_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/8913/17
УХВАЛА

02.10.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Одесі заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 05.09.2017 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, в якому просить суд стягнути з відповідачки на свою користь у відшкодування моральної шкоди - 100000 гривень 00 копійок.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 02.10.2017 року відкрито провадження по справі на підставі вищевказаної позовної заяви ОСОБА_1 та призначено дату, час і місце проведення попереднього судового засідання.

Одночасно в позові позивачем заявлено вимогу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У випадку, коли заяву про забезпечення позову подано до відкриття провадження у справі, така заява має бути розглянута впродовж двох днів та лише у випадку коли порушується питання про захист прав інтелектуальної власності, у іншому випадку вирішення питання про забезпечення позову до відкриття провадження у справі вбачається не можливим.

Таким чином вимоги позивача про забезпечення позову розглянуті невідкладно після відкриття провадження у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Згідно з ч. ч.1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 гривень 00 копійок.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Дослідивши позовну заяву, суд встановив, що між сторонами дійсно виник спір щодо відшкодування моральної шкоди, розмір якої позивач визначив, посилаючись на характер та тривалість немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, необхідності зусиль для відновлення попереднього стану.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вже зазначалось, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Позивачем до позову не надано жодного доказу на підтвердження належності квартири АДРЕСА_1, на яку позивач просить суд накласти арешт, саме відповідачеві по справі - ОСОБА_2.

Крім того, позивачем особисто зазначено, що вказана квартира належала померлій ОСОБА_3, однак жодного доказу на підтвердження цих обставин не надано.

Доказів, що відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3, прийняла спадщину та зареєструвала своє право власності на вказане нерухоме майно, також до суду не надано.

Не надано до суду і доказів на підтвердження чи перебуває вказана квартира під обтяженням, іпотекою.

У зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належності на праві власності вказаної квартири відповідачеві по справі.

Як вже зазначалось, одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Позивачем в позові в обґрунтування заявленої вимоги про вжиття заходів забезпечення позову, не зроблено жодного посилання щодо наявності причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Суд також зазначає, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Позивачем жодним чином не доведено, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача по заявленим вимогам по цій справі, а також що заявлені заходи забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам.

У зв'язку з вищевикладеним, суд встановив, що при подачі заяви про забезпечення позову позивачем не доведено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, належності нерухомого майна на праві власності відповідачеві, а вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову, може порушити права та інтереси інших осіб.

З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову необґрунтованою та безпідставною, у зв'язку з чим заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Калініченко Л. В.