АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4812/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.

суддів:, Котелевець А.В., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г.В., Дзержинський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановила:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 12 квітня 2013 року між ним та товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (ТОВ «Порше Мобіліті») було укладено кредитний договір та додатковий договір на придбання автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Beetl», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на загальну суму 280 969,90 гривень. На забезпечення виконання договірних зобов'язань, 23 квітня 2013 року між сторонами також було укладено договір застави транспортного засобу № 50008475, предметом якого є зазначений вище автомобіль. 21 жовтня 2016 року вказаний автомобіль було вилучено у нього працівниками поліції та відправлено на штрафний майданчик, як такий що знаходиться у розшуку за виконавчим провадженням № 52696175. 02 листопада 2016 року, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, йому стало відомо, що 19 жовтня 2016 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (Дзержинський ВДВС ГТУЮ у Харківській області) було відкрите виконавче провадження №52696175 за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, яким задоволено вимоги ТОВ «Порше мобіліті» щодо стягнення з нього заборгованості в загальному розмірі 463661,18 гривень. Посилаючись на те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням законодавства, оскільки кредитор не довів нотаріусу безспірності його заборгованості, про наявність якої його не було повідомлено кредитором, йому не було направлено вимоги про погашення заборгованості, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості спростувати правильність її нарахування, позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 26 вересня 2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. (реєстр № 2348), про звернення стягнення на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Beetl», рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1, який переданий у заставу ТОВ) «Порше мобіліті» за договором застави транспортного засобу №50008475 від 24 квітня 2013 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2017 року позов задоволено. Визнано недійсним виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Семенової Г.В. від 26.09.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2348 про звернення стягнення на автомобіль марки «Volkswagen» модель «Beetle», тип транспортного засобу - легковий комбі В, номер шасі Wvwzzz16zdm657545, рік випуску 2013, колір жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 та переданий в заставу ТОВ «Порше Мобіліті» за договором застави транспортного засобу №50008475 від 24.04.2013 року.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Порше Мобіліті», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явились, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що 12 квітня 2013 року між ТОВ «Порше мобіліті» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №50008475, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 213236,10 гривень, що було еквівалентно 26180 доларам США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою 9,9% для придбання автомобіля, та додатковий кредит у розмірі 67733,80 гривень, що було еквівалентно 8316 доларів США, для страхування транспортного засобу.

23 квітня 2013 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, сторони уклали договір застави транспортного засобу №50008475, предметом якого є автомобіль марки «Vоlkswagen» моделі «Beetl», тип транспортного засобу - легковий комбі-В, номер шасі Wvwzzz16zdm657545, рік випуску 2013, колір жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_1.

18 липня 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» направило на адресу боржника вимогу (повідомлення) про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за кредитним договором; вимагало від боржника дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі відповідно до умов договору, яка станом на поточну дату становила 414268,03 гривень та включала в себе: дострокове повернення невиплаченої суми кредиту, що станом на поточну дату становила еквівалент 14169,83 доларів США, що складало 351369,27 гривень; несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 29208,46 гривень; відповідно до п.8.3 договору 2758,52 гривень; витрати, понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості 15% від суми кредиту, компенсація страхових платежів відповідно до п. 5.6 договору - 30931,78 гривень. Крім того, попереджено про можливість нарахування штрафу за порушення терміну дострокового повернення кредиту у розмірі 20% суми кредиту, що складає 42647,22 гривень.

Встановлено також, що 26 вересня 2016 року за заявою ТОВ «Порше Мобіліті» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. було вчинено виконавчий напис №2348 про стягнення із заставодавця предмета застави - автомобіля марки «Vоlkswagen» моделі «Beetl», тип транспортного засобу - легковий комбі-В, номер шасі Wvwzzz16zdm 657545, рік випуску 2013, колір жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави запропоновано задовольнити вимоги стягувача в загальному розмірі 463661,18 гривень з яких: 21246,16 гривень - несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу); 2120,82 гривень - штрафні санкції за вимоги щодо сплати; 366715,20 гривень - сума кредиту до повернення; 42647,22 гривень - штраф у розмірі 20% від суми кредиту; 30931,78 гривень - сума всіх та будь-яких додаткових кредитів, що підлягає сплаті до кінця страхового строку,а також відшкодування витрат, заставодержателя, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису - на суму таких витрат.

