Справа № 182/4058/16-ц
Провадження № 2/0182/1537/2017
У Х В А Л А

Іменем України

23.08.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - Рунчевої О.В.

секретаря - Власенко Ю.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополь заяву Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство "Агрофірма Катеринівська 1" про стягнення заборгованості.

03 січня 2017 року на адресу суду від Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на грошові кошти на всіх поточних та депозитних рахунках ОСОБА_3 відкритих в будь-яких банках в межах 17 636 832,60 грн. та накласти арешт на належне на праві власності не рухоме та рухоме майно та транспортні засоби ОСОБА_3 в межах 17 636 832,60 грн.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2017 року у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2017 року скасовано ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2017 року та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції з тих підстав, що судом першої інстанції не перевірено можливість забезпечити позов в межах заявлених позивачем позовних вимог, не витребувано у заявника додаткові матеріали та інші докази.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову підтримала та просила суд її задовольнити. Крім того, просила суд долучити до матеріалів справи клопотання в якому зазначена інформація щодо рухомого майна належного на праві власності ОСОБА_3, а саме: автомобіля TOYOTA CAMRI - седан B, державний номер НОМЕР_1, автомобіля НОМЕР_2, автомобіля TOYOTA LAND CRUISER - універсал B, державний номер НОМЕР_3.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечувала та вважає, що заявником не зазначено обставини, які свідчать про те, що неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову "розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, зі змісту заяви про забезпечення позову, висновок про наявність вищезазначених обставин зробити не можна.

Вказана інформація в клопотанні щодо рухомого майна належного на праві власності відповідачеві ОСОБА_3, а саме: автомобіля TOYOTA CAMRI - седан B, державний номер НОМЕР_1, автомобіля НОМЕР_2, автомобіля TOYOTA LAND CRUISER - універсал B, державний номер НОМЕР_3 не підтверджена жодним доказом та ґрунтується на припущеннях, доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову представником позивача також не надано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, у зв'язку з відсутністю обґрунтованих доводів збоку позивача щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4