11.10.2017 227/2926/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року справа № 227/2926/17

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Кошля А.О.

при секретарі Овчинніковій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Святогорівської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2017 року ОСОБА_1 (позивач) звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Святогорівської селищної ради (відповідача), в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_2, на земельну ділянку площею 6,4384 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Святогорівської селищної ради Добропільського р-ну Донецької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача, ОСОБА_2, після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,4384 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка призначеного для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області. Після смерті матері позивач як спадкоємиця першої черги на вказане майно своєчасно звернулась з заявою про прийняття спадщини до Другої Добропільської нотаріальної контори, 31.07.2017 року державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що існують перешкоди у оформленні права власності на вказане майно, позивач просить визнати його право власності в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд її позовної заяви без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд позовної заяви ОСОБА_1 без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, селищний голова ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують.

Суд, дослідивши надані до матеріалів справи письмові докази зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2ст. 16 ЦК України, є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.04.1969 року, яке долучене до матеріалів справи, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року, батьками зазначено: батька - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_2.

29 березня 1986 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, та взяла прізвище «ОСОБА_9», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб НОМЕР_3 від 22 листопада 2016 року.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 24.06.1991 р. серії НОМЕР_4, 24 червня 1991 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_10, взявши прізвище - «ОСОБА_1».

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 03 жовтня 2016 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у селі Новобогданове Барвінківського р-ну Харківської області.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 11 листопада 2016 року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року у селі Новоукраїнка Добропільського р-ну Донецької області.

Після смерті матері позивача ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне їй майно в тому числі й на земельну ділянку площею - 6,4384 га, яка розташована на території Святогорівської селищної ради, кадастрова ний номер НОМЕР_1 та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Вказане підтверджується копією спадкової справи № 120/2016 від 16.11.2016 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, яка долучена до матеріалів справи.

Постановою держаного нотаріуса Другої добропільської державної нотаріальної контори О.В. Гусєвою від 31.07.2017 року № 354/02-14 ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері -ОСОБА_2, на спадкове майно, яке склалося з земельної ділянки площею 6,4384 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Святогорівської селищної ради Добропільського р-ну Донецької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - відмовлено, у зв'язку з ненаданням спадкоємцем оригіналу або дублікату право встановлювального документу на вказане майно.

Право власності на земельну ділянку належало померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії НОМЕР_7, площею - 6,4384 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Святогорівської селищної ради Добропільського р-ну Донецької області, що підтверджується копією цього акту, яка мається в матеріалах справи, копією довідки відділу у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 532 від 01.08.2017 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.08.2017 р.

Через те, що Державний акт на право на земельну ділянку виготовлявся в одному примірнику та видавався на руки його власнику, - отримати його дублікат неможливо.

Відповідно до розділу 11 п.4.20 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5і зареєстрованого Міністерстві юстиції України 22 .02.2012 р за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві. Іншого порядку видачі свідоцтва про право на спадщину чинним Законодавством не передбачено.

Згідно абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Позивач в установленому законом порядку звернулась до державного нотаріуса для оформлення спадщини на земельну ділянку, але нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського, тобто Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену земельну ділянку.

У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Як вказує позивач у позовній заяві, оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_7 на ім'я ОСОБА_2 в неї не має, оскільки його було втрачено.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч.7ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2, але не має можливості отримати свідоцтво на право власності в установленому законом порядку, тому вимога позивача про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом є законною та обґрунтованою.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 має законне право на отримання у спадщину за законом права на земельну ділянку площею 6,4384 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Святогорівської селищної ради Добропільського р-ну Донецької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництвапісля смерті матері ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, як спадкоємець за законом

На підставіКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод(1950 року), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції (1952 р.),ст. 41 Конституції України, ст.ст.15,16 Закону України «Про власність», п. 8, п. 23постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст. .8,10,60,174,213,-215,218,, 256 ЦПК України, ст.ст.3,16,316,317, 392, 1216, 1218, 1225, 1261, 1277 ЦК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Святогорівської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою села Новоукраїнка Добропільського району Донецької області право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_2, на земельну ділянку площею 6,4384 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Святогорівської селищної ради Добропільського р-ну Донецької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 223 ЦПК України та може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області у строки визначені ст. 294 ЦПК України.

Суддя А.О. Кошля

11.10.2017