Справа № 761/270/17
Провадження № 2/761/3100/2017
У Х В А Л А

Іменем України

08 травня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

03.01.2017 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ухвали суду від 01.02.2017 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що 10.01.2017 року в порядку, визначеному п. 2 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, суддя звернувся до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві з запитом про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 Відповідно до отриманої інформації ОСОБА_2 20.10.2015 року був знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю.

На підставі вказаного та враховуючи те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, позивачу слід було уточнити коло осіб, які будуть виступати в якості відповідачів у даній справі, з урахуванням положень ст. 1281 ЦК України, виклавши у позовній заяві обставини, якими обґрунтовуватимуться вимоги до вказаних відповідачів, та зазначивши докази, що підтверджуватимуть кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом з тим, 05.05.2017 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_3, в якому вона, з посиланням на положення Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.1 ст. 37 ЦПК України, просила суд вирішити питання про відкриття провадження у даній справі.

Так, як вже зазначалось в ухвалі суду від 01.02.2017 року, положеннями ч.4 ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно з ч.1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступництва відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

В свою чергу, положеннями п.6 ч.1 ст. 201 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, яка була стороною по справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд зобов'язаний зупинити провадження до залучення до участі у справі правонаступника.

Тобто, виходячи з аналізу вказаної норми закону, вбачається, що правонаступництво у разі смерті фізичної особи шляхом залучення правонаступника можливе лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі, в той же час чинний ЦПК України не передбачає можливість відкриття провадження у справі у за позовною заявою до відповідача, який помер до звернення з позовом до суду, тобто до особи, правоздатність якої припинена.

Відтак, оскільки цивільна правоздатність і дієздатність ОСОБА_1 припинились його смертю до вирішення питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що подання представником позивача позивачем вищевказаного клопотання не є належним виконанням ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 01.02.2017 року.

При цьому, суд вважає за доцільне роз'яснити позивачу наступне.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право завити клопотання про забезпечення цих доказів. У разі подання зави про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів.

Згідно вимог ч.1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів має бути зазначені: докази, які необхідні забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених норм ЦПК України, позивач вправі до подання позовної заяви звернутися до суду з відповідною заявою про забезпечення доказів в порядку, визначеному ст. 133 ЦПК України, з метою з'ясування інформації щодо наявності правонаступників та спадкового майна після померлого ОСОБА_1

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

На підставі зазначеного та враховуючи те, що позивачем не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 01.02.2017 року, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: