Провадження № 22ц/790/4924/17 Головуючий 1-ї інст. Клименко А.Я.
Справа №591/1620/17 Суддя доповідач Бровченко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бровченко І.О.,

суддів Кіся П.В., Кружиліної О.А.,

при секретарі Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу виконавчого комітету Сумської міської ради на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа: Апеляційний суд Сумської області, про зобовязання виділити службове житлове приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зобовязання виділити службове житлове приміщення.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що Указом Президента України від 21 квітня 2015 року №226/2015 її було переведено суддею до Апеляційного суду Сумської області і з 16 червня 2015 року вона приступила до виконання обовязків судді. Підставами такого переведення є проведення антитерористичної операції, в зону проведення якої увійшло місто Донецьк, де був розташований Апеляційного суду Донецької області в якому вона працювала на той час. 16 червня 2015 року їй, як переміщеній особі з районів проведення антитерористичної операції, було надано кімнату в гуртожитку Сумського національного аграрного університету, де вона проживає до цього часу.

Оскільки на органи місцевого самоврядування покладені державою повноваження щодо забезпечення житлових умов судді шляхом надання службового житла, 07 листопада 2016 року голова Апеляційного суду Сумської області звернувся до міського голови з листом, де повідомив проте, що в апеляційному судді працюють 7 суддів, які потребують поліпшення житлових умов у звязку із призначенням і переїздом на роботу в іншу місцевість, які з часу, з якого приступили до виконання своїх обовязків, тимчасово мешкають у гуртожитку або у найманому житловому приміщенні. До листа було додано контрольний список суддів, які потребують поліпшення житлових умов, в якому зазначено і позивачку. За даними списку суддів, що потребують поліпшення житлових умов, житлова норма житла для ОСОБА_1 становить 23,65 кв. м. У відповіді на цей лист міський голова, посилаючись на численність сімей, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, відсутність порядку, надання службового приміщення суддям, визначеному Кабінетом ОСОБА_2 України, та відсутність вільних жилих приміщень у виконавчому комітеті, відмовив у вирішенні цього питання.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 травня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобовязано Сумську міську раду, Виконавчий комітет Сумської міської ради виділити для ОСОБА_1 благоустроєне службове приміщення в межах норм житлової площі визначених законодавством України. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі виконавчий комітет Сумської міської ради просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вислухав доповідь судді, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 є громадянкою України, яка з 23 квітня 2014 року зареєстрована у м. Донецьку в гуртожитку за адресою: бульвар Б. Хмельницького, буд.110, корп.«В»., що підтверджується копією паспорта громадянина України.

Указом Президента України від 21 квітня 2015 року №226/2015 вона переведена суддею до Апеляційного суду Сумської області і на час розгляду справи в суді виконує обовязки судді Апеляційного суду Сумської області.

Згідно довідки № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення взята на облік управлінням соціального захисту населення Сумської міської ради.

Відповідно представлених позивачем договорів найму житлового приміщення №749 від 16 червня 2015 року та №934 від 06 червня 2016 року та ордерів позивачка ОСОБА_1 з 16 червня 2015 року фактично проживає у гуртожитку №4 Сумського національного аграрного університету, де їй виділена кімната, тобто фактично проживає у м. Суми і відповідно до п.6 ч.1 ст. 34 ЖК України має підстави для визнання її особою, що потребує поліпшення житлових умов.

Головою апеляційного суду 07 листопада 2016 року було направлено на імя міського голови міста Суми лист №01-09/2016 із списком суддів, які потребують поліпшення житлових умов (для забезпечення службовими житловими приміщеннями), де він повідомляв про необхідність поліпшення житлових умов 7 суддів апеляційного суду, серед яких було зазначено позивача ОСОБА_1. На цей час через звільнення 3-х суддів, кількість суддів апеляційного суду, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням зменшилось до 4-х осіб, серед яких і є позивач. Але згідно відповіді на цей лист міський голова відмовив у вирішення цього питання, посилаючись на численність сімей, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, відсутність порядку, надання службового приміщення суддям, визначеному Кабінетом ОСОБА_2 України, та відсутність вільних жилих приміщень у виконавчому комітеті.

Отже позивачем доведено про порушення її права на отримання службового житлового приміщення на час виконання нею службових обовязків судді апеляційного суду.

Відповідно до приписів ст. 138 діючого Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII ( далі Закон №1402), який набрав чинності з 30 вересня 2016 року, забезпечення житлових умов судді відбувається у порядку, а саме, після призначення на посаду суддя, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується службовим житлом за місцем знаходження суду органами місцевого самоврядування в порядку, визначеному Кабінетом ОСОБА_2 України.

Згідно п.45 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 на Кабінет ОСОБА_2 України покладено: протягом року з дня набрання чинності цим Законом забезпечити розміщення Верховного Суду у приміщеннях, що вивільняються у звязку з ліквідацією Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищого господарського суду України, Вищого адміністративного суду України; у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом; передбачати у проектах законів України про Державний бюджет України на 2017 та наступні роки видатки, повязані з реалізацією положень цього Закону; у двомісячний строк з дня набрання чинності цим Законом затвердити вичерпний перелік судів, органів та установ системи правосуддя, охорона яких здійснюється підрозділами Національної поліції України та Національної гвардії України.

