АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/3167/15-ц Головуючий 1 інстанції Ковригін О.С.
Провадження № 22ц/790/4772/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона та відповідачі є спадкоємцями майна, що належало її матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадковим майном є квартира АДРЕСА_1 та 1/3 частина квартири АДРЕСА_2. Заповіту ОСОБА_4 не склала, спадкування здійснюється за заповітом. Вважала, що наявні підстави для визнання за нею права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/6 частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка зазначала, що вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не звернулася, оскільки захворіла на психічне захворювання, отримала другу групу інвалідності.

У зв'язку з цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визначити для неї додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до Чугуївської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23 червня 2017 року позов задоволено. Визначено причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, поважними. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаються на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі, вказують, що судом помилково не враховано пропуск позивачкою строків позовної давності.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, позивачка з поважних причин пропустила передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

Однак, погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області про, що 24 травня 2011 року складено відповідний актовий запис № 184 (а.с. 7).

Після її смерті відкрилася спадщина.

До складу спадкового майна належить квартира АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 08.08.2000 року, а також 1/3 частина квартири АДРЕСА_2, що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 липня 1995 року виданого Роганською квартирно експлуатаційною частиною району.

Іншими спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 крім позивачки є ОСОБА_1 - чоловік та ОСОБА_5 - дочка померлої.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини.

Саме до цього зводиться правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 26 вересня 2012 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_3 зазначала, що не звернулась до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, оскільки захворіла на психічне захворювання, отримала другу групу інвалідності.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

З наявних медичних довідок вбачається, що ОСОБА_3 знаходиться на обліку у психіатра з 2010 року. Знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗ «Кам'янська міська лікарня № 1» в період з 10.11.2010 - 04.04.2011, з 22.04.2011 - 10.06.2011, з 25.11.2011- 26.12.2001 року. (а.с.93,94).

Строк прийняття спадщини закінчився 21.11.2011 року, однак, позивачем не було надано суду медичних документів, які б підтверджували її неспроможність з 10.06.2011 року до зазначеної дати у зв'язку із станом здоров'я подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно відповіді Управління соціального захисту населення Адміністрації Дніпровського району від 27.04.2017 року ОСОБА_3 в опікунській раді при адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради на обліку не перебуває. Станом на 26.04.2017 року рішення суду щодо визнання ОСОБА_3 недієздатною або обмежено дієздатною до опікунської ради не надходило. (а.с.102).

Враховуючи вищенаведене колегія суддів не приймає доводи позивачки стосовно того, що вона через стан здоров'я була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини, лікування, яке вона отримувала до шести місяців після виписки з лікарні, було непереборною та істотною перешкодою для прийняття нею спадщини.

Згідно відповіді Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 26.01.2017 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору спадкоємці не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично тим, що постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с.87).

Відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області від 18.11.2016 року, за інформацією, наявною в картотеці відділу на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_2 крім неї був зареєстрований ОСОБА_1 (а.с.82).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснила, що після смерті ОСОБА_4 фактично спадщину прийняв ОСОБА_1 - чоловік померлої.

Представник позивачки пояснив, що з даним позовом ОСОБА_3 звернулась до суду лише в 2015 році, оскільки їй стало відомо, що рішенням суду від 09.10.2013 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на майно в порядку спадкування за законом. Пізніше це рішення суду було скасовано апеляційним судом.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявленого позову.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -задовольнити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 червня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права власності відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді