АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
УХВАЛА[2]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста

Києва в складі: головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Панченка М.М.

при секретарі Юрчуку С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КДД Інжиніринг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболоньторгстандарт», Приватного акціонерного товариства «Київміськбуд-1», Генеральної прокуратури України про відновлення становища, що існувало до порушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року,

встановила:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відкриття провадження у справі.

В судовому засіданні представник генеральної прокуратури України - Ступак Д.В. просив апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що в установлений судом строк недоліки позовної заяви остання не усунула.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КДД Інжиніринг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболоньторгстандарт», Приватного акціонерного товариства «Київміськбуд-1», Генеральної прокуратури України, в якому просила зобов'язати відповідачів за свій рахунок привести будівництво за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність із отриманим дозволом на будівництво та узгодженим проектом; зобов'язати відповідачів провести за власний кошт реконструкцію будинку АДРЕСА_2 відповідно до узгодженого проекту.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року позовну заяву було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.119 ЦПК України. Зазначено, що позивачем не викладено обставини якими вона обґрунтовує свої вимоги щодо кожного з відповідачів; позивачем не вказано які саме дії вчинені кожним з відповідачів, що призвели до порушення її права та не обґрунтовано позовних вимог про солідарну відповідальність відповідачів по приведенню у відповідність будівництва по АДРЕСА_1; в позовній заяви не зазначено доказів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Разом з тим, відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 10, 11, 119 ЦПК України саме позивач обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки є підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року N 2 подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Недоліки у викладенні обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, можуть бути усунуті у попередньому судовому засіданні, на якому суд має можливість уточнити позовні вимоги або заперечення проти позову; з'ясувати, які докази подані чи подаються кожною стороною для обґрунтування своїх доводів чи заперечень щодо невизнаних обставин; за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, суд має право вирішити питання про витребування доказів тощо.

З огляду на викладене, повернення позовної заяви з викладених в оскаржуваній ухвалі підстав порушує право позивача на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950).

Вирішення питання відкриття провадження у справі віднесено до повноважень суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За таких підстав оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а вирішення питання щодо відповідності позовної заяви вимогам ст.119, 120 ЦПК України - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді:

Справа №752/9754/17

Апеляційне провадження: № 22-ц/796/10381/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Шкірай М.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.