Дата документу 10.10.2017
ЄУ № 420/1429/17
Провадження №2/420/546/17
У Х В А Л А

10 жовтня 2017 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, скасування аліментів та стягнення аліментів,третя особа служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ОСОБА_1; припинити стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з серпня 2014 року, оскільки з даного часу діти проживають з нею; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 щомісячно з вересня 2014 року у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Вивчивши позовну заяву та подані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Вимоги, що предявляються до змісту позовної заяви, чітко визначені у ст. 119 ЦПК України: позовна заява повинна містити: найменування суду до якого подається заява; імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до абз. 2 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981, та практика Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 «Креуз проти Польщі», не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Проте, в порушення вищезазначених вимог закону позивач не надала до суду документу на підтвердження сплати судового збору. Натомість, до позовної заяви додано заяву про відстрочення сплати судового збору при звернення до суду з даним позовом, яка не містить підпису та дати її складення, тому суд позбавлений можливості ідентифікувати особу, яка склала дану заяву.

Отже, суд дійшов до висновку, що позивачу необхідно сплатити судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», згідно якого за подачу позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та надати до суду докази сплати судового збору, або надати до суду належним чином оформлене клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Для обєктивного та своєчасного розгляду справи, надання учасникам цивільного процесу рівних прав передбачених Конституцією України, необхідно привести позовну заяву згідно вимог чинного цивільно-процесуального законодавства.

Як вбачається з наданої позовної заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано. Невиконання вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ст. 121 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119-121, 210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, скасування аліментів та стягнення аліментів, третя особа служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації, залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши йому строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Стеценко