Ухвала

іменем україни

13 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави Україна в особі Квітневої сільської ради Коростишіського району Житомирської області, Житомирської обласної державної адміністрації, дочірнього підприємства «Коростишівський лісгосп АПК», Державної екологічної інспекції у Житомирській області, Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсними наказів, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, повернення земельних ділянок за касаційною скаргою заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави Україна в особі Квітневої сільської ради Коростишіського району Житомирської області, Житомирської обласної державної адміністрації, дочірнього підприємства «Коростишівський лісгосп АПК», Державної екологічної інспекції у Житомирській області, Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області, правонаступником якої є Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, на рішення апеляційного суду Житомирської області від 28 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року заступник прокурора Житомирської області в інтересах держави України в особі Квітневої сільської ради Коростишіського району Житомирської області, Житомирської обласної державної адміністрації, дочірнього підприємства «Коростишівський лісгосп АПК» (далі - ДП «Коростишівський лісгосп АПК»), Державної екологічної інспекції у Житомирській області, Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області, правонаступником якої є Головне управління Держгеакадастру у Житомирській області, звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просив визнати недійсними накази Головного управління Держземагенства у Житомирській області (правонаступник Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області) від 04 грудня 2014 року № 6-2569/14-СГ про надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, від 04 грудня 2014 року № 6-2570/14-СГ про надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, від 04 грудня 2014 року № 6-2572/14-СГ про надання у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, від 04 грудня 2014 року № 6-2571/14-СГ про надання у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 1 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, скасувати рішення реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції про державну реєстрацію права власності № НОМЕР_11 на земельну ділянку площею 2 га за ОСОБА_4 (свідоцтво про право власності № НОМЕР_7), № НОМЕР_12 на земельну ділянку площею 2 га за ОСОБА_5 (свідоцтво про право власності № НОМЕР_8), № НОМЕР_13 на земельну ділянку площею 1,8 га за ОСОБА_3 (свідоцтво про право власності № НОМЕР_9), № НОМЕР_14 на земельну ділянку площею 1 га за ОСОБА_6 (свідоцтво про право власності № НОМЕР_10), зобов'язати: ОСОБА_4 повернути до земель ДП «Коростишівський лісгосп АПК» земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер НОМЕР_1, ОСОБА_5 - площею 2 га кадастровий номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 - площею 1.8 га кадастровий номер НОМЕР_3 ОСОБА_6 - площею 1 га кадастровий номер НОМЕР_4, витребувати із незаконного володіння від ОСОБА_7 земельні ділянки за наступними кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_5.

Посилався на те, що наказами Головного управління Держземагентства в Житомирській області (далі - ГУ Держземагентства в Житомирській області) від 04 грудня 2014 року № 6-2569/14-СГ, № 6-2570/14-СГ, № 6-2572/14-СГ, № 6-2571/14-СГ затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність відповідно ОСОБА_8 земельну ділянку площею 1,8 га, ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2 га, ОСОБА_5 земельну ділянку площею 2 га, ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1 га - для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району Житомирської області.

На підставі цих наказів 05 грудня 2014 року відповідачі отримали свідоцтва про право власності на земельні ділянки.

Прокурор зазначав, що накази ГУ Держземагентства в Житомирській області є незаконними, оскільки передані земельні ділянки розташовані на відстані 3 (три) метри вздовж водного об'єкта площею 36,8 га, що перебуває в оренді товариства з обмеженою відповідальністю «УТМР-1» (далі - ТОВ «УТМР-1) для риборозведення згідно з договором оренди від 21 січня 2009 року.

Крім того, на даних ділянках розташовані лісові насадження орієнтовним віком 40-50 років, які штучно створено шляхом посадки дерев породи сосна звичайна рядами, схемою змішування 10 рядів сосни звичайної, з середнім діаметром насадження 20-24 см та середньою висотою близько 20 м.

Крім того, на земельних ділянках серед лісових насаджень поодиноко зростають дерева породи вільха, береза, осика. На земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_6 розташовані насадження породи береза, що штучно створені рядами, орієнтовним віком 5-10 років.

Згідно з договором на право довгострокового тимчасового користування лісами від 12 лютого 2009 року №3 ДП «Коростишівський лісгосп АПК» ЖОКАП «Житомироблагроліс» на підставі розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 05 грудня 2008 року № 394 передав ТОВ «УТМР-1» у строкове платне користування лісову ділянку для культурно-оздоровчих, рекреаційних та інших цілей, площею 171,2 та, згідно план-схеми лісової ділянки (квартал 29 виділ 9-21 площею 47,0 га, квартал 33 виділ 1-18 площею 63,6 га, квартал 35 виділ 1,3,5,7,8,10,13,14 площею 60,6 га Старосілецького лісництва).

