АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/6913/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1239/К/17 ОСОБА_1
Категорія -48 (І) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

Іменем України

06 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Гладиш К.І.,

за участі: ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

представника третьої особи Органу опіки та піклування Довгинцівської районної у місті ОСОБА_4 ради ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7) ОСОБА_8 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 квітня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення зустрічного позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7), третя особа Орган опіки та піклування Довгинцівської районної у місті ОСОБА_4 ради, про визначення місця проживання дітей з батьком та зустрічним позовом ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7) до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Богуславської райдержадміністрації, про визначення місця проживання дітей з матірю, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 квітня 2017 року відмовлено взадоволенні клопотання представника ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7) ОСОБА_8 про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_9 (у шлюбі ОСОБА_7) шляхом зобовязання позивача-відповідача ОСОБА_10 надати малолітнього ОСОБА_11 для побачення з матірю ОСОБА_7 (у шлюбі ОСОБА_7) та повернути дитину у звичні для нього умови проживання з матірю, до вирішення спору про визначення місця проживання дітей по суті.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7) ОСОБА_8 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції, з постановленням нової про задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції своєю ухвалою фактично обмежив спілкування матері зі своєю дитиною, дозволив забрати батькові дитину зі звичайних для неї умов проживання, завдавши дитини психологічну травму. Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7)має постійне місце проживання, повноцінну сімю, матеріально забезпечена, що для малолітньої дитини є кращими умовами життя.

Також судом не враховано, що ОСОБА_2 фактично викрав у незаконний спосіб дитину, забравши зі звичайного середовища порушивши при цьому принцип ст.6 Декларації прав дитини, а суд своєю ухвалою фактично вирішив справу про місце проживання дитини.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, в провадженні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7), третя особа Орган опіки та піклування Довгинцівської районної у місті ОСОБА_4 ради, про визначення місця проживання дітей з батьком та зустрічним позовом ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7) до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Богуславської райдержадміністрації, про визначення місця проживання дітей з матірю.

Представник ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7) звернулася до суду з клопотанням про забезпечення зустрічного позову шляхом зобовязання ОСОБА_2 надати малолітнього ОСОБА_11 для побачення з матірю ОСОБА_7 (у шлюбі ОСОБА_7) та повернути дитину у звичні для нього умови проживання з матірю, до вирішення спору про визначення місця проживання дітей по суті.

Відмовляючи в задоволенні заяви представника ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7) про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості заяви, та з того, що представником ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7) не було надано жодного доказу на підтвердження того, що у разі невжиття заходів забезпечення це може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та вимоги, викладені в заяві про забезпечення позову є фактичним вирішенням цивільного позову в частині визначення місця проживання одного із дітей.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 151 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.5 статті 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначається вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 за №9, ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст.209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 за №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Так, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про необґрунтованість заяви представника ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7) про забезпечення позову, оскілкьи позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження того, що у разі невжиття заходів забезпечення це може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, щосуд першої інстанції своєю ухвалою фактично обмежив спілкування матері зі своєю дитиною, дозволив забрати батькові дитину зі звичайних для неї умов проживання, завдавши дитини психологічну травму, оскільки в заяві про забезпечення позову ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7) фактично заявлено нові позовні вимоги та ставиться питання про вирішення іншого спору між сторонами, а не вимоги про забезпечення позову, а також ставиться питання про повернення дитини для проживання з матірю, в той час, як позовні вимоги сторін стосуються визначення місця проживання дітей, що фактично зводить до того, що вказані вимоги є ідентичними з вимогами, викладеними у зустрічному позові щодо однієї дитини, та є фактичним вирішенням цивільного позову в цій частині по суті, що є неприпустимим при вирішенні питання про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7)має постійне місце проживання, повноцінну сімю, матеріально забезпечена, що для малолітньої дитини є кращими умовами життя також не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову про визначення місця проживання дітей з матірю, оскільки є фактичним вирішенням цивільного позову в цій частині по суті.

Також не можуть бути підставою для скасування ухвали суду доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що ОСОБА_2 фактично викрав у незаконний спосіб дитину, забравши зі звичайного середовища порушивши при цьому принцип ст.6 Декларації прав дитини, оскільки вказані доводи, відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, тому, на думку колегії суддів, необхідно апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції, на підставі п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст. 312 ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 (у шлюбі ОСОБА_7) ОСОБА_8відхилити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: