Справа № 199/2170/17
20 вересня 2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Куземі О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Амур-Нижньодніпровський районний у м.Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, орган опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради, ОСОБА_3, про визнання батьківства, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 12.12.2000 року у нього та відповідача народився син - ОСОБА_3. У зв'язку з тим, що на момент народження дитини він з відповідачем не перебував у зареєстрованому шлюбі, та він вчасно не подав до органів РАЦС заяву про визнання батьківства, запис про батька у свідоцтві про народження був зроблений зі слів матері на підставі ст. 135 СК України. З огляду на зазначене, у свідоцтві про народження ОСОБА_3 батько зазначений як ОСОБА_4.
Після народження дитини сторони проживали разом. Через деякий час після народження дитини відповідач почала зловживати спиртними напоями, вести аморальний спосіб життя, періодично забирала сина, йшла від позивача. Потім відповідач поверталась до позивача знов. Через бажання бути поруч з сином, позивач вимушений був терпіти такий спосіб життя відповідача. У 2015 році відповідач сказала, що сімейне життя їй остаточно набридло, зібрала свої речі та пішла від позивача. Син залишився проживати з батьком. З того часу будь-яких контактів ані з позивачем, ані з сином вона не підтримує, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Наразі сину позивача, ОСОБА_3, виповнилося 16 повних років, він закінчив школу, зараз навчається у Машинобудівному коледжу ДНУ ім. О. Гончара на І курсі та продовжує проживати з батьком.
У звязку з цим, позивач просить визнати його батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позбавити відповідача батьківських прав відносно її дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.
Відповідач до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Третя особа ОСОБА_3 та представник третьої особи, органу опіки та піклування в особі АНД районної в м. Дніпрі ради, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.
Представник іншої третьої особи до суду не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність.
Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2000 року у сторін по справі, які не перебували у зареєстрованому шлюбі, народився син ОСОБА_3. Після народження сина сторони проживали разом. Однак, у зв'язку з тим, що на момент народження дитини сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, а позивач вчасно не подав до органів РАЦС заяву про визнання батьківства, запис про батька у свідоцтві про народження був зроблений зі слів матері на підставі ст. 135 СК України. З огляду на зазначене, у свідоцтві про народження ОСОБА_3 батько зазначений як ОСОБА_4.
З 2015 року відповідач залишила сім'ю, дитина залишилася проживати разом з позивачем З того часу будь-яких контактів ані з позивачем, ані з сином вона не підтримує, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК. походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
У зв'язку з тим, що відповідач веде аморальний образ життя, зловживає алкоголем, вирішити питання про батьківство позивача у позасудовому порядку неможливо.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 128 СК, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Факт того, що позивач є батьком ОСОБА_3 підтверждено в судовому засіданні показаннями свідків, а також поясненнями самої дитина, якій наразі вже виповнилося 16 років. У зв'язку з цим є всі правові підстави для визнання позивача батьком ОСОБА_3.
Наразі ОСОБА_3 навчається у Машинобудівному коледжу ДНУ ім. О. Гончара на І курсі, що підтверджується довідкою від 07.11.2016 р., продовжує проживати з позивачем по справі, що підтверджується копією довідки квартального комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради від 14.07.2016 р. Відповідач фактично відмовилась від сина, з дитиною не спілкується, не приймає участь у його вихованні та матеріальному забезпеченні.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради № 4/4-1255 від 18.08.2017 року останній вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.
Факт ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню дитини і небажання виконувати свої батьківські обовязки достовірно встановлено в судовому засіданні. А тому суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є законними та обґрунтованими.
З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач самоусунулася від виховання та матеріального утримання неповнолітнього сина.
Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоровя, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах відповідно до ч. 2 ст.193 СК України.
Тому суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини її доходів щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за 1 місяць.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1280,00 грн. та а також на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст.10, 60, 214, 215,224 ЦПК України,ст.ст. 128,164,181 СК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,- задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Амур-Нижньодніпровському районному у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в актовий запис № 3 від 22 лютого 2010 року про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно яких в графі батько записати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх її видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29 березня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору, в розмірі 1280 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при його проголошенні,- у той же строк з часу отримання копії рішення.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя