ухвала

іменем україни

27 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Леванчука А.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 про заміну товару неналежної якості та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 04 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що 15 серпня 2014 року позивач купив у відповідача секційний бетонний паркан, який складається із 752 плит та 194 бетонних стовпчиків, за 56 760 грн. Однак на початку жовтня 2015 року позивач виявив на декількох плитах значного розміру тріщини та різні дефекти на їх поверхні.

Позивач зазначає, що пізніше з'ясував, що виробник бетонного паркану грубо порушив технічні умови ДСТУ БВ.2.7.-163:2008, використавши звичайну проволоку, яка не забезпечує міцність виробів, а тому дані плити є небезпечними для життя та здоров'я оточуючих людей та неналежної якості. ОСОБА_6 неодноразово звертався до відповідача з проханням обміняти неякісний товар на якісний з влаштуванням його за рахунок відповідача, однак відповідач заміни товару не здійснив.

Пізніше, як вказує позивач, він звертався до Вінницької обласної Асоціації споживачів з проханням захистити його права та інтереси як споживача. При спільному огляді вказаних бетонних плит фахівцями Вінницької обласної Асоціації споживачів із фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 було виявлено, що бетонні плити виготовлені з проволоки, товщиною 3мм по всьому периметру армування, в той час як згідно з ДСТУ БВ.2.7.-163:2008 бетонні плити такого зразка виготовляються із проволоки 6-8 мм в місцях, де буде навантаження, а між ними у вигляді сітки - проволока товщиною 3 мм. На звернення позивача Вінницької обласна Асоціація споживачів підготовила та надала претензію фізичній особі - підприємцю ОСОБА_7, на яку остання відмовилась належним чином реагувати.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд зобов'язати відповідача провести демонтаж бетонних плит неналежної якості, замінити їх на бетонні плити належної якості, яка встановлена вимогами технологічних умов, за власний рахунок; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 04 травня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем належним чином не доведено, що придбані ним бетонні плити у відповідача не відповідають вимогам ДСТУ БВ.2.7.-163:2008.

Крім того, суди вказали на те, що позивачем позовні вимоги не конкретизовані, а саме: не вказано, які саме плити є неналежної якості та їх кількість.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Таким вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції частково не відповідає.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 15 серпня 2014 року позивач придбав у відповідача секційний бетонний паркан, який складається із 752 плит та 194 бетонних стовпчиків, за 56 760 грн.

Однак на початку жовтня 2015 року позивач виявив на декількох плитах значного розміру тріщини та різні дефекти, у зв'язку з чим неодноразово звертався до відповідача з проханням обміняти товар на якісний з влаштуванням його за рахунок відповідача.

Пізніше позивач звертався до Вінницької обласної Асоціації споживачів з проханням захистити його права та інтереси як споживача.

При спільному огляді вказаних бетонних плит фахівцями Вінницької обласної Асоціації споживачів зі стороною відповідача було виявлено, що бетоні плити виготовлені з проволоки, товщиною 3мм по всьому периметру армування, в той час як згідно з ДСТУ БВ.2.7.-163:2008 бетонні плити такого зразка виготовляються із проволоки 6-8 мм в місцях, де буде навантаження, а між ними у вигляді сітки - проволока товщиною 3 мм.

На звернення позивача Вінницька обласна Асоціація споживачів підготовила та надала претензію фізичній особі - підприємцю ОСОБА_7

Підставою для заміни товару позивач зазначає те, що бетонні плити виготовлені з проволоки товщиною 3мм по всьому периметру армування, в той час як згідно з ДСТУ БВ.2.7-163:2008 бетонні плити такого зразка виготовляються із проволоки 6-8 мм в місцях, де буде навантаження, а між ними у вигляді сітки - проволока товщиною 3 мм, тобто з істотними недоліками.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2016 року у даній справі за клопотанням позивача було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницької торгово-промислової палати.

Однак матеріали справи були повернуті до суду без проведення експертизи, оскільки у Вінницькій торгово-промисловій палаті відсутня лабораторія, яка може провести такі дослідження.

Відповідно до листа Державного підприємства «Вінницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 10 грудня 2015 року № 1247/110, бетонні та залізобетонні елементи для огорожі код ДКПП 23.69.19 не включені до Переліку продукції, що підлягає обов`язковій сертифікації в Україні, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 01 лютого 2005 року № 28 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 04 травня 2005 року за № 466/10746, зі змінами та доповненнями.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, згідно з ч. 2 ст. 678 ЦК України покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми у разі істотного порушення вимог якості товару, зокрема виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявились неодноразово чи з'явились після їх усунення.

Статтею 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного строку або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару, покупець має право, крім іншого, викладеного у даній статті, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», який є спеціальним Законом, що регулює відносини між споживачем та продавцем товару, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб серед іншого мають право на належну якість продукції і саме продукцію належної якості продавець згідно з ч. 1 ст. 6 цього Закону, зобов'язаний передати споживачеві.

Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості передбачені ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, ч. 1 ст. 8 передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, або відшкодування витрат на усунення недоліків.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Істотний недолік, як встановлює п. 12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», -це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з наведених нижче ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад 14 календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Отже, підставою для задоволення вимоги про розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар, є недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому.

Статтею 17 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, покупець) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Тобто відповідно до цієї статті обов'язок організації проведення експертизи продукції покладено на продавця. Однак вказані дії продавцем мають бути вчинені за згодою покупця та при його зверненні з приводу втрати якості продукції.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, наявності доказів, що їх підтверджують).

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Так, апеляційний суд вищевикладеного належним чином не врахував, не взяв до уваги, що відповідачем, на якого в даних правовідносинах покладається тягар доказування відсутності істотних недоліків товару, не довів належну якість товару, відсутність в ньому істотних недоліків та існування інших обставин, які звільняють його від відповідальності, на письмові звернення позивача як споживача послуг відповідач належним чином не відреагував та не скористався відповідач і своїм правом на заявлення клопотання про призначення у справі експертизи під час розгляду позову, а тому дійшов передчасного висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та незастосування до спірних правовідносин ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин ухвалене судом апеляційної інстанції судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим й воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 04 травня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік