «Авто Просто», так як останнім не повертаються вкладені ним до системи АвтоТак кошти у звязку з розірванням угоди. Тому ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з ТОВ «Авто Просто» на його користь сплачені ним на виконання угоди №0321718 від 07.08.2010 року чисті внески, що підлягають поверненню у звязку із розірванням угоди в сумі 132 125, 63 грн. (сто тридцять дві тисячі сто двадцять пять гривень 63 копійки).

У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягала на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідач не висловив.

За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні.

Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.169 та ст.224 ЦП України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

07 серпня 2010 року в м.Одеса між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» було укладено угоду №0321718, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля через систему придбання у групах. Угода була укладена з метою придбання легкового автомобіля KIA Rio на суму 98 400,00 грн. (девяносто вісім тисяч чотириста гривень 00 коп.).

Відповідно до п.п.13.1, 13.3 ст.13 додатку №2 до угоди, яка має назву «Розірвання угоди. Формування фонду для повернення коштів. Повернення коштів», учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» у письмовій формі. У цьому випадку підлягають поверненню сплачені учасником чисті внески. Сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив про розірвання угоди за вирахуванням відступного за відмову від угоди у розмірі двох цілих чистих внесків.

Поняття чистих внесків міститься у розділі 1 «Визначення термінів» додатку № 2 до угоди та визначається як частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля та формування фонду для повернення коштів і розмір якого розраховується шляхом ділення поточної ціни автомобіля на кількість внесків, передбачену графіком внесків. Графік внесків зазначений у додатку № 1 до угоди та складає 120 місяців.

Керуючись ст.4 угоди та п.13.1 ст.13 додатку №2 до угоди, 10.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про розірвання угоди та вимогою про повернення сплачених ним коштів. Листом від 12.02.2015 року ТОВ «Авто Просто» повідомило Позивача про розірвання угоди, однак кошти відповідач не повернув, посилаючись на те, що кошти повертаються згідно пріоритетів, зазначених у п.п. 13.4 та 13.5 додатку № 2 до угоди із Фонду для повернення коштів, який складається із 5% загальної суми, яка надходить щомісяця до Фонду групи. Поверненню станом на 12.02.2015 року підлягають сплачені позивачем чисті внески у сумі 124 513.20 грн. (сто двадцять чотири тисячі пятсот тринадцять гривень 20 копійок). При цьому, строку повернення коштів зазначено не було. Водночас, ні в угоді ні у додатках до неї строк виконання зобовязань по поверненню чистих внесків за розірваною угодою не встановлено.

Встановлюючи строк повернення коштів, Позивач керувався положеннями ст.530 ЦК України, згідно яких якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлено або визначено моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із актів цивільного законодавства. Таким чином, встановлені у и. 13.4 додатку №2 до угоди пріоритети (черговість) повернення коштів учасникам, що розірвали угоди, не можна вважати встановленням строку або терміну такого повернення, так як відповідно до визначення законом (ст. 251 ЦК України) цих понять, строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення, а терміном є певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно ст.252 ЦК України строки та терміни визначаються роками, місяцями, тижнями, днями або годинами та календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати, відповідно. Відтак пріоритети або черговість повернення коштів не є ані строком ані терміном у розумінні цих понять, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач у строк, встановлений законом, сплачених позивачем внесків не повернув і до сьогодні не вчинив жодних дій з виконання своїх договірних зобовязань перед позивачем у цій частині. Такими діями (бездіяльністю) відповідач порушив норми ЦК України, а також його права споживача, що полягає у наступному:

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Тобто, виконання зобовязань регламентується договірними умовами та одночасно нормами ЦК України та іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність адміністрування фінансових активів придбання товарів у групах віднесено до фінансових послуг.

Окрім вище зазначених порушень - строку на повернення коштів за розірваним договором та укладання угоди поза торгівельним або офісним приміщенням, відповідач порушує Ліцензійні умови в частині формування фонду для повернення коштів, який, як зазначено у його листі, формується за рахунок 5% відрахувань із коштів, сплачених учасниками системи до фонду групи, в той час як за вимогами закону цей фонд має формуватись виключно за рахунок адміністратора придбання у групах.

Так, Законом України від 2 червня 2011 року №3462-ІУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг" внесено зміни до ч.1 ст.4 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" та доповнено п. 11, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах") (далі - Ліцензійні умови).

Пунктом 3 прикінцевих положень Закону України від 2 червня 2011 року №3462-ІУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання фінансових послуг», фінансовим установам надано термін протягом року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність з вимогами цього Закону. Отже, з 9 січня 2013 року діяльність ТОВ «Авто Просто» має відповідати вимогам закону, які конкретизовані у Ліцензійних умовах та визначають у цій частині наступне:

Відповідно до п.п.5.11, 5.12 ст.5 Ліцензійних умов Ліцензіат повинен сформувати та підтримувати резервний капітал у розмірі, встановленому установчими документами ліцензіата, але не менше 15 відсотків його статутного капіталу. До досягнення встановленого установчими документами ліцензіата розміру резервного капіталу розмір щорічних відрахувань не може бути меншим ніж 5 відсотків від суми чистого прибутку ліцензіата за рік. Резервний капітал ліцензіата може бути використаний виключно на покриття можливої нестачі коштів для придбання товарів у групах у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань учасниками групи; на повернення коштів учаснику групи у разі розірвання договору про адміністрування.

Окрім порушення відповідачем прав споживача ОСОБА_1, неповерненням належних йому коштів згідно умов договору та у порядку, передбаченому законом, ТОВ «Авто Просто» одночасно створює обмеження користування ним цими коштами, порушує право на захист власності, яке полягає у вільному її володінні та заборону в обмеженні цього права, що передбачено ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до ст.26, ч.1 ст.27 Віденської Конвенції 1986 року «Про право міжнародних договорів», та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Обґрунтованих заперечень щодо розміру заборгованості від відповідача не надходило.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду та зважаючи на задоволення позову у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1321 (тисяча триста двадцять одну) грн. 25 (двадцять пять) коп. на користь держави із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 64, 79, 88, 158, 169, 197, 209, 212-215, 218, 222, 224-228 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача та стягнення коштів задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), сплачені ним на виконання угоди № 0321718 від 07.08.2010 року чисті внески, що підлягають поверненню у звязку із розірванням угоди у сумі 132 125, 63 грн. (сто тридцять дві тисячі сто двадцять пять гривень 63 копійки).

Стягнути з TOB «Авто Просто» судовий збір в розмірі 1321 (тисяча триста двадцять одну) грн. 25 (двадцять пять) коп. на користь держави, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України: стягувач Державна судова адміністрація України, вул.Липська, 18/5, м.Київ, 01601, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (), отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: