ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/8829/17
провадження № 2/753/4850/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"19" вересня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ДАНИЛЕНКА В.В.

при секретарі ПАСЬКО І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_1) та ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_2) звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_4) про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є батьками-вихователями малолітнього ОСОБА_3, відповідно до розпорядження Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації та влаштований в дану в сім'ю. Мати ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав, а тому дитина постійно проживає з позивачами. Відповідач не цікавиться дитиною та не надає коштів на утримання його утримання, а тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) позивачі мають право на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання позивачі та третя особа не з'явилися, однак надали заяву в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, розгляд даної справи проводити за їх відсутністю та проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, будь-яких клопотань від неї не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 4 ст. 169, стст. 224-226 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, відповідно свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3. Його матір'ю є ОСОБА_4, а батьком записаний ОСОБА_6.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження за №2 від 14 травня 2015 року видно, що запис про батька дитини вчинено відповідно до вимог, встановлених ст. 135 СК України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3.

Крім того, судом встановлено, що згідно розпорядження Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 13 листопада 2013 року за №751 сім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 функціонує, як дитячий будинок сімейного типу.

Так, розпорядженням Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 25 червня 2015 року за №356 в дану сім'ю був влаштований ОСОБА_3, як позбавлений батьківського піклування.

З того часу дитина проживає разом з позивачами та знаходиться на їх утриманні.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 4 статті 12 «Про охорону дитинства» визначено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. А в п. 2 ст. 15 цього Закону зазначено щодо зобов'язання батьків, які проживають окремо від дитини, брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Як встановлено судом, малолітня дитина проживає з позивачами, відповідач не з'являється до дитини, не цікавиться ним та не надає матеріальної допомоги на його утримання та виховання.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог повністю.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А згідно з ч. 3 цієї статті, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись стст. 180, 181, 183 СК України, стст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 213 - 215, 218, 224 - 226, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь батьків-вихователів ОСОБА_1 та ОСОБА_1 Васильовича аліменти на утримання малолітнього вихованця - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: ДАНИЛЕНКО В.В.