Провадження №22-ц/784/1951/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 487/820/17 Головуючий І інстанції Разумовська О.Г.
Провадження № 22-ц/784/1951/17 Доповідач Темнікова В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

за участю секретаря Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, в якому посилалась на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2003 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Близько року тому вона припинила спільне проживання з ОСОБА_1 Донька мешкає разом із нею і повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує своїх обов'язків по відношенню до дитини, не несе ніяких витрат, направлених на забезпечення потреб дитини, забезпечення її розвитку; не бере участь у вихованні дитини і взагалі фактично не цікавиться нею. На підставі викладеного, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з 14.02.2017 р. та до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним заочним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду змінити та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на невідповідність висновків суду матеріалам справи.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, надавши пояснення, аналогічні змісту апеляційної скарги, просили її задовольнити. При цьому відповідач пояснив, що весь час піклувався про дитину, надавав добровільно допомогу.

Позивачка та її представник не визнали доводи апеляційної скарги, просили її відхилити, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи дані вимоги закону в повній мірі виконані не були.

Приймаючи рішення по справі, суд виходив з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2003 року. Від шлюбу сторони мають дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП №066458, актовий запис за № 2820. Сторони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного побуту. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці не надає.

Крім того, приймаючи рішення по справі, суд виходив з того, що згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 17). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Враховуючи те, що неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має хронічне захворювання, потребує постійного лікування та матеріальної допомоги на лікування, відповідач на даний час тимчасово не працевлаштований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягнув з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 2000грн. щомісяця.

Втім, проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини справи, та вислухавши пояснення учасників процесу в судовому засідання в апеляційній інстанції, апеляційний суд вважає, що встановивши дійсні обставини по справі, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дочки саме в розмірі 2000 грн. щомісячно і вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дочки з 2000грн. до 1000 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 та ч. 1 і ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі.

Як встановлено матеріалами справи і цього не заперечують сторони, відповідач на даний час тимчасово не працевлаштований, проте, він є працездатним. Сімейний кодекс України не передбачає звільнення батьків від сплати аліментів на неповнолітніх дітей з підстав поганого матеріального стану чи відсутності заробітку за умови працездатності батьків. Матеріальне положення їх згідно ст. 182 СК України може бути враховано тільки для визначення розміру аліментів.

Зазначе свідчить про те, що суд правильно визначив, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання неповнолітньої дочки.

Проте, визначаючи конкретний розмір частки, суд не в повній мірі врахував положення ст. 182 СК України яка передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини , стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач на даний час не працює. Доказів про наявність у нього - рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, а також про те, що він здійснив витрати на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, позивачкою суду не надавалося і на це вона не посилалася в позовній заяві. Посилання позивачки на те, що відповідач має значні неофіційні заробітки, не підтверджено належними доказами.

Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а починаючи з 01 травня 2017р. мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01.01.2017р. по 30.04.2017р. 1689 грн., з 01.05.2017р. по 30.11.2017р. -1777грн., а з 01.12.2017р. -1860грн. Тобто, на даний час розмір аліментів не повинен бути меншим 888,50грн.

У разі стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, зазначені положення закону необхідно враховувати у сукупності з іншими істотними обставинами при визначенні твердої грошової суми аліментних платежів. Крім того, згідно ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі 1000 грн.щомісячно.

Проаналізувавши зазначені вище обставини по справі в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що розмір стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки підлягає зменшенню з 2000 грн. до 1000 грн., що не перешкоджає позивачці звернутися до суду з самостійним позовом на підставі ст. 185 СК України, яка передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2017 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2000 грн. до 1000грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно після його проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів після його проголошення в касаційному порядку.

Головуючий

Судді