Справа №489/5188/16-ц
Провадження №2/489/1098/17
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

17 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Матяєвої С.І., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобовязання провести медичний огляд для працевлаштування,

встановив:

Позивач просить зобовязати відповідача провести його медичний огляд як працівника, який працював на роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці.

Позивач позов підтримав, відповідач у судове засідання не зявилась.

Позивачу у 2004 році проведено медичний огляд у Міській поліклініці №2 міста Миколаєва, за яким його визнано непридатним для роботи слюсарем-ремонтником.

Позивач пояснив, що у жовтні 2016 року звернувся із самостійно розробленим бланком до лікаря-невропатолога ОСОБА_3 для проходження позачергового медичного огляду, який йому необхідний для звернення із позовом до суду про зміну формулювання причин звільнення. Відповідач ОСОБА_3 відмовилась зробити запис у наданому позивачем бланку медичного огляду про придатність або непридатність до роботи із шкідливими та важкими умовами праці, такими діями порушивши ст.19 Закону України «Про охорону праці» та Положення про медичний огляд працівників певних категорій, затверджене наказом Міністерства охорони здоровя України від 31.03.1994 року №45.

Згідно ст.30 ЦПК України сторонами в справі можуть бути як фізичні, так і юридичні особи. Відповідачем в цивільному процесі є особа, яка на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за предявленими позовними вимогами.

Відповідно до ст.169 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.

За змістом ч.1 ст.17 Закону України "Про охорону праці" роботодавець зобов'язаний за свої кошти забезпечити фінансування та організувати проведення попереднього (під час прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. За результатами періодичних медичних оглядів у разі потреби роботодавець повинен забезпечити проведення відповідних оздоровчих заходів. Медичні огляди проводяться відповідними закладами охорони здоров'я, працівники яких несуть відповідальність згідно із законодавством за відповідність медичного висновку фактичному стану здоров'я працівника. Порядок проведення медичних оглядів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до ст.31 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я" з метою охорони здоров'я населення організуються профілактичні медичні огляди неповнолітніх, вагітних жінок, працівників підприємств, установ і організацій з шкідливими і небезпечними умовами праці, військовослужбовців та осіб, професійна чи інша діяльність яких пов'язана з обслуговуванням населення або підвищеною небезпекою для оточуючих. Власники та керівники підприємств, установ і організацій несуть відповідальність за своєчасність проходження своїми працівниками обов'язкових медичних оглядів та за шкідливі наслідки для здоров'я населення, спричинені допуском до роботи осіб, які не пройшли обов'язкового медичного огляду. Перелік категорій населення, які повинні проходити обов'язкові медичні огляди, періодичність, джерела фінансування та порядок цих оглядів визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 17 Закону України "Про охорону праці" наказом Міністерства охорони здоровя України від 21.05.2007 року №246 затверджено Порядок проведення медичних оглядів працівників певних категорій(далі - Порядок).

Відповідно до п.2.4 Порядку для проведення попереднього (періодичних) медичного огляду працівників роботодавець повинен укласти або вчасно поновити договір з закладом охорони здоров'я та надати йому список працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду.

За змістом п.2.8 Порядку проведення попереднього (періодичних) медичного огляду здійснюється комісією з проведення медичних оглядів закладів охорони здоров'я (далі - Комісія). Комісію очолює заступник головного лікаря або уповноважена головним лікарем особа, який має підготовку з професійної патології.

Відповідно до п.2.9 Порядку на підставі списку працівників, які підлягають періодичним медоглядам, заклад охорони здоров'я складає план-графік їх проведення, погоджує його з роботодавцем і закладом державної санітарно-епідеміологічної служби. У плані-графіку вказуються строки проведення медоглядів, лабораторні, функціональні та інші дослідження та лікарі, залучені до їх проведення. Медогляд лікарями проводиться тільки за наявності результатів зазначених досліджень.

За змістом п.4.1 Порядку заклад охорони здоров'я: видає наказ про створення комісії з проведення медоглядів з визначенням часу, місця їх проведення, переліку лікарів, обсягів лабораторних, функціональних та інших досліджень згідно з Переліком шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу та Переліком робіт, для виконання яких є обов'язковим попередній (періодичні) медичні огляди працівників; приймає рішення про профпридатність працівника, про що

робиться запис у Картці працівника.

Виходячи з аналізу зазначених норм права та заявлених позивачем вимог належними відповідачами за позовом ОСОБА_1 є юридичні особи, а саме його роботодавець, який має видати направлення для проходження медичного огляду, і заклад Міністерства охорони здоров'я України, який за результатами медичного огляду має прийняти рішення про професійну придатність позивача для виконання певних робіт, а не лікар ОСОБА_3 як фізична особа. Посилання позивача на ст.19 Закону України «Про охорону праці» та наказом Міністерства охорони здоровя України від 31.03.1994 року №45 правового значення не мають, оскільки спірні правовідносини зазначеними нормативними актами не врегульовані.

Враховуючи, що позов предявлено до неналежного відповідача, а клопотання про заміну відповідача позивачем не було заявлено, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.17 Закону України "Про охорону праці", ст.31 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я", керуючись ст.ст. 3, 15, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя