Номер провадження: 22-ц/785/1956/17
Номер справи місцевого суду: 522/6993/15-ц
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про звільнення майна з-під арешту і скасування постанов про розшук майна,

ВСТАНОВИЛА:

06.04.2015 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулись із позовом про скасування розшуку та звільнення майна з-під арешту. Позивачі просили: скасувати постанову підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (далі-Відділ ВДВС) від 15.08.2008 року про оголошення автомобіля Шкода Фабія, 2007 року випуску № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3 (далі-автомобіль) у розшук і постанову від 15.08.2008 року про накладення арешту на вказаний автомобіль; скасувати постанову про розшук майна боржника і постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження автомобіля, які накладені на підставі постанови від 15.10.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження і постанови від 15.10.2011 року про розшук майна боржника Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - 2й Суворовський ВДВС), а також на підставі постанови від 24.07.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 2го Суворовського ВДВС.

Позов обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля, який придбано у кредит в ПАТ «УкрСиббанк» (далі-Банк 1) і до погашення кредитного договору зазначений автомобіль знаходився у заставі Банка 1. Станом на час звернення із даним позовом кредит погашено і Банк 1 не має претензій до позичальника.

За період дії кредитного договору на заставне майно різними ВДВС оголошувались розшук та заборона відчуження майна разом із його арештом по виконавчим провадженням, які не стосувались відносин між ОСОБА_2 та Банком 1.

Виконавчі провадження 2008, 2011 та 2012 років, у встановленому законом порядку закриті і знищені, однак до цього часу постанови у цих виконавчих провадженнях щодо розшуку, заборони відчуження та арешту спірного автомобіля не скасовані.

Спірний автомобіль знаходиться на відповідальному зберіганні і у користуванні позивачки ОСОБА_3

Посилаючись на те, що наявність постанов ВДВС про розшук, заборону відчуження та арешт автомобіля в той час як виконавчі провадження закриті і знищені за тривалістю терміну зберігання порушує його право власності на спірний автомобіль, своє порушене право він і користувач ОСОБА_3 можуть захистити лише шляхом пред'явлення зазначеного позову, позивачі просили позов задовольнити.

Позивачі і їх представники, відповідачі: представник Відділу ВДВС і представник публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (далі-Банк 2) не приймали участі у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2016 року позов задоволено частково: суд скасував постанови Відділу ВДВС про арешт та оголошення розшуку автомобіля від 15.08.2008 року і відмовив у позові про скасування постанов 2 Суворовського ВДВС від 15.10.2011 року та від 24.07.2012 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду у частині відмови у позові про скасування постанов 2-го Суворовського ВДВС від 15.10.2011 року та від 24.07.2012 року скасувати і постановити у цій частині нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення суду і невідповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції у частині задоволення позову про скасування постанов від 15.08.2008 року Відділ ВДВС і Банк 2, у встановленому законом порядку, не оскаржили.

Рішення суду у частині відмови у позові про скасування постанов від 15.10.2011 року і від 24.07.2012 року підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3.4 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивачі, зокрема просили: скасувати постанову про розшук майна боржника і постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - автомобіля, що належить позивачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 31.01.2007 року, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, які накладені: на підставі постанови від 15.10.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження і постанови від 15.10.2011 року про розшук майна боржника Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції і на підставі постанови від 24.07.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з тих підстав, що виконавчі провадження закриті і знищені за терміном їх зберігання (а.с.2,3)

Колегія суддів дійшла висновку, що позов у цій частині підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

За змістом ст. 50 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (у редакції, чинній на час пред'явлення позову, далі-Закон від 21.04.1999 року), у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом.

У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника (ст. 50 ч.2 Закону від 01.04.1999 року.

Колегією суддів встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля, який придбано у кредит в Банку 1 і до погашення кредитного договору зазначений автомобіль знаходився у заставі Банка 1. Станом на час звернення із даним позовом кредит погашено і Банк 1 не має претензій до позичальника, при цьому, на погашення кредиту Банка 1 ОСОБА_2 отримав у позику від ОСОБА_3 грошові кошти, про що видав розписку (а.с.4,185-193).

За період дії кредитного договору на заставне майно різними ВДВС оголошувались розшук та заборона відчуження майна разом із його арештом по виконавчим провадженням, які не стосувались відносин між ОСОБА_2 та Банком 1.

