Справа № 215/2863/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді - Квятковського Я.А.

за участю секретаря - ПономаренкоМ.В.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

представника заінтересованої особи - Іващук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення; заінтересована особа - Тернівський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,-

ВСТАНОВИВ:

30.06.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що вона за національністю - німка, яку уточнила 10.07.2017 року.

В обґрунтування вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народилася у м. Нікополь Дніпропетровської області, батьком якої є ОСОБА_5, який за національністю - українець, та мати - ОСОБА_6, яка за національністю є німка. Також вказує, що вона виховувалася відповідно до німецьких традицій, сповідує римо-католицьку віру, підтримує стосунки зі своїми родичами-німцями, які проживають на території Німеччини, святкує німецькі свята та вважає себе по національності німкою. Зазначає, що досконально володіє німецькою мовою та в досконалості знає всі німецькі традиції, культуру та історію, що підтверджується тестом - BVFG від 29.05.2017 року. Зметою отримання візи та виїзду на постійне місце мешкання до Німеччини, а також відновлення своєї дійсної національності, просить встановити факт, що вона є за національністю німка.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала, підтвердила обставини викладені у заяві.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Іващук О.В. в судовому засіданні надала заперечення на заяву, обґрунтовує тим, що на даний час ОСОБА_1 не може безпідставно визначити свою належність до національної меншини, адже саме цей факт має вирішуватися у судовому засіданні. В свідоцтві про народження заявниці, походження дитини не може повністю визначатися за національністю матері, просить відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні заяві слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту національності. Хоча зазначений перелік справ, не є вичерпним, проте із змісту зазначених вище норм вбачається, що суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника правові наслідки.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Разом з тим, відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до статей 255,271 Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Нікополь Дніпропетровської області, батьками якої зазначені ОСОБА_5, який за національністю є українцем, та ОСОБА_6, яка за національністю є німка, а.с. - 9.

Мати заявника ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у сел. Старобачати Бєловського району Кемеровської області РРФСР, її батьком є ОСОБА_8, який є німцем за національністю, матір'ю - ОСОБА_9, яка за національністю є росіянкою.

Також заявниця ОСОБА_1 в 2017 року зверталась до Федерального адміністративного управління (м.Кельн Німеччина) з заявою про визнання її статусу репатріанта, яка залишилась без задоволення, а.с.8.

Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Ст. 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995 р. ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин» від 09.12.1997 року, встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва.

Відповідно до ст. 3 Конвенції кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до вимог ст. 13 ЗУ «Про національні меншини в Україні» громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання.

У звязку з цим, відповідно до Указу Президента України № 70/99 від 27 січня 1999 року, наказу Міністерства юстиції України № 32/5/101 від 23 травня 2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України» та наказу Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» органи РАЦС втратили повноваження реєструвати інформацію про національну приналежність фізичних осіб.

Також згідно ст.с.22, 23 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов'язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Таким чином, з аналізу вимог вищевказаного законодавства випливає, що національна належність особи є актом особистого самовизначення особи і жодним чином не впливає на її публічно-правові відносини з державою. Фіксація факту національності особи в актових записах громадянського стану чи в іншому документі державного органу може створити перешкоду вільному обранню чи відновленню національності особи, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу, в т.ч. суду. Тому встановлення в судовому порядку фактів щодо належності особи до певної національності неможливе.

За таких обставин, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення.

На підставі ст.256 ч.1 ЦПК України, керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 209 ч.3, 212-215, 256 ч.1 п.1, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення факту національності- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: