Справа № 645/2569/16-ц
Провадження № 2/645/174/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про збільшення розміру ідеальної частки, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання розміру часток у спільному сумісному майні, вказуючи, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27 березня 1998 року ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належала квартира №7, 8 в будинку №7 по вулиці Амосова (Корчагінців), що в місті Харкові загальною площею 118,5 м2. Право власності було зареєстровано в ХМБТІ 17.04.1998 року.

ОСОБА_9 помер 13.06.2000 р. Після нього спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5. Інші спадкоємці від своїх часток у спадщині відмовились на користь останньої.

Спірна житлова площа, згідно даних техпаспорту, є об'єднаною з двох квартир №7 та №8, які на час розгляду справи не роз'єднані, частки не виділені в натурі.

Наразі у квартирі №7, загальною площею 50,2 м2, мешкає відповідач ОСОБА_3, а в квартирі №8, загальною площею 68,3 м2, мешкають ОСОБА_5, ОСОБА_1 та її двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

В даний час відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у квартирі не проживають та зареєстровані за іншими адресами.

За час проживання у зазначеній квартирі з моменту приватизації відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не сплачували за комунальні послуги, у зв'язку з чим утворився великий борг.

Позивач свою частку комунальних платежів сплачувала своєчасно за 3 осіб, які мешкали у квартирі №8. Фактично борг зростав тільки на квартиру №7. Оскільки квартира не розділена і має один особовий рахунок, то борг розподілявся на всіх мешканців. З комунальних служб надходять погрози накладення арешту на майно у разі не сплати боргу на квартиру.

У 2013 році КП "Харківські теплові мережі" звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення заборгованості (справа №2033/5546/12) та рішенням суду від 13.06.2013 р. стягнута заборгованість у розмірі 6046,41 грн. зі всіх мешканців в солідарному порядку.

На думку позивача, вказаний борг мали сплатити мешканці квартири №7, на той час ОСОБА_3, його колишня дружина ОСОБА_4 та їх спільний син ОСОБА_2, які користувалися послугами і не сплачували за них. Але весь тягар виплати боргу ліг на пенсіонерку ОСОБА_5, яка все життя сумлінно сплачувала за комунальні послуги. З її невеличкої пенсії почали вираховувати цей борг, та й ще судові витрати у розмірі 786,35 грн. Позивач зі своєю матірю ведуть загальне господарство, тому вони прийняли рішення виплатити ці гроші та зберегти її пенсію.

Таким чином, відповідачі не тільки не робили поточні платежі, але й не компенсували заборгованість, за яку сплатила позивач та її мати.

У звязку з чим позивач просить суд, відступивши від принципу рівності часток співвласників спільного майна, вдвічі зменшити розмір ідеальних часток у спільній сумісній власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та встановити кожному право власності на 1/16 частину в квартирі №7, 8 в будинку №7 по вул. Амосова (Корчагінців), що у місті Харкові; та збільшити розмір ідеальної частки у спільній сумісній власності ОСОБА_1 на 3/16 частин та встановити її у розмірі 5/16 ( 1/8 + 3/16) частин в квартирі №7, 8 в будинку N97 по вул. Амосова (Корчагінців), що у місті Харкові.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, діючи від себе та в інтересах третьої особи ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала та пояснила, що на момент приватизації квартири в ній мешкали всі співвласники.

Представники позивачів ОСОБА_12, ОСОБА_13 проти позову заперечували, вважають, що частки всіх співвласників квартири на момент виникнення права власності були рівними.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 не заперечував.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена, надала суду заяву, в якій позицію ОСОБА_1 підтримала та просила провести судовий розгляд за її відсутності.

Дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.03.1998 р., квартира №7,8 у буд.№7 по вул..Корчагінців в м.Харкові належить на праві спільної сумісно власності ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_2 (а.с.14).

Право власності на спірну квартиру набуто в результаті її приватизації мешканцями житла, згідно з Законом Укураїни «Про приватизацію державного житлового фонду», про що зазначено у Свідоцтві.

12.06.2000 р. один з співвласників квартири, ОСОБА_8, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ВЛ № 247530 (а.с.16).

Даних про долю спадкового майна після смерті ОСОБА_8 суду не надано.

На час розгляду справи в спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1

ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_6 за адресою: м.Харків. вул..Корчагінців, 7 кв.7,8 - не зареєстровані .

Вказані обставини підтверджуються відомостями АДБ та відмітками у паспорті громадянина України (а.с.9, 11, 48-52, 100).

Згідно пояснень сторін, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_1 є дітьми подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 дружиною та сином, відповідно, ОСОБА_3

Відповідно до ст. ч. 2 ст. 370 Цивільного кодексу України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 надано суду квитанції про сплату комунальних послуг у період з січня 2001 року по листопад 2016 року (а.с.101-120).

Крім того, відповідачами також надані суду договори про реструктуризацію боргу від 14.03.2006 р. та від 21.02.2006 р., укладені ОСОБА_4, та квитанції про сплату комунальних послуг у період з листопада по грудень 1995 року, з січня по лютий 1996 року, за жовтень 2003 року, за січень, березень 2004 року, за січень, травень, з вересня по грудень 2005 року, за січень, лютий, березень, травень, червень, вересень, жовтень, грудень 2006 року, з лютого по квітень, за червень, з серпня по грудень 2007 року, за січень 2008 року, за січень, з березня по травень, за грудень 2010 року, за червень та липень 2011 року. (а.с.153-180).

Також судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.06.2013 року стягнуто з ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6. ОСОБА_2В . на користь КП «ХТМ» заборгованість у розмірі 6046,41 грн. у солідарному порядку.

Суд вважає, що понесення позивачем витрат на утримання спірної квартири не є підставою для збільшення розміру її ідеальної частки, оскільки відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, та вказана обставина, можливо, є підставою для звернення з вимогами про відшкодування понесених витрат в порядку регресу.

Враховуючи, що на час виникнення права власності між співвласниками спірного майна не було встановлено домовленості щодо певних розмірів часток співвласників, вказана позивачем підстава не є обставиною, яка має істотне значення для збільшення розміру частки; вимог про визначення іншого, ніж 5/16, розміру частки позивача, не заявлено, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні за безпідставністю.

Згідно ст.88 ЦПК України, в разі відмови у задоволенні позовних вимог судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.357, 370, 372 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про збільшення розміру ідеальної частки, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя