Ухвала іменем україни
20 вересня 2017рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Завгородьої І.М., Мазур Л.М.,Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до товариства з обмеженою відповідальністю «Зернорезерв», ОСОБА_7 про стягнення боргу, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 13 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 23 квітня 2009 року Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист № 2-3837 про стягнення на користь банку з ОСОБА_7 заборгованості у сумі 210 548 грн 30 коп. 27 квітня 2009 року виконавчий документ був пред'явлений для виконання до Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції і державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 13371441.

28 жовтня 2015 року на запит банку про хід виконавчого провадження надійшла відповідь, згідно з якою виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 23 квітня 2009 року № 2-3837 на виконанні у Першому відділі ДВС не перебуває, оскільки 25 червня 2010 року державним виконавцем Ліщуком О.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 За кону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на те, що виконавчий лист на адресу банку не надходив, просить суд видати дублікат виконавчого листа від 23 квітня 2009 року № 2-3837 про стягнення на користь банку з ОСОБА_7 заборгованості у сумі 210 548 грн 30 коп. та поновити строк для пред'явлення його до примусового виконання в органи державної виконавчої служби.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 червня 2016 року заяву задоволено, видано дублікат виконавчого листа на виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 23 квітня 2009 року у цивільній справі № 2-3837/09 про стягнення з ТОВ «Зернорезерв», ОСОБА_7 солідарно на користь відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції заборгованості у розмірі 240 548 грн 30 коп. та судових витрат. Поновлено пропущений строк для пред'явлення до виконання вказаного виконавчого листа.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 13 липня 2016 року ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 червня 2016 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа від 23 квітня 2009 року № 2-3837 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 240 548 грн 30 коп. та поновленні строку для пред'явлення виконавчого листа до примусового виконання відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати ухвалу апеляційного суду, залишити в силі ухвалу місцевого суду, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий лист на адресу заявника не надходив і втрачений, є підстави для видачі його дубліката та поновлення строку на його пред'явлення, оскільки вини стягувача у пропуску строку немає.

Скасовуючи ухвалу місцевого суду та відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, апеляційний суд виходив із відсутності підстав для поновлення строку для видачі дубліката виконавчого листа.

Такі висновки апеляційного суду є правильними та відповідають встановленим у справі обставинам.

Судом встановлено, що виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом 23 квітня 2009 року № 2-3837 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 210 548 грн 30 коп. перебував на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції.

16 листопада 2009 року головним державним виконавцем Ліщук О.О. винесена постанова про зупинення виконавчого провадження у зв'язку з розшуком майна боржника.

Відповідно до відповіді Першого відділу ДВС Луцького МУЮ від 22 вересня 2015 року № 25264 вбачається, що даний виконавчий лист на виконанні у ВДВС не перебуває, оскільки 25 червня 2010 року державним виконавцем Ліщуком О.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»; копії постанови направлено сторонам, виконавче провадження № 133711441 знищено, так як строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Згідно із ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Зазначені питання треба вирішувати одночасно, так як від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. У разі визнання неповажними причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Апеляційний суд, оцінивши докази у справі у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення зави, оскільки причини, з яких заявник пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, підставно визнано судом неповажними. Зокрема, з моменту ухвалення рішення суду до моменту звернення з вказаною заявою до суду пройшло більше шести років, виконавче провадження знищено. Натомість заявник мав об'єктивну можливість своєчасно вчинити процесуальну дію як з отриманням дубліката виконавчого листа, так і з пред'явленням його до виконання.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваної судової ухвали не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подані касаційні скарги слід відхилити, а судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Волинської області від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: І.М. Завгородня
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
О.В. Попович