19 жовтня 2016 року постановою заступника начальника Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області було відкрито виконавче провадження на підставі заяви представника стягувача про примусове виконання вище зазначеного виконавчого напису, та накладений арешт на автомобіль, який є предметом застави.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час вчинення виконавчого напису нотаріус не мав підстав вважати заборгованість безспірною, та що ОСОБА_3 не був обізнаний щодо письмової вимоги про виконання порушених зобов'язань, яка належним чином йому не була вручена, а тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Судова колегія погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Виходячи з положень ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Закон не розкриває поняття безспірності боргу, а тому слід вважати, що безспірним є борг, про розмір якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора - заставодержателя вважається безспірною.

За змістом закону перед вчиненням виконавчого напису нотаріус повинен переконатися в тому, що борг є безспірним на підставі наданих стягувачем документів, які встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Як убачається із матеріалів справи з метою вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу було надано ТОВ «Порше Мобіліті» певний перелік документів(а.с.144-169), до якого не увійшли Загальній правила кредитування та Графік погашення кредиту, тоді як саме ці документи є невід'ємною частиною кредитного договору та містять умови щодо строку оплати, дострокового повернення кредиту, відповідальності сторін, нарахування штрафних санкцій, порядок вручення повідомлень, черговість та розмір внесення платежів на погашення кредиту, та інше.

Порівняльний аналіз повідомлення та спірного виконавчого напису свідчить про те, що суми вимоги не співпадають.

При вчиненні спірного виконавчого напису приватний нотаріус формально обмежилась інформацією про те, що стягувачем було направлено на адресу боржника повідомлення про дострокове повернення кредиту, але не переконалась, чи був боржник належним чином повідомлений, адже стягувачем не доведено факту вручення такого повідомлення адресатові під розписку, і поштове повідомлення повернулось за спливом терміну зберігання, а не внаслідок відмови від його одержання адресатом (п.114 Правил надання послуг поштового зв'язку). Відтак у нотаріуса не було підстав вважати, що ОСОБА_3 погодився з розміром заборгованості.

Проте, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не скористалась своїм правом, у відповідності із п.2.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, на витребування додаткової інформації та документів, які мають безпосереднє відношення до вчинення виконавчого напису, оскільки регулюють правовідносини між стягувачем та боржником по кредитному договору, та з урахуванням яких встановлюється розмір заборгованості за кредитом. Не містив перелік наданих нотаріусу документів і даних про те, що стягувачем були понесені витрати в розмірі 30931,78 гривень - сума всіх та будь-яких додаткових кредитів, що підлягає сплаті до кінця страхового року (а.с.145). Отже, нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила вимоги ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність.

З огляду на те, що звернення стягнення на предмет застави мало місце у позасудовому порядку, документи на підставі яких був вчинений виконавчий напис, не встановлювали безспірність заборгованості, а ОСОБА_3 внаслідок не отримання ним письмової вимоги про усунення порушень був позбавлений можливості висунути свої заперечення щодо розміру заборгованості, що безумовно вплинуло на його законні права та обов'язки, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову є правильним.

Посилання в апеляційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України, що викладена у постанові від 20 травня 2016 року (справа 6-158цс15) на правильність висновків суду не впливає, оскільки у даній справі встановлено, що нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі документів обсяг яких не давав об'єктивної можливості перевірити безспірність заборгованості. При цьому посилання відповідача на те, що стягувачем були надані нотаріусу всі необхідні документи, зокрема, Загальні правила кредитування та Графік погашення кредиту, які є невід'ємною частиною кредитного договору, але нотаріус копії цих документів не залучила до нотаріальної справи, є бездоказовим. Приватним нотаріусом надано копії документів, на підставі яких було вчинено спірний напис і ці документи приєднані судом до справи. Доказів на підтвердження зворотного відповідач не надав.

Доводи апеляційної скарги стосовно визнання позивачем факту наявності заборгованості (але в іншому розмірі) та відсутності контр розрахунку, не мають правового значення для розгляду даного спору, оскільки судом встановлено факт порушення нотаріусом вимог матеріального закону під час вчинення спірного виконавчого напису.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що для визнання заборгованості безспірною, достатньо факту вжиття кредитором заходів щодо належного повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань, та відсутності заперечень заборгованості з боку боржника, у даному випадку не можуть вплинути на правильність висновків суду, оскільки очевидним є той факт, що ОСОБА_3 не отримував таке повідомлення (доказів того що це відбулось з його вини, а не з вини пошти, відповідач суду не надав), та відповідно не міг реалізувати своє право на надання заперечень. Посилання ж в поясненнях відповідача на п.9.4. Загальних умов кредитування є некоректним, адже відповідачем не доведено, що цей документ був наданий стягувачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються правильності розрахунку заборгованості за кредитором і, за встановлених судом фактичних обставин, висновків суду не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

Л.А. Швецова