АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Ларіонова Н.М.
№22-ц/796/9227/2017 Доповідач - Борисова О.В.
справа №2-н-492/09
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» - Кононенка Дениса Альбертовича на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року про відмову у задоволенні скарги у справі за скаргою публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», заінтересовані особи: ОСОБА_2, старший державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Замчалова Олександра Андріївна про визнання незаконними дій державного виконавця, скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до суду із скаргою в якій просив визнати незаконними дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Замчалової О.А. по виконавчому провадженню №43316632 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.04.2017 року.

В мотивування вимог посилалося на те, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу є неправомірними, оскільки державним виконавцем не здійснено усіх необхідних дій передбачених ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року у задоволенні скарги ПАТ «РОДОВІД БАНК» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник ПАТ «РОДОВІД БАНК» - Кононенко Д.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення скарги. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Вказував на те, що суд надав оцінку лише тим заходам, які були здійсненні державним виконавцем та відомості про які містилися у матеріалах виконавчого провадження, але не надав належної оцінки тим обставинам, що державним виконавцем при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого листа були вжиті не всі заходи, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, державним виконавцем не було вжито належних заходів по розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до відповідного відділу РАЦС щодо надання інформації про перебування боржника у шлюбі, до Головного управління статистики відповідної області про надання інформації щодо реєстрації боржника, як засновника будь-якої установи, підприємства, організації, до Відділу виконавчої дирекції ФСС НВВ ПЗ про надання інформації щодо отримання страхових виплат, до Державної нотаріальної контори для отримання Витягу з Спадкового реєстру щодо отримання боржником спадку або внесення її у реєстр як спадкоємця, до відповідного Відділу архітектури щодо виявлення майна боржника (павільйонів, кіосків), до відповідного управління (відділу) житлового господарства (сільської ради) про надання довідки Форми №3 (про зареєстрованих та мешкаючи осіб), безпосередньо до самого боржника про наявність майна чи коштів, що належить йому, та яке знаходиться у інших осіб (дебіторська заборгованість), до банківських та фінансових установ про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, до ПАТ «Національний депозитарій України» щодо наявності цінних паперів, депозитарної діяльності, до Територіального центру зайнятості щодо перебування боржника на обліку, до Державної авіаційної служби України про наявність зареєстрованих за боржником чи його дружиною цивільних повітряних суден.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки останньою вжито всіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення.

Проте, в повній мірі з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця по ВП № 43316632 від 24.04.2017 року стягувачеві повернуто виконавчий документ - судовий наказ №2-н-492/09, виданий Подільським районним судом міста Києва від 30.07.2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості в розмірі 34160,03 грн.

Підставою повернення даного виконавчого документа є ст.37 ч.1 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження», що передбачає повернення виконавчого документу в разі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені протягом року виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду ґрунтується лише на наданих запереченнях державного виконавця.

Отже, враховуючи відсутність матеріалів виконавчого провадження, які б давали можливість суду перевірити обставини, про які зазначає заявник при зверненні до суду зі скаргою, така ухвала суду підлягає скасуванню.

Крім того, в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року зазначено, що у мотивувальній частині судового рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.4 ст.60 ЦПК).

Колегія суддів вважає, що постановлена судом першої інстанції ухвала зазначеним вимогам не відповідає, так як не містить у собі посилань на недоведеність незаконних дій державного виконавця, про які вказує стягувач при зверненні до суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді даної справи порушені норми процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» - Кононенка ДенисаАльбертовича задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року скасувати, питання передати новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді