Провадження № 2/522/9265/17
УХВАЛА

03 жовтня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.09.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за яким просив: визнати недійсним договір дарування квартири та витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на його користь квартиру №24, розташовану в будинку №43 по вул.. Грецькій у м. Одесі.

Ухвалами суду від 14.09.2017 та від 26.09.2017 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків заяви. 02.10.2017 року представник позивача усунув недоліки заяви, сплативши судовий збір у сумі 8000 грн., надавши до суду оригінал квитанції від 02.10.2017 року.

Ухвалою суду від 03.10.2017 року провадження у справі було відрито.

Разом з позовною заявою представником позивача до суду було подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно квартиру №24, розташовану в будинку №43 по вул.. Грецькій у м. Одесі. Заява мотивована тим, що існує загроза утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, оскільки вказане нерухоме майно вже було відчужене, тому для запобігання подальшого відчуження та появи добросовісного набувача, просив задовольнити клопотання.

Вивчивши матеріали справи щодо, суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Під час вирішення цього питання суд бере до уваги, що спір стосується вказаного нерухомого майна квартири №24, розташовану в будинку №43 по вул.. Грецькій у м. Одесі, стосовно якої заявлено вимоги про визнання договору дарування недійсним та витребування її з чужого незаконного володіння.

Отже, з огляду на викладене, з метою захисту законних прав та інтересів позивача та з метою уникнення будь-яких дій з боку відповідачів, спрямованих на відчуження нерухомості іншим особам, що, в свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення, суд вбачає доцільним задовольнити подану представником позивача заяву про забезпечення позову.

Вжиті заходи мають бути застосовані до розгляду та вирішення судом справи, допоки наявність підстав для забезпечення позову не буде заперечена протилежною стороною. У звязку з цим суд розяснює стороні відповідача право звернутися із заявою про скасування вжитих судом заходів в разі наявності обґрунтованих підстав для таких процесуальних дій.

Це судове рішення не може бути розглянуто в якості оцінки обставин по справі, а постановлено судом в силу наявності обґрунтованих підстав передбачати можливість порушення прав позивача та інших осіб в разі невжиття таких заходів.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 151, 153, 208-210 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно квартиру №24, розташовану в будинку №43 по вул.. Грецькій у м. Одесі.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала з питань забезпечення позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домусчі Л.В.