Таким чином, оскільки місцем розміщення приміщення Апеляційного суду Сумської області є місто Суми, органами місцевого самоврядування, на які даним законом покладено обовязки забезпечення судді цього суду, виступають відповідно до статей 5, 10, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Сумська міська рада, що представляє відповідну територіальну громаду м. Суми, як власника житлового фонду комунальної власності, та виконавчий комітет, на якого відповідно до п.п.1 п. «а» ст.29, п.п.1, 2 п. «а», п.п. 5 п.«б» ст. 30 цього Закону покладено власні (делеговані) повноваження - управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; управління обєктами житлово-комунального господарства; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; управління обєктами житлово-комунального господарства, облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням.

Постановою КМУ від 02 вересня 2015 року №767 «Про внесення зміни до пункту 56 Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення» (далі Перелік) внесені зміни до пункту 56 цього Переліку і викладено його у такій редакції: судді Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищого спеціалізованого суду, апеляційного, місцевого суду, які потребують поліпшення житлових умов; члени Вищої ради юстиції та Вищої кваліфікаційної комісії суддів; працівники Конституційного Суду України - керівники структурних підрозділів, їх заступники, головні консультанти, головні спеціалісти Секретаріату, радник Голови, наукові консультанти та помічники суддів; працівники апарату судів загальної юрисдикції, секретаріату Вищої ради юстиції, секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів, Державної судової адміністрації та її територіальних управлінь, Національної школи суддів на час виконання ними службових обовязків.

Отже п. 56 цього Переліку визначено, що судді апеляційного суду, які потребують поліпшення житлових умов, на час виконання ними службових обовязків забезпечуються службовим приміщенням.

Інших змін стосовно забезпечення суддів службовим житловим приміщенням не відбувалось.

Таким чином, посада судді апеляційного суду внесена до Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення відповідно до діючого порядку надання службових жилих приміщень і користування ними, затвердженого постановою ОСОБА_2 ОСОБА_2 Української РСР від 04 лютого 1988 року №37.

Даною постановою затверджено Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР (далі Положення) визначено порядок надання службових жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду і користування ними. Це положення не містить обмежень його застосування при забезпеченні службовими приміщеннями категорій працівників, зазначених у Переліку.

Відповідно до положень статей 126, 130 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» незалежність судді забезпечуються, зокрема, належним матеріальним та соціальним забезпеченням суддів.

Вказаній нормі кореспондує п.1 Основних принципів незалежності суддів, затверджених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН № 40/32 від 29 листопада 1985 року та № 40/146 від 13 грудня 1985 року, яким встановлено вимогу, відповідно до якої незалежність суддів повинна бути гарантована державою і закріплена в її Конституції та законах; уряд й інші установи зобовязані поважати і дотримуватися принципу незалежності суддів. Рекомендація № R (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів», ухвалена Комітетом ОСОБА_2 Європи на 518 засіданні заступників міністрів 13 жовтня 1994 року, містить положення про те, що виконавча і законодавча влади повинні гарантувати незалежність суддів та утримуватися від кроків, які б могли поставити її під загрозу.

Гарантії незалежності суддів встановлено розділом 1Х Закону №1402, де у статті 138 визначено забезпечення житлових умов судді, що є однією із гарантій незалежності суддів, а саме їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям, які потребують поліпшення житлових умов, службового житла.

У рішенні Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року №4-рп/2016 Конституційний Суд України наголосив, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя. Таке матеріальне забезпечення включає в себе і особливий порядок забезпечення службовим житлом суддів, які цього потребують.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про зобов'язання виконавчого комітету Сумської міської ради надати ОСОБА_1 благоустроєне службове житлове приміщення в межах норм житлової площі визначеної законодавством України.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування про безпідставність заявлених вимог, які надавались відповідачем у запереченнях на заявлений позов, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і судова повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі. Фактично доводи апеляційної скарги є власним тлумаченням відповідачем норм чинного законодавства та обставин справи, які були предметом дослідження судом першої інстанції.

Посилання апелянта на відсутність порядку забезпечення суддів службовим житловим приміщенням є необґрунтованим, оскільки на даний час діє постанова ОСОБА_2 ОСОБА_2 Української РСР від 04 лютого 1988 року № 37, якою затверджено Положення про порядок надання службових приміщень і користування ними в Українській РСР та визначено порядок надання службових житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду і користування ними. Це положення не містить обмежень його застосування при забезпечення службовими приміщеннями категорій працівників, зазначених у Переліку.

Згідно п. 56 цього Переліку визначено, що судді апеляційного суду, які потребують поліпшення житлових умов, на час виконання ними службових обовязків забезпечуються службовим приміщенням.

Як визначено у п.8 цього Положення службові жилі приміщення надаються включеним до Переліку працівникам, які постійно проживають за місцем розташування відповідної установи, і надаються незалежно від перебування працівників на квартирному обліку, без додержання черговості та пільг, установлених для забезпечення громадян житлом.

Отже, відсутність до цього часу окремої постанови Кабінету ОСОБА_2 України щодо визначення порядку забезпечення службовим житловим приміщенням суддів, не звільняє відповідачів від вирішення питання виділення позивачу благоустроєного службового житлового приміщення в межах норми житлової площі, визначеної пунктами 11, 12 Положення та статей 47, 48, 49 ЖК України.

Щодо посилань виконавчого комітету Сумської міської ради на чисельність осіб, які перебувають на квартирному обліку та про необхідність забезпечення житлом пільгових категорій громадян, для яких законодавцем визначено інший порядок забезпечення житлом, ці обставини не можуть бути підставами для відмови у вирішення питання забезпечення суддів службовим приміщення.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Сумської міської ради відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -