ун. № 759/9062/16-ц
пр. № 2/759/620/17
03 жовтня 2017 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.
секретаря Чернишук К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У червні 2016 р. позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 346678 дол. США 34 цен., та судовий збір по справі у розмірі 114394 грн 31 коп., посилаючись на ті підстави, що 18.10.2006 між сторонами укладено договір кредиту №10-29/2574 згідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 132201 дол. США 00 цен. зі сплатою 13,25% річних з кінцем терміном погашення заборгованості 18.10.2026, однак відповідачем не виконувалися належним чином умови кредитного договору, оскільки порушуються строки повернення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подавши заяву про слухання справи без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, прости ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 30, 37).
Відповідач в судові засідання не з'явилася повторно, про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом поштового повідомлення (а.с. 46, 47, 50, 51), заперечень проти позову суду не надала, про поважність причини неявки суд не повідомила.
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст. 169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 18.10.2006 між сторонами укладено договір кредиту №10-29/2574 згідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 132201 дол. США 00 цен. зі сплатою 13,25% річних з кінцем терміном погашення заборгованості 18.10.2026 (а.с. 9а-12).
Згідно додаткової угоди №1 від 17.11.2008 проценту ставку було збільшено з 13.25% на 14% річних починаючи з 18.11.2006 (а.с. 13).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтвердженні судові витрати по справі у розмірі 114394 грн 31 коп.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 509, 525, 526, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України,-
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у розмірі 346678 доларів США 34 центи, що еквівалентно по курсу НБУ 7626287 грн 30 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати по справі у розмірі 114394 грн 31 коп.
Заочне може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою рішення суду відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: