РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Кваші І.М.,

за участі секретаря - Дем"яненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт. Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальнісю "Маяк", Великобурімська сільська рада Чорнобаївського району, про стягнення безпідставно набутих коштів та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів в сумі 18734 грн. та моральної шкоди. Мотивує позов тим, що 11 серпня 2000 року померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) площею 2,94 га, яка знаходиться в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Відповідач згідно рішення Чорнобаївського районного суду від 27.06.2013 року визнав право власності на вищезазначену земельну ділянку та передав в оренду СТОВ "Маяк". Проте рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 10.08.2016 року вказане рішення суду першої інстанції скасоване. Посилаючись на те, що відповідач незаконно з 2013 року отримував плату за користування земельною ділянкою, позивач просить стягнути на її користь отриману орендну плату в сумі 18734 грн., та моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, надавши аналогічні обгрунтування позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Вказував на те, що відповідач є юридично необізнаним. Оскільки тривалий час земельна ділянка його далекого родича ОСОБА_4 після смерті останнього залишалась не оформленою, нею користувалась сільська рада, звернувся за консультацією до юриста. Йому повідомили, що можливо визнати за ним право власності на земельну ділянку, підписав позовну заяву. В судове засідання не приходив, як воно відбувалося, відповідачу не відомо. Зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку на підставі рішення суду і в подальшому отримував орендну плату. А тому вимоги про повернення коштів є безпідставними. Позивач з невідомих причин не здійснювала оформлення своїх спадкових прав 15 років. Вимоги про стягнення моральної шкоди також є необгрунтованими.

Представник Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району в судове засідання не зявився. 23.08.2017 до суду надійшла заява, в якій сільський голова просить розглядати справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують.

Представник СТОВ "Маяк" в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи товариство повідомлене належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши учасників прпоцесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 13 грудня 1954 року одружилися ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище "Скачко"(копія свідоцтва про одруження, а.с.10). Після одруження вони постійно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1.

16 липня 1997 року ОСОБА_4 помер (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 063708, а.с.11).

Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку (пай) площею 2,94 га, кадастровий номер :05:000:0448 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована адміністративних межах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області.

Заповіту померлий не складав.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазанчені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено рішенням Чорнобаївського районного суду від 26.01.2017 року по справі № 709/2215/16-ц, дружина померлого ОСОБА_3 успадкувала все його майно шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном (а.с. 20-21).

Отже, спадкоємцем померлого ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_3.

11 серпня 2000 року ОСОБА_3 померла, не здійснивши оформлення спадщини чоловіка (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 140566).

08 серпня 2000 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 47, яким заповіла все своє майно позивачу ОСОБА_1

Позивач, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори у встановлений законодавством строк. ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину - право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,48 в умовних кадастрових гектарах, що належало саме ОСОБА_3. На земельну ділянку, яку ОСОБА_3 успадкувала після смерті чоловіка, позивач свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Разом з цим, рішенням Чорнобаївського районного суду від 27.06.2013 року (а.с. 14-15) за відповідачем ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_4

10.08.2016 року дане рішення скасовано Апеляційним судом Черкаської області (а.с.18-19).

Рішенням Чорнобаївського районного суду від 26.01.2017 року (а.с.20 - 21) за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на вищезазначену земельну ділянку.

Як зазначає в позові ОСОБА_1, відповідач з 2013 року користувався безпідставно набутим майном - земельною ділянкою (паєм) ОСОБА_4 та протягом 2014-2016 років отримав орендну плату в сумі 18734 грн. (а.с.13). Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на ст. 1212, 1214 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Обєктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Оскільки ОСОБА_2 отримав у власність земельну ділянку на підставі рішення суду, і в подальшому зареєстрував це право та передав земельну ділянку в оренду, посилання позивача на те, що він володів цим майном без достатніх правових підстав є необгрунтованими.

За положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що до 2016 року ОСОБА_1 - 15 років після смерті спадкодавця - не здійснювала оформлення своїх спадкових прав на спірну земельну ділянку з власної ініціативи, тобто безвідповідально ставилась до своєї власності і порушувала вимоги ст. 1297 ЦК України. З 2013 року позивач не отримувала б дохід, оскільки не зверталась до нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, договір оренди нею укладено не було.

Тобто посилання позивача на те, що вказані доходи вона могла б реально отримати при звичайних обставинах, і перешкодою цьому були саме дії з боку відповідача є необгрунтованими, доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України.

Згідно ч.1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є необгрунтованими, оскільки представником позивача не наведено доводів та не зазначено доказів на підтвердження факту наявності моральної шкоди. Крім цього, вони є похідними від основних вимог про стягнення безпідставно набутих коштів.

А відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі ч. 4 ст. 88 ЦПК України, судовий збір компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальнісю "Маяк", Великобурімська сільська рада Чорнобаївського району, про стягнення безпідставно набутих коштів та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Кваша