19.09.2017 Справа № 756/8273/17
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
___________________________________________________________________________
Ун. №756/8273/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Шпак І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» про визнання неправомірним рішення про виключення з членів товариства та поновлення в членах товариства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до СТ «Чорнобилець - 2001», в якому просять визнати неправомірним рішення товариства, оформлене Протоколом загальних зборів членів СТ «Чорнобилець - 2001» №11 від 20.04.2017 року, в частині виключення позивачів зі складу членів товариства та зобов'язати товариство поновити позивачів в складі членів СТ «Чорнобилець - 2001».

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 19.11.2003 року позивачі були прийняті в члени садівницького товариства «Чорнобилець - 2001», що оформлено Протоколом №4 від 19.11.2003 року та підтверджується їхніми членськими садівничими книжками.

На даний час позивачам стало відомо, що на підставі рішення Загальних зборів членів СТ «Чорнобилець - 2001» від 20.04.2017 року, оформленого Протоколом №11 від 20.04.2017 року, позивачів виключено зі складу членів садівницького товариства через несплату заборгованості по оплаті членських та цільових внесків.

Позивачі вказують, що таке рішення Загальних зборів членів СТ «Чорнобилець - 2001» від 20.04.2017 року про виключення їх зі складу членів садівницького товариства через несплату заборгованості по оплаті членських та цільових внесків є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки їх було звільнено від сплати зазначених внесків відповідним протоколом Загальних зборів товариства. Крім того, рішеннями Оболонського районного суду м. Києва з позивачів було стягнуто частину заборгованості по оплаті внесків, і вказані рішення позивачами були виконані в повному обсязі в добровільному порядку. Також позивачі зазначили, що не погоджуються з заявленим садівницьким товариством розміром заборгованості по внескам з огляду на стягнення з них певної суми боргу судовими рішеннями.

В судовому засіданні позивач та представник позивачів позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що наявність заборгованості позивачів перед товариством є доведеною та доказуванню не підлягає з огляду на прийняті судові рішення. Щодо тверджень позивачів про звільнення їх від сплати членських та цільових внесків представник відповідача зауважив, що наявність членської книжки не може бути доказом такого звільнення, а тільки протокол загальних зборів товариства. Крім того, представник відповідача зазначив, що посилання позивачів на те, що судовими рішеннями товариству відмовлено в задоволенні частини позовних вимог у зв'язку з пропуском позовної давності, внаслідок чого у них відсутній обов'язок сплати заборгованості по внескам понад строк позовної давності, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки сплив позовної давності сам по собі не припиняє зобов'язання та не звільняє від його виконання. І оскільки у позивачів наявна заборгованість по платі членських та цільових внесків, товариство правомірно виключило їх зі складу членів товариства у відповідності до положень статуту товариства та норм чинного законодавства.

Вислухавши пояснення позивача та представника позивачів, пояснення представника відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 19.11.2003 року позивачі були прийняті в члени садівницького товариства «Чорнобилець - 2001», що оформлено Протоколом №4 від 19.11.2003 року та підтверджується їхніми членськими садівничими книжками.

Згідно протоколу №2 Загальних зборів СТ «Чорнобилець - 2001» від 30.04.2002 року членами товариства ухвалено, що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 не сплачують цільові та членські внески, а ОСОБА_5 не отримує заробітну плату, яка йому буде зараховуватись у вигляді оплати цільових та членських внесків.

Згідно протоколу №9 позачергових Загальних зборів СТ «Чорнобилець - 2001» від 07.04.2015 року членами товариства ухвалено звільнити ОСОБА_1 від сплати членських та цільових внесків за період з 2002 року по 01.04.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачам надсилались листи відповідачем (№157, №158, №159 та №160 від 27.03.2017 року, №183, №184 від 12.06.2017 року) з проханням сплатити заборгованість по оплаті внесків або укласти мирову угоду щодо реструктуризації існуючої заборгованості перед товариством.

На підставі рішення Загальних зборів членів СТ «Чорнобилець - 2001» від 20.04.2017 року, оформленого Протоколом №11 від 20.04.2017 року, позивачів виключено зі складу членів садівницького товариства через несплату заборгованості по оплаті членських та цільових внесків. Зокрема, у протоколі зазначено, що заборгованість ОСОБА_2 становить 121448 грн., заборгованість ОСОБА_3 становить 249126 грн., заборгованість ОСОБА_1 становить 122025 грн.

