АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3839/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2448/17Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.

при секретарі: Радько О.М.

за участю апелянта ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє як законний представник від імені та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Василівської сільської ради Полтавського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом Василівської сільської ради Полтавського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

В обгрунтування своїх позовних вимог, вказувала, що 04 травня 2014 року померла її мати ОСОБА_5, після смерті якої залишилося спадкове нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Василівка, Полтавського району, Полтавської області, вул. Молодіжна 82. Посилаючись на те, що, постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, позивач, відповідно до норм ст. ст. 328, 392 ЦК України, просила визнати за нею право власності на спадкове майно, після померлої 04 травня 2014 року матері ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Василівка, Полтавського району, Полтавської області, вул. Молодіжна 82.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Василівка, Полтавський район, Полтавська область, вул. Молодіжна 82, що складається з: літ. А-1,а житлового будинку (І-веранда площею 15,3 кв. м; 1-кухня площею 9,9 кв. м; 2-кімната площею 15,8 кв. м, загальна площа складає 41,0 кв. м, житлова площа складає 15,8 кв. м); а1 погреба; Б,В сараїв; В1 гаража; В2 літньої кухні; №1 колодязя; №2 воріт з хвірткою; №3,4 огорожі, в порядку спадкування після ОСОБА_5, померлої 04 травня 2014 року.

Не погодившись з даним судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, яка діє як законний представник від імені та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, особа, яка не брала участі у справі, проте вважає, що вказаним рішенням місцевого суду вирішено питання про права та обовязки її неповнолітньої дочки, яку позбавлено права власності на успадковане нею по закону за правом представлення нерухоме майно - ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Василівка, Полтавський район, Полтавська область, вул. Молодіжна 82. Мотивуючи тим, що неповнолітня ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_6, який помер 31 грудня 2005 року та був сином померлої 04 травня 2014 року ОСОБА_5, а отже має право на частку у спадковому майні, просила рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково, визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Василівка, Полтавського району, Полтавської області, вул. Молодіжна 82.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 04 травня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_5 після смерті якої залишилося спадкове нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Василівка, Полтавського району, Полтавської області, вул. Молодіжна 82, що складається з: літ. А-1,а житлового будинку (І-веранда площею 15,3 кв. м; 1-кухня площею 9,9 кв. м; 2-кімната площею 15,8 кв. м, загальна площа складає 41,0 кв. м, житлова площа складає 15,8 кв. м); а1 погребу; Б,В сараїв; В1 гаража; В2 літньої кухні; №1 колодязя; №2 воріт з хвірткою; №3,4 огорожі.

Згідно з довідками Василівської сільської ради №476, 475 від 17 жовтня 2016 року, померлій 10 листопада 1997 року ОСОБА_7 належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: с. Василівка, вул. Молодіжна 82, згідно запису в погосподарській книзі №3 Василівської сільської ради за 1990 рік, особовий рахунок №930. Відповідно до довідки Василівської сільської ради №473 від 17 жовтня 2016 року ОСОБА_7, громадянка України, постійно проживала і була зареєстрована по ІНФОРМАЦІЯ_2 до моменту смерті -10 листопада 1997 року.

Після смерті ОСОБА_7 до управління спадковим майном фактично приступила, але юридично не оформила донька померлої ОСОБА_5, яка померла 04 травня 2014 року.

Після смерті ОСОБА_5 в шестимісячний строк до управління спадковим майном приступила ОСОБА_4 шляхом проживання та ремонту житлового будинку за вищевказаною адресою

Згідно з постановою нотаріуса від 21 листопада 2016 року на майно померлої 10листо-пада 1997 року ОСОБА_7, 30 квітня 2004 року заведена спадкова справа за заявою про прийняття спадщини згідно закону від дочки померлої ОСОБА_5 та видано свідоцтво на імя ОСОБА_5 про право на спадщину за законом на приватизовану земельну ділянку площею 5,72 га, що знаходиться на території Василівської сільської ради Полтавського району; інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотконтори не надходило / а. с. 21/.

Постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 №02-31/1601 від 21 листопада 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно / а. с. 21/.

Разом з тим, задовольняючи позов, суд першої інстанції не зясував коло спадкоємців, не залучив їх до участі в справі, та помилково вважав встановленим той факт, що позивач ОСОБА_4 є єдиною спадкоємицею за законом ОСОБА_5, померлої 04 травня 2014 року.

Висновок суду про те, що визнання відповідачем позову ОСОБА_4 в повному обсязі, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, також не відповідає фактичним обставинам, огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За нормами ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу . Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_2 /а. с. 55/.

З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження слідує, що ОСОБА_5 є матірю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 /а. с. 56/.

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 помер 31 грудня 2005 року / а. с. 57/.

Таким чином, на час смерті ОСОБА_5, яка померла 04 травня 2014 року /а. с. 6/, її на той час малолітня онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняла її спадщину за законом за правом представлення відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України разом з дочкою померлої позивачкою ОСОБА_4 Тому вони обидві, як спадкоємці за законом, мають право на спадкове майно ОСОБА_5, яке складається зі спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та належить їм обом згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України в рівних частках з часу відкриття спадщини.

За наведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню не в повному обсязі, а лише частково, відповідно до її частки у спадковому майні.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду обставинам справи, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та визнання за нею права власності на ? частину спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачана користь ОСОБА_2 належить стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченої заявником суми судового збору в розмірі 606 грн. 33 коп. за подання апеляційної скарги та оплати правової допомоги адвоката за складання апеляційної скарги в розмірі 500 грн., а в цілому 1106 грн. 33 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє як законний представник від імені та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 /ідентифікаційний номер / право власності на ? частину житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Василівка, Полтавський район, Полтавська область, вул. Молодіжна 82, що складається з: літ. А-1, а житлового будинку (І-веранда площею 15,3 кв. м; 1-кухня площею 9,9 кв. м; 2-кімната площею 15,8 кв. м, загальна площа складає 41,0 кв. м, житлова площа складає 15,8 кв. м); а1 погреба; Б,В сараїв; В1 гаража; В2 літньої кухні; №1 колодязя; №2 воріт з хвірткою; №3,4 огорожі, в порядку спадкування після ОСОБА_5, померлої 04 травня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові витрати, понесені по оплаті судового збору в розмірі 606 грн. 33 коп. за подання апеляційної скарги та по оплаті правової допомоги адвоката за складання апеляційної скарги в розмірі 500 грн., а всього 1106 грн. 33 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підписи/ ОСОБА_9

ОСОБА_10

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.