Справа № 747/493/17
Провадження№ 2/747/253/17
У Х В А Л А

29.09.2017 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Божко Л.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ ДРАЦС, про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Талалаївському районному суді перебуває дана цивільна справа.

У судовому засіданні по справі 29 вересня 2017 року позивачем було подано до суду заяву про призначення судової генетичної експертизи по справі для підтвердження позовних вимог про визнання його батьком.

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви позивача, так як для цього немає ніяких підстав.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Причому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, як це передбачено ст. 60 ЦПК України.

Вимогами ч. 4 ст. 11 ЦПК України, на суд покладено обовязок сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'ясненню особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджувати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Згідно ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Важливе значення в процесі доказування має висновок експерта. За результатами проведення судово-біологічної (генетичної) експертизи із застуванням методики генотипоскопії (аналізу ДНК) експерти можуть визначити батьківство із ймовірністю до 99,9 відсотків або дійти висновку про його виключення. Однак, експертиза ДНК, на сьогодні, є найбільш ефективним доказом, що підтверджує наявність чи відсутність батьківства особи щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення по справі судової експертизи із зміною запропонованих позивачем питань та експертної установи.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі необхідно зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 143, 144 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ ДРАЦС, про визнання батьківства, судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи (вул. Докучаєвська, 4 м. Київ 03141), попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за відмову від виконання покладених на них обовязків та за дачу завідомо неправдивого висновку.

На вирішення експертів поставити питання:

Чи є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, матірю якої є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4?

Чи є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, біологічним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, матірю якої є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4?

Чи є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, біологічним батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, матірю якого є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4?

Експертизу провести протягом розумного строку.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Копію ухвали для виконання надіслати до експертної установи та сторонам до відома.

Розяснити сторонам їх обовязок зявитись за викликом суду чи експерта в експертну установу для проведення експертизи та розяснити, що відповідно до ст. 146 ЦПК України у разі коли ухилення сторони у справі від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів, унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Витрати, повязані з проведенням експертизи, покласти на позивача ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7.

Ухвала суду в частині зупинення провадження може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом пяти днів.

Суддя: Л.В.Тіщенко