Провадження № 22ц/790/5118/17 Головуючий 1-ї інст. Хорунжий І.Д.
Справа № 2-1096/2006 Суддя доповідач Бровченко І.О.
Категорія: спори, що виникають із
сімейних правовідносин
У Х В А Л А

31 липня 2017 року м. Харків

Суддя судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, перевіривши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 липня 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13 липня 2006 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 21 червня 2006 року та до повноліття дитини.

26 липня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 липня 2006 року.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 липня 2016 року отримав 20 липня 2017 року. Крім того, з апеляційної скарги вбачається, що позивач отримала виконавчий лист 19 січня 2007 року та ОСОБА_2 сплачував аліменти на протязі 10 років.

Разом з тим, викладені в заяві підстави для поновлення строку неможливо визнати поважними виходячи з наступного.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «ОСОБА_5 проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

У силу положень ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

За приписами ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Частиною 1 ст. 294 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 13 липня 2006 року відповідач був присутній у судовому засіданні та в повному обсязі визнав позовні вимоги ОСОБА_3

Заява не містить обґрунтувань і посилань, які б свідчили про наявність обєктивно непереборних обставин для подачі апеляційної скарги в межах строку передбаченого ст. 294 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вказаного недоліку, а саме: подати заяву з наведенням інших підстав для поновлення строку.

Керуючись ст. 121, ч. 3 ст. 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Визнати наведені ОСОБА_2 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Зміївського районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 липня 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без руху.

Протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали ОСОБА_2 має право подати до апеляційного суду Харківської області заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 липня 2006 року з наведенням інших підстав для поновлення строку.

Розяснити ОСОБА_2, що у разі, якщо заяву з наведенням інших підстав для поновлення строку не буде подано в зазначений строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя -