Справа № 489/2539/17
Номер провадження 2/489/1658/17
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Сироватки Т.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивував тим, що вона є власником домоволодіння за вказаною адресою, де зареєстровані його онучка - ОСОБА_5, та ОСОБА_4 - її неповнолітній син (правнук позивачка). Відповідачка та її син, хоча і зареєстровані за вказаною адресою, проте в будинку не проживають вже тривалий час. Також вказував на те, що відповідачка ОСОБА_5 не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, вона разом з сином виїхала в інше постійне місце проживання, однак залишаються зареєстрованими у вказаній квартирі.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати ОСОБА_5 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості № 17/06 від 18.06.1997 р., зареєстрованого в ММБТІ 08.06.1997 р.

Відповідно до Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.03.2010 р. вищевказаний Договір купівлі-продажу визнано дійсним.

Згідно Довідки виданої ЖКП ММР «Південь» від 25.05.2017 р. за № 1638 за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: позивач - ОСОБА_2, родичі позивача, відповідачка по справі - ОСОБА_5 та її неповнолітній син ОСОБА_4

Згідно Акту про непроживання ЖКП ММР «Південь» від 02.03.2017 р. ОСОБА_5та її неповнолітній син ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 не проживають з травня 2016 року. Їх особистих речей в будинку немає, комунальні послуги вони не сплачують.

Відповідно до Довідки МЗОШ № 46, ОСОБА_4 з 29.08.2016 року вибув із навчального закладу для подальшого навчання у ЗОШ с. Врублівці Хмельницької області.

Отже, відповідачка зі своїм вином вибули з його будинку зі своїми речами в інше постійне місце проживання та вже тривалий час не проживають у зазначеному будинку. Реєстрація відповідачки та її сина за цією адресою створює перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідачки ті її сина такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки ОСОБА_5 на користь позивачки судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С. Тихонова