Відповідно до план-схеми лісової ділянки ДП «Коростишівський лісгосп АПК» квартал 29 виділ 9-21 площею 47га, до акта приймання-передачі земельних ділянок лісового фонду земельні ділянки, які передано у власність ОСОБА_5 - орієнтовно розташована у виділах 17,19 кварталу 29, ОСОБА_4 - орієнтовно розташована у виділах 17,18 кварталу 29, ОСОБА_6 - орієнтовно розташована у виділах 16,18 кварталу 29, ОСОБА_3 - орієнтовно розташована у виділі 16 кварталу 29, тобто спірні земельні ділянки відносяться до земель лісового фонду і перебувають у постійному користуванні ДП «Коростишівський лісгосп АПК», а також розташовані на відстані 3 метри вздовж водного об'єкта і відповідно Головне управління Держземагенства в Житомирській області (правонаступник Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області) перевищило свої повноваження при передачі спірних земельних ділянок у власність.

Посилаючись на те, що спірні земельні ділянки вибули з державної власності не з волі власника, прокурор просив позов задовольнити, витребувати їх із незаконного володіння відповідачів.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 травня 2016 року позов заступника прокурора Житомирської області задоволено частково.

Визнано недійсними накази ГУ Держземагентства в Житомирській області (правонаступник Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області) від 04 грудня 2014 року № 6-2569/14-СГ про надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району Житомирської області, № 6-2570/14-СГ про надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району Житомирської області, № 6-2572/14-СГ про надання у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району Житомирської області, № 6-2571/14-СГ про надання у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 1 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району Житомирської області. Скасовано рішення Реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області про державну реєстрацію права власності № НОМЕР_11 на земельну ділянку площею 2 га за ОСОБА_4 (свідоцтво про право власності НОМЕР_7), № НОМЕР_12 на земельну ділянку площею 2 га за ОСОБА_5 (свідоцтво про право власності № НОМЕР_8), № НОМЕР_13 на земельну ділянку площею 1,8 га за ОСОБА_3 (свідоцтво про право власності № НОМЕР_9), № НОМЕР_14 на земельну ділянку площею 1 га за ОСОБА_6 (свідоцтво про право власності № НОМЕР_10); зобов'язано ОСОБА_4 повернути до земель ДП «Коростишівський лісгосп АПК» земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер НОМЕР_1 та ОСОБА_5 повернути до земель ДП «Коростишівський лісгосп АПК» земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер НОМЕР_2; витребувано із незаконного володіння земельні ділянки від ОСОБА_7 за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_5.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 26 вересня 2016 року рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову заступнику прокурора Житомирської області у задоволенні позову у зв'язку з його недоведеністю.

У касаційній скарзі заступник прокурора Житомирської області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судове рішення апеляційного суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом установлено, що згідно з наказами Головного управління Держземагенства в Житомирській області (правонаступник Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області) від 04 грудня 2014 року № 6-2569/14-СГ, № 6-2570/14-СГ, № 6-2572/14-СГ, № 6-2571/14-СГ були затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність відповідно ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району, ОСОБА_4 - земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району Житомирської області, ОСОБА_5 - земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району Житомирської області, ОСОБА_6 - земельну ділянку площею 1 га для ведення особистого селянського господарства на території Квітневої сільської ради Коростишівського району Житомирської області.

На підставі вказаних наказів Головного управління Держземагенства в Житомирській області Реєстраційною службою Коростишівського районного управління юстиції 05 грудня 2014 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (право власності) і отримано свідоцтва про право власності на земельні ділянки № НОМЕР_11 за ОСОБА_4 ( свідоцтво про право власності № НОМЕР_7), № НОМЕР_12 за ОСОБА_5 (свідоцтво про право власності № НОМЕР_8), № НОМЕР_13 за ОСОБА_3 (свідоцтво про право власності № НОМЕР_9), № НОМЕР_14 за ОСОБА_6 (свідоцтво про право власності № НОМЕР_10).

Зазначені вище земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_6 та НОМЕР_5 розташовані на відстані 3 метри вздовж водного об'єкта площею 36,8 га, що перебуває в оренді ТОВ «УТМР-1» для риборозведення згідно з договором оренди від 21 січня 2009 року.