Зокрема, на підставі постанови від 28.10.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №29132145 і постанови від 28.10.2011 року про розшук майна боржника у ВП №29132145 2-го Суворовського ВДВС (вих. №28149, дата 01.11.2011) і постанови від 24.07.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №33824627 2-го Суворовського ВДВС (вих. № ВП33824627 дата 24.07.2012).

Заборона відчуження і розшук автомобіля на підставі постанов від 28.10.2011 року здійснено у виконавчому провадженні де стягувачем зазначена держава, а стягнення здійснювалось на користь КБ «Приватбанк. Постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 24.07.2012 року прийнята у виконавчому провадженні де боржником є ОСОБА_6 (а.с.8,11).

Спірний автомобіль, на підставі постанов від 28.10.2011 року і від 24.07.2012 року до цього часу знаходиться у розшуку та під арештом (а.с.161,162).

Між тим, за повідомленням з місця роботи ОСОБА_2 від 26.11.2014 року, останній не має заборгованості перед ОСОБА_7 (а.с.12,104), а згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 21.06.2016 року ОСОБА_2 не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.81).

На запит апеляційного суду Суворовський ВДВС 21.04.2017 року і 18.08.2017 року повідомив, що виконавчі провадження за 2011-2012 роки знищені у зв'язку із закінченням термінів їх зберігання (а.с.164,202,203).

Зважаючи на те, що у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається і скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом, а також беручи до уваги, що виконавчі провадження за 2011-2012 роки знищені за терміном зберігання, 2-й Суворовський ВДВС, вирішуючи питання про знищення виконавчих проваджень не вирішив питання щодо скасування арешту та розшуку спірного автомобіля, порушене право позивачів підлягає захисту судом шляхом скасування постанов від 28.10.2011 року і від 24.07.2012 року, оскільки виконавчі провадження станом на час розгляду справи знищені, а завершені виконавчі провадження не можуть бути розпочаті знову.

Порушене право власності ОСОБА_2 на спірний автомобіль підлягає захисту судом в обраний ним спосіб через те, що станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції саме в такий спосіб можливо відновити порушене право позивача, що відповідає вимогам ст. 16 ЦК України.

Заперечення представника Банка 2 на позов не заслуговують на увагу, оскільки постанови 2-го Суворовського ВДВС про арешт і розшук спірного автомобіля приймались у виконавчих провадженнях де Банк 2 не був стягувачем (стягувані: ПАТ КБ «Приватбанк», держава і ОСОБА_6).

Колегія суддів звертає увагу на те, що у позовних вимогах помилково зазначено, що 2-й Суворовський ВДВС приймав, зокрема, постанови 15.10.2011 року (а.с.2,2 зворот,3).

Оскільки в матеріалах справи наявна копія постанови 2-го Суворовського ВДВС від 28.10.2011 року (а.с.8), а також виходячи з даних Регіонального сервісного центру в Одеській області про те, що постанови зареєстровані у листопаді 2011 року і вересні 2012 року (а.с.161), вирішуючи спір, колегія суддів виходить із зазначених обставин, які відповідають матеріалам справи та належним доказам.

Приймаючи до уваги, що рішення суду першої інстанції у частині відмови у позові щодо скасування постанов 2-го Суворовського ВДВС від 28.10.2011 року і від 24.07.2012 року не відповідає обставинам справи та вимогам закону, рішення суду у цій частині підлягає скасуванню з прийняттям у цій частині нового рішення про задоволення позову з підстав, які викладені в мотивувальній частині рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 року у частині відмови у позові про скасування постанови від 15.10.2011 року про оголошення автомобіля у розшук, скасування постанови від 15.10.2011 року про накладення арешту на автомобіль і постанови від 24.07.2012 року про накладення арешту на автомобіль - скасувати.

Позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про скасування постанови від 15.10.2011 року про оголошення автомобіля у розшук, скасування постанови від 15.10.2011 року про накладення арешту на автомобіль і постанови від 24.07.2012 року про накладення арешту на автомобіль - задовольнити.

Скасувати постанову про розшук майна боржника і постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - автомобіля Шкода Фабія, 2007 року випуску № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 31.01.2007 року, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, які накладені:

на підставі постанови від 28.10.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №29132145 і постанови від 28.10.2011 року про розшук майна боржника у ВП №29132145 Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (вих. №28149, дата 01.11.2011).

на підставі постанови від 24.07.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №33824627 Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (вих. № ВП33824627 дата 24.07.2012)

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська Г.Я. Колесніков