АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/8626/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Головачова Я.В.

суддів: Поливач Л.Д., Шахової О.В.

при секретарі Горак Ю.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Людмили Володимирівни про роз'яснення та порядок виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Секретаріату Кабінету Міністрів України, Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, третя особа: Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Секретаріату Кабінету Міністрів України на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. звернулась до суду із заявою про роз'яснення рішення суду та порядку його виконання у справі за позовом ОСОБА_2 до Секретаріату Кабінету Міністрів України, Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що рішення суду є незрозумілим, а саме: незрозумілим є те, з якої дати слід поновлювати ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. задоволено частково. Роз'яснено, що ОСОБА_2 підлягає поновленню на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України з дати видачі наказу про звільнення, а саме з 30 жовтня 2014 року. В іншій частині заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Секретаріат Кабінету Міністрів України, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення та порядку виконання рішення суду. Скаржник зазначає, що рішення суду боржником було виконане, а тому не має підстав для задоволення поданої заяви про роз'яснення рішення суду та порядку його виконання.

Представники Секретаріату Кабінету Міністрів України - Головатенко О.М., Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України - Руденко К.М.в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. в суд апеляційної інстанції не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2016 року, залишеним без змін ухвавлою Апеляційного суду міста Києва від 3 березня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Скасовано наказ № 811-к від 30 жовтня 2014 року про звільнення ОСОБА_2 з посади директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України. Поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України. Поновлено дію контракту від 28 січня 2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та Автопідприємством Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України. Стягнуто з Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_2 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 131 032 грн. 50 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

8 лютого 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 752/19468/14-ц, виданого 27 січня 2016 року Голосіївським районним судом міста Києва про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви старшого державного виконавця примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В., суд першої інстанції виходив із того, що наявні підстави для роз'яснення судом першої інстанції власного рішення суду.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз'яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Така позиція міститься у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", де зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК, роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілими, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2016 року було скасовано наказ № 811-к від 30 жовтня 2014 року про звільнення ОСОБА_2 з посади директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України та поновлено його на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Не зазначення у резолютивній частині рішення суду дати, з якої поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Автопідприємства Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, припускає декілька варіантів тлумачення такого рішення.

Питання, пов'язане з фактом поновлення на роботі, вирішується відповідно до рішення суду: видається наказ про поновлення на роботі та вносяться зміни до тудової книжки пріцівників відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.93 № 58, зокрема, визнається недійсним запис, зроблений відповідно до наказу, визнаного судом незаконним.

Отже, поновлення на попередній роботі відбувається не з дати ухвалення судом рішення про таке поновлення, а з дати звільнення працівника, яка відповідно до цього рішення визнається недійсною.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність роз'яснення власного рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що боржником було виконано рішення суду, а тому відсутні правові підстави для роз'яснення рішення суду є безпідставними, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року було зупинено виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2016 року, а ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 січня 2017 року була скасована ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 22 квітня 2016 року на підставі якої було виконано рішення суду.

Враховуючи встановлені судом обставини, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Секретаріату Кабінету Міністрів України відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: