Номер провадження: 22-ц/785/2371/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Сєвєрової Є.С., Гірняк Л.А.,

при секретарі судового засідання Поліхрановій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 липня 2014 року про задоволення подання по цивільній справі за поданням Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

13.01.2014 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 (а.с. 1-2).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.01.2014 року у задоволенні подання Другого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_2 (номер справи 523/369/14-ц) було відмовлено (а.с. 15).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.06.2014 року ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14.01.2014 року було скасовано, а питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_2 було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 61-64).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.07.2014 року подання Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_2 було задоволено (а.с. 69).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 26.12.2016 року звернувся до суду з апеляційною скаргою. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права при вирішенні питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_2. А саме апелянт посилається на те, що на цей час виконавче провадження завершено, стягувач ОСОБА_3 може підтвердити, що на цей час грошові зобовязання виконанні та засвідчити відмову від примусового виконання рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 26.09.2012 року. Тому, просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14.07.2014 року про задоволення подання та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_2 (а.с. 78-82). Окрім цього, апелянт подав заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження (а.с. 84-86).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без руху у звязку з тим, що апелянт не надав доказів того, що лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 28.11.2016 року апелянт отримав саме 23.12.2016 року (а.с. 90-91).

17.02.2017 року через канцелярію апеляційного суду Одеської області апелянтом було подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги з відповідним обґрунтуванням.

Ухвалою судді апеляційного суду Дрішлюка А.І. від 20.02.17 року строк на апеляційне оскарження було поновлено та відкрито провадження за апеляційною скаргою.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав. Надав суду оригінал нотаріально посвідченої заяви від стягувача про відсутність претензій до боржника, яка приєднана до матеріалів справи. Заборгованість по сплаті судового збору визнав.

Представник заявника приєднав до матерів справи копію виконавчого провадження, проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Стягувач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників, які зявились, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідним зазначити наступне.

Задовольняючи подання Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент повторного розгляду подання рішення суду не виконано боржником, у встановлений державним виконавцем добровільній строк заборгованість не сплачено. Крім того, оскаржувана ухвала була прийнята одразу після повернення справи з апеляційного суду Одеської області, де ухвалою від 27.06.2014 року ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14.01.2014 року про відмову в задоволенні подання було скасовано, а питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_2 було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Також з тексту ухвали вбачається, що державний виконавець у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 377 ЦПК України участь державного виконавця під час розгляду судом його подання є обовязковою в силу закону.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 377-1 ЦПК з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

До подання державного виконавця додаються належним чином завірені копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобовязань боржником тощо. Подання підписується державним виконавцем із зазначенням дати його подання.

Але суд першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали від 14.07.2014 р. не перевірив чи підтримує Другий Суворовський ВДВС Одеського міського управління юстиції подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, не дослідив це питання та не врахував, що постановою Другого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.04.2014 року, виконавчий лист №1527/6364/12 було повернуто стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.164).

З матеріалів справи також вбачається, що стягувач мав право повторно предявити виконавчий документ в строк до 25.04.2015 року. З врахуванням того, що апеляційним судом Одеської області була витребувана копія виконавчого провадження №36512000, яка була залучена до матеріалів справи, та з врахуванням того, що з копії не вбачається, що стягувач повторно предявив виконавчий документ, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України апелянта.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 312 ЦПК України скасовує ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 липня 2014 року про задоволення подання по цивільній справі за поданням Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 та виносить нову ухвалу про відмову в задоволенні подання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 липня 2014 року задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 липня 2014 року скасувати, постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

10.05.2017 року м. Одеса