Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4556/17
Провадження № 2/711/1736/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 вересня 2017 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

секретаря Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошової допомоги, що надається внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в сумі 798 грн. 45 коп., посилаючись на те, що згідно із заявою від 29.10.2014 та відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014, ОСОБА_1, отримувала адресну грошову допомогу на сімю, а саме: на неповнолітню дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та на себе, з 29.10.2014 по 24.06.2016.

Між тим, при проведенні ревізії спеціалістами Державної фінансової інспекції у Черкаській області виявлено факт неповідомлення відповідачем про обставини, які впливають на призначення департаментом щомісячної адресної допомоги, а саме, про повернення неповнолітньої дочки ОСОБА_2 до покинутого місця проживання.

Не повідомлення вказаної обставини відповідачем, призвело до надмірної виплати бюджетних коштів за жовтень 2015 року на загальну суму 798 грн. 45 коп.

Крім того, 01.09.2016 відповідача повідомлено про причини та розміри переплати з одночасним проханням повернути заборгованість. Проте, станом на дату звернення департаменту до суду заборгованість так і не була повернута. Таким чином, залишок переплати станом на дату звернення департаменту до суду складає 798 грн. 45 коп., яку позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі департаменту.

В судове засідання представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 надала заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Обставини, що викладені в позові, підтвердила повністю та просила його задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не зявилася, про причину неявки суду не повідомила, була належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи.

Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини:

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 (зі змінами та доповненнями), - визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий відповідно до цього Порядку безоплатно в установі уповноваженого банку.

Відповідно до пункту 3 даного Порядку грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї (далі - уповноважений представник сімї).

Із 29.10.2014, відповідно до рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 29.10.2014, яке прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 29.10.2014, а також, з 29.04.2015, відповідно до рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 11.06.2015, яке прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 від 24.04.2015,- було призначено допомогу переміщеним особам на проживання.

За наслідками ревізії - Державна фінансова інспекція у Черкаській області повідомила департамент про факт неповідомлення ОСОБА_1 про повернення її неповнолітньої дочки - ОСОБА_2 до покинутого місця проживання.

Даний факт також підтверджується заявою відповідача від 21.09.2014, адресованої директору Черкаської загальноосвітньої школи № 22 з проханням надати документи її дочки ОСОБА_2 у звязку з переїздом до м. Донецьк, а також наказом № 45 від 21.09.2015 про відрахування учениці ОСОБА_2 зі списків учнів 3-Б класу у звязку з переїздом до м. Донецьк.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», у разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобовязана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня відїзду.

Відповідно до пункту 11 Порядку, уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Крім того, за положеннями пункту 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі, в т.ч. виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сімї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Як вбачається з довідки управління соціального захисту Придніпровського району м. Черкаси від 30.05.2017, ОСОБА_1 отримала допомогу переміщеним особам за жовтень 2015 року у розмірі 798 грн. 45 коп.

Розпорядженням управління соціального захисту населення Придніпровського району від 23.06.2016 особовий рахунок ОСОБА_1 закритий, а згідно з розпорядженням управління соціального захисту населення Придніпровського району від 17.08.2016 визначено переплату призначеної допомоги з 01.10.2015.

Також встановлено, що позивач звертався до відповідача щодо повернення соціальної допомоги переміщеним особам, нарахованої та одержаної нею за жовтень 2015 року, що підтверджується листом від 01.09.2016 № 694. Проте, на даний час сума заборгованості не повернута.

Згідно із ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За правовими позиціями Верховного Суду України по справі №6-2711цс16 від 01.02.2017, зобовязання у звязку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав. Так, відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1)заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: а) рахункової помилки зі сторони платника; б) недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, суд вважає, що ОСОБА_1 не повідомила органи соціального захисту про повернення неповнолітньої дочки ОСОБА_2 до покинутого місця проживання, хоча повинна була сповістити про зміну обставин, які суттєво впливали на призначену грошову допомогу.

Таким чином, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає доведеними та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якою передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно з п. 19 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011, при зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача слід стягнути в дохід держависудовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», п.п. 1-3, 10-12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на плату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014, правовими позиціями ВСУ по справі №6-2711цс16 від 01.02.2017, керуючись ст. 10-11, 60-61, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради перераховану суму коштів в розмірі 798грн. 45коп., виплачену надміру у вигляді грошової допомоги переміщеним особам на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 1600грн.00коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_4