Також на земельних ділянках розташовані лісові насадження, орієнтовним віком 40-50 років, які штучно створено шляхом посадки дерев породи «сосна звичайна» рядами.

Згідно з договором на право довгострокового тимчасового користування лісами від 12 лютого 2009 року № 3 ДП «Коростишівський лісгосп АПК» ЖОКАП «Житомироблагроліс» на підставі розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 05 грудня 2008 року № 394 передав ТОВ «УТМР-1» у строкове платне користування лісову ділянку для культурно-оздоровчих, рекреаційних та інших цілей, площею 171,2 га, згідно план-схеми лісової ділянки (квартал 29 виділ 9-21 площею 47,0 га, квартал 33 виділ 1-18 площею 63,6 га, квартал 35 виділ 1,3,5,7,8,10,13,14 площею 60,6 га Старосілецького лісництва).

Відповідно до план-схеми лісової ділянки ДП «Коростишівський лісгосп АПК» квартал 29 виділ 9-21 площею 47 га, до акта приймання-передачі земельних ділянок лісового фонду, земельні ділянки, які передано у власність ОСОБА_5 - орієнтовно розташована у виділах 17,19 кварталу 29, ОСОБА_4 - орієнтовно розташована у виділах 17,18 кварталу 29, ОСОБА_6 - орієнтовно розташована у виділах 16,18 кварталу 29, ОСОБА_3 - орієнтовно розташована у виділі 16 кварталу 29.

Вказані обставини підтверджуються наказами Головного управління Держземагенства в Житомирській області, інформацією Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 26 січня 2015 року, договором на право довгострокового тимчасового користування лісами № 3 від 12 лютого 2009 року, актом приймання-передачі земельних ділянок лісового фонду в довгострокове тимчасове користування від 12 лютого 2009 року, державним актом на право постійного користування земельною ділянкою ДП «Коростишівський лісгосп АПК», висновками з експертної грошової оцінки про вартість спірних земельних ділянок, інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 06 березня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відчужили свої земельні ділянки ОСОБА_7

Звертаючись до суду із позовом, прокурор посилався на те, що спірні земельні ділянки є ділянками лісового фонду, які перебували в користуванні ДП «Коростишівський лісгосп АПК», а тому відповідач не мав право передавати їх в приватну власність. Також, ці земельні ділянки розташовані на відстані три метри вздовж водного об'єкта.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із доведеності факту порушення Головним управлінням Держеокадастру в Житомирській області (правонаступник Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області) вимог земельного та лісового законодавства щодо вилучення, зміни цільового призначення та передачі у власність відповідачам - фізичним особам земельних ділянок із земель державної власності лісогосподарського призначення.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у позові, виходив із недоведеності прокурором факту належності спірних земельних ділянок до лісового фонду та зміни їх цільового призначення.

Проте з висновком апеляційного суду погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 19 ЗК України закріплює такі категорії земель: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; а також землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії згідно з ч. 1 ст. 20 ЗК України здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Подібний порядок встановлено й для зміни цільового призначення земель, що згідно із ч. 2 ст. 20 ЗК України проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Відповідно до ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

З матеріалів справи вбачається, що спірні земельні ділянки розташовані у межах прибережної захисної смуги. Оскільки земельні ділянки і права на них на землях лісогосподарського призначення є об'єктом земельних правовідносин, то суб'єктний склад і зміст таких правовідносин повинні визначатися згідно з нормами земельного законодавства у поєднанні з нормами лісового законодавства в частині використання та охорони лісового фонду.

Згідно з ч.1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами; землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об'єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню й належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції. Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.

Випадки передачі земель водного фонду до приватної власності, зокрема громадян, передбачені положеннями ч. 2 ст. 59 ЗК України, згідно з якою громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо (ч. 4 ст. 59 ЗК України).

Отже, за змістом зазначених норм права землі під водними об'єктами загальнодержавного значення, зокрема зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки) і каналами; іншими водними об'єктами; підземними водами та джерелами; внутрішніми морськими водами та територіальним морем, як землі, зайняті водним фондом України, а також прибережні захисні смуги вздовж річок (у тому числі струмків та потічків), морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України.

Правовий режим прибережних смуг визначається ст. ст. 60-62 ЗК України та ст. ст. 1, 88-90 ВК України.

Відповідно до ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Згідно з п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05 листопада 2004 року № 434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку з урахуванням існуючих конкретних умов забудови на час установлення водоохоронної зони.

Відсутність окремого проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-184цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Апеляційний суд, вирішуючи спір на зазначене вище уваги не звернув, помилково послався на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 22 травня 2013 року у справі № 6-25цс13, яка не відноситься до спірних правовідносин.

