Справа № 466/869/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 травня 2017 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар ПІЦИК О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3, про встановлення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в:

07.02.2017р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення про встановлення порядку користування квартирою № 52 на вул.Грінченка,6-б у м. Львові, покликаючись на те, що разом з відповідачем є співвласниками вказаної квартири, не можуть досягнути порозуміння стосовно порядку користування жилими приміщеннями цієї квартири.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем проживання. Суд вважає, що відповідно до ст.169,224 ЦПК України, зі згоди позивача, може бути проведено заочний розгляд справи та постановлено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Квартира № 52 на вул.Грінченка,6-б у м. Львові належить на праві спільної часткової власності позивачці ОСОБА_1О, та відповідачу ОСОБА_2, їх частки є рівними, що стверджується копіями витягів з реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до технічного паспорту, що виготовлений 08.12.1983р. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» ця квартира складається: з трьох житлових кімнат площею 16,8кв.м, 12,2кв.м, 8,0кв.м, коридору, ванної кімнати, кухні, вбиральні, лоджії. Загальна площа квартири складає 62,8кв.м, житлова площа 37,0кв.м.

З пояснень позивачки на даний момент між сторонами не вирішено питання встановлення порядку користування квартирою.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У ч.3 ст.319 ЦК України закріплено принцип забезпечення усім власникам рівних умов здійснення своїх прав.

У відповідності до ч.1 ст. 55 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Отже, учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому.

Сторонам на праві власності належить по 1/2 частині квартири.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі і неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Наявність трьох житлових кімнат у квартирі дозволяє позивачу та відповідачу визначити порядок користування квартирою відповідно до розміру їх часток у праві власності та не створювати перешкод один одному.

При ухваленні рішення суд враховує правові позиції Європейського Суду з прав людини - Пункт 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод - гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, що охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Неприпустимість порушення права особи на житло була констатована Європейським судом з прав людини, зокрема, від 16 травня 2013 року в справі "Максименко та Герасименко проти України" за заявою № 49317/07.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість встановлення порядку користування квартирою № 52 на вул.Грінченка,6-б у м. Львові, запропонованого позивачкою, за яким :

- виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату, позначену в технічному паспорті під №4 площею 16,8м кв.;

- виділити в користування ОСОБА_2 житлові кімнати, позначені в технічному паспорті під №3 площею 8,0м кв. та №2 площею 12,2м кв., лоджію площею 3,3м кв.

У спільному користуванні сторін залишити кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню.

Оцінюючи зібрані по справі в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

У звязку із задоволенням позову стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст.8,10,57,58,60,88,208,209,212,215,224,226 ЦПК України, ст.ст.317,319,321, 358 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою № 52 на вул.Грінченка,6-б у м. Львові, за яким :

- виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату, позначену в технічному паспорті під №4 площею 16,8м кв.;

- виділити в користування ОСОБА_2 житлові кімнати, позначені в технічному паспорті під №3 площею 8,0м кв. та №2 площею 12,2м кв., лоджію площею 3,3м кв.

У спільному користуванні сторін залишити кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 640грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_4