Справа № 496/1132/16-ц
Провадження № 2/496/92/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді Дранікова С.М.

При секретарі - Камочкіній А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна після розлучення та визнання суми боргу, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати ? частину боргу в сумі 76028 грн. за відповідачем, як сумісно нажитим під час шлюбу; поділити майно - будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, зобов*язати відповідача не перешкоджати їй в користуванні та розпорядженні її часткою майна.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали вимоги позову, посилаючись на те, що вказаний будинок є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набутий в період шлюбу між сторонами. Борг виник внаслідок отримання позивачкою коштів в кредит, витрачений на будівництво вказаного будинку в період шлюбу. При цьому просили виділити позивачу в натурі майно, згідно висновку судової експертизи, по варіанту 3 як співвласникові 2.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, проти їх задоволення заперечує, посилаючись на те, що запропонований варіант є несправедливим, та таким, що порушує його права.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі в період з 24.10.2006 року по 14.00.2012 року. За цей період сторони набули житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1; та дві земельні ділянки площею 0,0751 га та 0,1000 га, розташовані за цією ж адресою. Згідно свідоцтва про право власності та державних актів на право власності на земельну ділянку, вказане майно є спільною власністю сторін.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки в частині розподілу нерухомого майна.

Під час судового розгляду була призначена та проведена судово-будівельна експертиза. Згідно її висновку, один з можливих варіантів розподілу земельної ділянки в натурі виглядає наступним чином: співвласник 1 отримує право власності на: 1-1 - веранду площею 7,8 кв. м. та 1-2 - житлову кімнату площею 17,7 кв.м. та літню кухню літ «Г», по 1/2 частині огорожі № 1 та № 3, 1/2 частку хвіртки № 2 - що складає 49/100 частин. Співвласник 2 отримує право власності на: 1-3 - кухню студію площею 20,4 кв.м., 1-4 - житлову кімнату 13,4 кв.м.; 1-8 - коридор площею 2,3 кв. м. туалет 1-5 - площею 1,7 кв.м., санвузол 1-6 - площею 2,3 кв.м., котельня 1-7 - площею 4,0 кв.м., а також дворові споруди, а саме: сарай літ. «Д», літній душ літ. «Е», вбиральня літ «Ж» та по 1/2 частині огорожі № 1 та № 3, 1/2 частку хвіртки № 2 - що складе 51/100 частин. З співвласника 2 на користь співвласника 1 підлягає стягненню 2246 грн.

Земельні ділянки за двома державними актами на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1; НОМЕР_2 у вигляді ріллі, що складають загальну площу 0,1295 га поділити по 1/2 частині з межою для співвласника 2 з сусідом ОСОБА_3 з лівого боку від входу з АДРЕСА_1, а для співвласника 1 з межою з сусідом з правого боку від входу з АДРЕСА_1 ОСОБА_5, що в подальшому буде складати по 0,06475 га ріллі кожному.

Вказаний варіант розподілу є найбільш близьким до ідеальної долі по ? частини кожного співвласника із запропонованих варіантів, тому суд вважає за необхідне розподілити майно саме за вказаним варіантом.

Щодо боргових зобов*язань сторін, суд приходить до наступного:

Згідно пояснень позивачки, грошові кошти були отримані нею в борг під час шлюбу з метою поліпшення належного сторонам будинку, який є предметом їхньої спільної власності та витрачені під час шлюбу за цільовим призначенням, що збільшило вартість будинку. Вказана збільшена вартість вже врахована експертом при розподілі нерухомого майна, таким чином повторний розподіл вже витрачених та розподілених між сторонами коштів неможливий. В зв*язку з наведеним, в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

Суду не надано належних та допустимих доказів перешкоджання позивачці з боку відповідача в користуванні належним їй майном, тому в задоволенні цієї вимоги суд також вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 62, 212-215 ЦПК України, ст. 60,61,69,70,71 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна після розлучення та визнання суми боргу - задовольнити частково.

Поділити майно, відображеного за технічним паспортом від 18.12.2014 року виданим Одеським БТІ, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за свідоцтвом на право власності на праві спільної сумісної власності від 24.02.2015 року згідно висновку експерта Рапач К.В. від 09.01.2017 року за варіантом № 3 - по часткам та встановити судом особисті частки в такому вигляді:

ОСОБА_2 отримує право власності на: 1-1 - веранду площею 7,8 кв. м. та 1-2 - житлову кімнату площею 17,7 кв.м. та літню кухню літ «Г», по 1/2 частині огорожі № 1 та № 3, 1/2 частку хвіртки № 2 - що складає 49/100 частин.

ОСОБА_1 отримує право власності на: 1-3 - кухню студію площею 20,4 кв.м., 1-4 - житлову кімнату 13,4 кв.м.; 1-8 - коридор площею 2,3 кв. м. туалет 1-5 - площею 1,7 кв.м., санвузол 1-6 - площею 2,3 кв.м., котельня 1-7 - площею 4,0 кв.м., а також дворові споруди, а саме: сарай літ. «Д», літній душ літ. «Е», вбиральня літ «Ж» та по 1/2 частині огорожі № 1 та № 3, 1/2 частку хвіртки № 2 - що складе 51/100 частин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2246 грн.

Земельні ділянки за двома державними актами на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1; НОМЕР_2 у вигляді ріллі, що складають загальну площу 0,1295 га поділити по 1/2 частині з межою для ОСОБА_1 з сусідом ОСОБА_3 з лівого боку від входу з АДРЕСА_1, а для ОСОБА_2 з межою з сусідом з правого боку від входу з АДРЕСА_1 ОСОБА_5, що в подальшому буде складати по 0,06475 га ріллі кожному.

В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину судових витрат у справі на суму 825 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Драніков С.М