Водночас, проведеним спеціалістами Державної екологічної інспекції в Житомирській області обстеженням встановлено, що земельні ділянки і кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_1. НОМЕР_5, НОМЕР_6 розташовані на відстані 3 метри вздовж водного об'єкта площею 36,8 га, що перебуває в оренді ТОВ «УТМР-1» для риборозведення згідно з договором оренди від 21 січня 2009 року.

Також, апеляційний судом не надано оцінки факту зміни цільового призначення земель лісового фонду на землі сільськогосподарського призначення. Висновки суду про законність оспорюваних наказів суперечать положенням Земельного та Лісового кодексів України щодо порядку вилучення її припинення права постійного користування землями лісового фонду та зміни їх цільового призначення. Судом не враховано, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі лісогосподарського призначення (ст. 19 ЗК України).

Земельні ділянки, які перебувають у запасі, мають бути віднесені до певної категорії земель за їх цільовим призначенням, у тому числі земель сільськогосподарського та лісогосподарського призначення. Проте, при постановлені рішення судом не дотримано положень ч. ч. 1, 2, 4 ст. 20 ЗК України, за якими віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Згідно зі ст. 27 ЛК України передача у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більше як гектар, що перебувають у державній власності, належить до повноважень Кабінету Міністрів України.

Стаття 57 ЛК України визначає вимоги щодо порядку та умов зміни цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов'язаних і веденням лісового господарства.

Аналогічне положення міститься й у ст.20 ЗК України.

Відтак, спірні земельні ділянки лісового фонду в установленому законом порядку у лісогосподарських підприємств вилучені не були, а внаслідок прийняття спірних наказів фактично змінено її цільове призначення з лісогосподарського на сільськогосподарське.

Наведене підтверджується проведеним спеціалістами Державної екологічної інспекції в Житомирській області обстеженням, яким установлено, що на вказаних землях розташовані лісові насадження, орієнтовним віком 40 - 50 років, які штучно створено шляхом посадки дерев породи сосна звичайна рядами, схемою змішування 10 рядів сосни звичайної, з середнім діаметром насадження 20 - 24 см та середньою висотою близько 20 м.

Згідно з договором на право довгострокового тимчасового користування лісами № 3 від 12 лютого 2009 року ДП «Коростишівський лісгосп АПК» ЖОКАП «Житомироблагроліс» на підставі розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 05 грудня 2008 року № 394 передав ТОВ «УТМР -1» у строкове платне користування лісову ділянку для культурно-оздоровчих, рекреаційних та інших цілей, площею 171,2 га, згідно з план-схемою лісової ділянки (квартал 29 виділ 9-21 площею 47,0 га, квартал 33 виділ 1-18 площею 63,6 га, квартал 35 виділ 1, 3, 5, 7, 8, 10, 13, 14 площею 60,6 га Старосілецького лісництва).

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначеним земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (ст. 21 ЗК України).

Апеляційним судом не враховано, що повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені ст. 122 ЗК України, відповідно до ч. 7 якої Кабінет Міністрів України надає земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у випадках, визначених ст.ст. 149, 150 цього Кодексу. У зазначених статтях йдеться про порядок вилучення певних земельних ділянок.

Відповідно до ч. 9 ст. 149 ЗК України, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси - площею понад 1 га для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених ч. ч. 5-8 цієї стати, та у випадках, визначених ст. 150 цього Кодексу.

Окрім вищевикладеного, апеляційним судом не враховано правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-377 цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Наведене свідчить, що апеляційний суд, вирішуючи спір, на порушення вимог ст. 212-214, 315 ЦПК України, дійшов помилкового висновку про недоведеність незаконного розпорядження Головним управлінням Держземагентства у Житомирській області (правонаступник Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області) землями лісового фонду.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), встановивши, що Головне управління Держземагентства у Житомирській області (правонаступник Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області) перевищило свої повноваження при передачі спірних земельних ділянок у власність відповідачів, дійшов обґрунтовано висновку про часткове задоволення позову та зобов'язання повернути їх до земель ДП «Коростишівський лісгосп АПК».

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом помилково скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави Україна в особі Квітневої сільської ради Коростишіського району Житомирської області, Житомирської обласної державної адміністрації, дочірнього підприємства «Коростишівський лісгосп АПК», Державної екологічної інспекції у Житомирській області, Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області, правонаступником якої є Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 28 вересня 2016 року скасувати.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 травня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П.Штелик