Згідно ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішеннями Оболонського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року, від 21 вересня 2016 року, від 27 вересня 2016 року, які набрали законної сили, з позивачів на користь СТ «Чорнобилець - 2001» стягнуто частину заборгованості по оплаті членських та цільових внесків в межах строку позовної давності, в задоволенні решти вимог відмовлено. Зокрема, з ОСОБА_2 з заявлених 100663 грн. стягнуто 16115 грн. (включно з заборгованістю за період з вересня 2012 року по червень 2015 року), з ОСОБА_3 з заявлених 216326 грн. стягнуто 32230 грн. (включно з заборгованістю за період з вересня 2012 року по червень 2015 року), з ОСОБА_1 з заявлених 46650 грн. стягнуто 20750 грн. (включно з заборгованістю за період з 01.01.2014 року по 30.06.2016 року). Вказаними рішеннями встановлено, що позивачі не виконують своїх зобов'язань щодо сплати членських та цільових внесків. Судами не було взято до уваги посилання позивачів на те, що вони звільнені від сплати цільових та членських внесків на підставі рішення загальних зборів садівницького товариства «Чорнобилець-2001» від 30 квітня 2002 року, оскільки зі змісту вказаного рішення вбачається, що зборами було затверджено звільнення від сплати цільових та членських внесків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, безвідносно до членів сімей вказаних осіб. Крім того, вказане рішення містить посилання про звільнення від оплати внесків саме ОСОБА_5, який не отримував заробітну плату, яка мала б зараховуватись у вигляді оплати внесків.

Так, вищевказаними судовими рішеннями встановлено та не підлягає доказуванню при розгляді цієї справи наявність заборгованості у позивачів по оплаті членських та цільових внесків перед садівницьким товариством, а також необхідність сплати позивачами вказаних внесків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

За змістом ст.ст. 256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Натомість, чинним законодавством не встановлено припинення зобов'язання з підстав спливу строку позовної давності.

Таким чином, за загальними правилами ЦК України зі спливом позовної давності, навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстав пропущення позовної давності, зобов'язання не припиняється.

З урахуванням викладеного твердження позивачів щодо відсутності у них обов'язку сплати заборгованості по внескам понад строк позовної давності у зв'язку з тим, що судовими рішеннями товариству відмовлено в задоволенні частини позовних вимог внаслідок пропуску позовної давності, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки згідно чинного законодавства сплив позовної давності сам по собі не припиняє зобов'язання та не звільняє від його виконання.

Вказана правова позиція викладена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року в справі №6-786цс17.

На момент виключення позивачів з членів садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» товариство діяло на підставі Статуту, затвердженого Загальними зборами членів товариства протоколом №9 від 07 квітня 2015 року.

Згідно п.1.1 Статуту товариство діє у відповідності, зокрема, до Закону України «Про кооперацію».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними обов'язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу, виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу, виконання своїх зобов'язань перед кооперативом, сплата визначених статутом кооперативу внесків.

Відповідно до ст. 8 цього Закону статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність, у зв'язку з чим статут товариства є обов'язковим для дотримання та виконання всіма його членами.

Згідно п. 8.2 Статуту члени товариства зобов'язані, зокрема, своєчасно сплачувати вступні та цільові внески у розмірах і в терміни, що встановлені Загальними зборами членів товариства, сплачувати членські внески в порядку, передбаченому цим Статутом, в розмірі згідно з кошторисом, затвердженим загальними зборами членів товариства на відповідний рік.

Відповідно до п. 6.8 Статуту члена товариства може бути виключено із складу членів товариства з підстав, зокрема, несплати членських та цільових внесків.

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про кооперацію» членство в кооперативі припиняється у разі несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу.

Відповідно до п.11.1.5 Статуту Правління товариства приймає рішення про прийняття нових членів до товариства та виключення із членів товариства.

Відповідно до п.6.10 Статуту рішення правління про виключення з членів товариства підлягає наступному затвердженню на найближчих загальних зборах його членів.

На підставі викладеного, враховуючи, що у позивачів була наявна заборгованість по сплаті цільових та членських внесків до товариства, суд приходить до висновку про правомірність виключення позивачів з членів садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» та відсутність підстав для поновлення позивачів в членах товариства, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Окрім цього при вирішенні питання про правомірність заявлених позовних вимог суд звертає увагу на те, що відповідно до відомостей, які були надані представником відповідача заборгованість ОСОБА_2 по сплаті членських внесків за період з 01.01.2017 по 20.04.2017 року становить 1925 грн., ОСОБА_3 - 3850 грн., ОСОБА_1 - 1925 грн. та ОСОБА_4 - 1925 грн.. Дану обставину позивач та представник позивачів не заперечували.

Також, сторони не заперечували того факту, що заборгованість кожного з позивачів перед позивачем по цільовій програмі «Каналізація», на момент звернення з позовною заявою становить 32700 грн.. Несплату зазначеної заборгованості позивачі обґрунтовували тим, що відповідач не надав документів по влаштуванню каналізаційних мереж.

Разом із тим, з протоколу №10 чергових загальних зборів членів СТ «Чорнобилець - 2001» від 19.05.2016 року убачається, що рішення про необхідність сплати зазначених коштів було прийнято більшістю голосів членів товариства, яке в силу положень п.8.2 статуту товариства є обов'язковим для його членів.

Доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не містять та позивачами надані не були.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 8, 12, 13 Закону України «Про кооперацію», ст.ст. 61, 267, 509, 526 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» про визнання неправомірним рішення про виключення з членів товариства та поновлення в членах товариства - відмовити;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: О.В. Диба