Провадження № 2/702/317/17
Справа № 702/835/17
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

10 жовтня 2017 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання заповіту недійсним.

Провадження у цивільній справі відкрито згідно ухвали суду від 10.10.2017 року.

Разом з позовною заявою позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову у даній цивільній справі, з посиланням на те, що 11.02.2017 року в м. Києві у віці 62 років помер її рідний брат ОСОБА_3. Після смерті брата ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з рухомого та нерухомого майна. У відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України, вона як спадкоємець другої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проте приватний нотаріус відмовила їй в прийнятті заяви про прийняття спадщини та повідомила її про те, що є заповіт з якого слідує, що покійний брат за життя склав заповіт на все своє майно, що буде йому належати на день смерті на ім»я відповідачки, проте копії заповіту їй на її прохання приватний нотаріус видати відмовилась, про що 02.08.2017 року надала письмову відповідь в якій зазначено про вищевикладені обставини. Дане повідомлення для неї стало несподіванкою, оскільки відповідачка це співмешканка покійного брата, з якою у нього не було таких довірливих відносин, що він міг скласти заповіт на її ім»я, при тому, що він завжди дорожив її донькою і вони знали завжди, що він все свою майно залишив саме їй, склавши заповіт на її ім»я. В зв»язку зі звернення нею до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним вважає за необхідне прохати суд для забезпечення позову вжити заходи шляхом накладення заборони на видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 11 лютого 2017 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 до вирішення справи в суді. Просить винисти ухвалу, якою заборонити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 видати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3, померлого 11 лютого 2017 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та виходить з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема - забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення суду може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови від 22.12.06р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - розглядаючи заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України, оскільки в ній відсутні докази того, що станом на день подачі позову до суду, нотаріальні дії з боку відповідача ОСОБА_2 стосовно заповіту ОСОБА_3 не вчинені ( не отримано свідоцтво про право на спадщину тощо) і вказане забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчиняти нотаріальні дії щодо заповіту від імені ОСОБА_3, померлого 11.02.2017 року, до розгляду справи по суті не порушить будь-чиї права та свободи та за даних обставин та доказів, взагалі зможе бути виконано. Крім цього, в поданій заяві про забезпечення позову всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України не зазначено прізвище, імя по батькові відповідача, місце його проживання, в матеріалах справи відсутні взагалі будь-які докази про те, що заповіт складено саме на ім"я відповідача ОСОБА_2. Станом на 10.10.2017 року ( дата вирішення заяви про забезпечення позову) заява позивача про витребування доказів не розглянута, оспорюваний заповіт в матеріалах справи відсутній взагалі. Враховуючи те, що інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати його, знецінити та інше, суд вважає, що позивачем надано суду недостатньо відомостей, для забезпечення позову на цій стадії провадження цивільної справи в той спосіб, який заявлений позивачем, а тому суд на підставі ч. 8 ст.153 ЦПК України, вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову позивачу, оскільки нормами діючого законодавства залишення заяви про забезпечення позову без руху, не передбачено.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд роз"яснює позивачу право на звернення до суду з заявою про забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи та право на звернення до суду з клопотанням про повернення судового збору за подачу заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 151-153, 208 210, 293, 294 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи та право на звернення до суду з клопотанням про повернення судового збору за подачу заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Черкаської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення в апеляційний суд Черкаської області, через районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.В. Мазай