Справа № 648/2353/17
Провадження № 2/648/1000/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді: Кусік І.В.

при секретарі: Думітраш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування Правдинської сільської ради Білозерського району Херсонської області про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому вказав, що перебував з відповідачем у шлюбі, від якого сторони мають сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу в 2009 році син залишився проживати з матір'ю. Позивач продовжував з спілкуватися дитиною, приймав участь у його вихованні, цікавився навчанням та здоров'ям, сплачував аліменти на надавав додаткову матеріальну допомогу на його утримання. Влітку 2017 року ОСОБА_3 виявив бажання проживати з батьком і наприкінці липня 2017 року переїхав проживати в його будинок по АДРЕСА_2. На сьогоднішній день відповідач категорично проти того, щоб син проживав з позивачем, погрожує, що поверне його будь-якою ціною. Зважаючи на вищевикладене, позивач просив суд визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком -ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач в судове засідання з'явився, підтвердив викладені в позові обставини, просив позов задовольнити. В судових дебатах просив суд визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком -ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 де він з 26.08.2017 року орендує житло.

Відповідач в судове засідання з'явилася, проти задоволення позову заперечувала, оскільки позивач переїхав проживати до м. Херсона, а які там умови для проживання сина їй не відомо.

Представник третьої особи -органу опіки та піклування Правдинської сільської ради Білозерського району Херсонської області в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, підтримав позицію відповідача.

Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини:

Згідно свідоцтва про народження від 20 травня 2002 року, сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_1 від 30 січня 2017 року, в будинку АДРЕСА_2 позивач проживає разом з сином ОСОБА_3, який виявив бажання проживати разом з позивачем. Будинок одноповерховий, площею 37,4 кв.м., має дві кімнати, кухню, коридор, є природній газ, електро та водопостачання. Для сина є окрема кімната, комп'ютер, стіл до нього, ліжко, канцелярія. Позивач працює, займається городництвом, веде нормальний спосіб життя.

З розписки ОСОБА_1 від 29.07.2017 року вбачається, що позивач з 29.07.2017 року за місцем проживання АДРЕСА_3 бере на виховання свого сина ОСОБА_3 та всю відповідальність за його здоров'я, виховання, життєдіяльність, навчання.

Відповідно до договору оренди від 26.08.2017 року, позивач бере у користування до 26.08.2018 року житлове приміщення - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суду пояснив, що він з липня 2017 року за власним бажанням переїхав проживати до батька, проживає з ним на сьогоднішній день та бажає проживати й надалі.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 29 ЦК України визначено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 160 ч. 3 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, зважаючи на положення ст. 8 ч. 1 та ст. 11 ч. 1 ЦПК України, згідно яких суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи те, що син позивача та відповідача є особою, яка досягла 14-річного віку і не є малолітньою особою в силу положень ст. 160 ч. 3 СК України та ст. 29 ЦК України, вправі самостійно (вільно) обирати місце свого проживання, то суд відмовляє у задоволенні позову повністю з метою не порушення Конституційного права особи на вільний вибір місця проживання.

Керуючись ст.ст. 8 ч. 1, 11 ч. 1, 15, 57, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. 29 ЦК України, ст. 33 Конституції України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІV від 11.12.2003 року, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 відмовити повністю у задоволенні його позову до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування Правдинської сільської ради Білозерського району Херсонської області про визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя: Кусік І.В.