АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5875/17 Головуючий 1 інст. - Ніколаєнко І.В.
Справа № 2-3728/09 Доповідач - Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» жовтня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В. Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2017 року по справі за заявою Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року Київський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області звернувся до суду з зазначеною заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що на примусовому виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження ВП № 16461513 з виконання виконавчого листа № 2-3728/09/07, виданого 14 грудня 2009 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 2447428,10 грн., сплаченого держмита в розмірі 1700,00 грн., а також 250,00 грн. інформаційно-технічних послуг.

Постановою Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 18 грудня 2009 року відкрито виконавче провадження.

Зазначив, що 19 червня 2017 року на адресу відділу надійшла заява боржника ОСОБА_1, згідно до якої 28 травня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля, відповідно до якого до товариства перейшло право вимоги за кредитним договором № ML700/898/2007 від 27 вересня 2007 року та договором іпотеки № PCL-ML700/898/2007 від 27 вересня 2007 року.

Просив замінити сторону виконавчого провадження ВП № 16461513 (стягувач) Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2017 року заяву Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області - задоволено, замінено сторону виконавчого провадження ВП № 16461513 (стягувач) Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду - скасувати, а у задоволенні заяви - відмовити.

При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що суд першої інстанції не дослідив, чи може Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» бути стороною даного виконавчого провадження і з яких юридичних підстав; що державний виконавець на даний час взагалі не мав права звертатися до суду із даною заявою, оскільки до нього ні Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ні Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» із відповідними заявами не зверталися; що суд не надав правової оцінки бездіяльності Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» впродовж такого тривалого проміжку часу, коли вони впродовж більш ніж семи років не зверталися до державного виконавця із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, ухвалу суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи заяву про заміну стягувача, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з обставин справи та вимог частини 1 статті 378 ЦПК України, якою передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2009 року позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № ML700/898/2007 від 27 вересня 2007 року у розмірі 2447428,10 грн., сплачене держмито у сумі 1700,00 грн., а також 250,00 грн. за сплату інформаційно-технічних послуг.

На підставі вказаного рішення суду 14 грудня 2009 року банк отримав виконавчий лист.

Постановою Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 18 грудня 2009 року відкрито виконавче провадження ВП № 16461513 за виконавчим листом № 2-3728/09/07.

15 червня 2017 року ОСОБА_1 подала до Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області заяву про відкладення виконавчих дій, в якій посилалась на те, що 28 травня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого до товариства перейшло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, у зв'язку з чим з травня 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» не може бути стягувачем у виконавчому провадженні.

28 травня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю.

Статтею 3 зазначеного договору купівлі-продажу кредитного портфелю передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець продає (переуступає) покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку № 1 до цього договору), а покупець приймає такий кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь продавця винагороду. Права, що переходять до покупця за кредитними договорами у зв'язку з продажем кредитного портфелю: з урахуванням положень статті 3.4. нижче, покупець набуває усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу; права вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу; а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій; право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності; на умовах, передбачених договором комісії, право вимагати від продавця перерахування будь-яких та усіх коштів, отриманих ним від боржників в результаті заставленого майна.

Продавець зобов'язаний передати права за окремими договорами застави та/або договорами іпотеки, укладеними між продавцем та боржниками для забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами. Передача таких договорів має бути оформлена відповідним договором про передачу прав на заставне майно. Згідно з умовами цього договору та відповідно до умов договору комісії, продавець звертає звернення на заставлене майно та зобов'язується перерахувати покупцю усі кошти, отримані від реалізації заставленого майна, а також будь-які інші платежі та кошти, отримані від боржників/ поручителів за кредитними договорами, договорами поруки, як це передбачено договором комісії.

Відповідно до акту приймання-передачі кредитного портфелю від 28 травня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» цим підтверджують, що продавець передав, а покупець прийняв кредитний портфель, як визначено у статті 1 договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28 травня 2010 року, укладеного між продавцем і покупцем та у додатку 1 до договору.

07 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено договір про відступлення права вимоги.

Статтею 1 договору про відступлення права вимоги передбачено, що у зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 28 травня 2010 року між фактором та клієнтом, за яким клієнт передав фактору право вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 до даного договору укладеними між клієнтом та позичальниками клієнта, перелік яких міститься в додатку № 1 до даного договору, що забезпечений іпотекою/заставою за договорами іпотеки/договорами застави, перелік яких міститься в додатку № 1 до даного договору, укладеними між клієнтом та боржниками/третіми особами, сторони домовились про наступне: клієнт передає та відступає фактору сукупність прав, належних клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, право звертати стягнення на заставлене майно. За цим договором до фактора переходять всі права клієнта як сторони, що іменуються іпотекодержатель чи заставодержатель у зобов'язаннях, які виникли на підставі договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент придбання чинності цим договором (включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки/застави).

28 травня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено договір комісії.

Відповідно до статті 3 договору комісії в порядку та на умовах, визначених цим договором, комітент уповноважує комісіонера діяти від свого імені, але в інтересах комітента щодо вчинення правочинів, зазначених у статті 3.2 цього договору. Сторони цим погоджуються, що комісіонер буде вчиняти від свого імені, але за рахунок комітента правочини, пов'язані з обслуговуванням кредитного портфелю. На виконання умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю та пункту 3.2.4 вище, сторони домовились ініціювати звернення стягнення та звертати стягнення на заставлене майно за кредитними договорами, за якими є прострочення виконання або невиконання зобов'язань боржників.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду.

Пунктом 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Матеріали справи свідчать про те, що виконавчий лист від 14 грудня 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № ML700/898/2007 від 27 вересня 2007 року у розмірі 2447428,10 грн., сплаченого держмита у сумі 1700,00 грн., а також 250,00 грн. інформаційно-технічних послуг знаходиться на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

В суді апеляційної інстанції державний виконавець Головко В.Л. пояснив, що відбулась заміна кредитора, тому для виконання судового рішення він звернувся з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Замінюючи сторону у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 28 травня 2017 року, договором про відступлення права вимоги від 07 червня 2010 року та договором комісії від 28 травня 2010 року, укладених між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором № ML700/898/2007 від 27 вересня 2007 року та договором іпотеки № PCL-ML700/898/2007 від 27 вересня 2007 року, у зв'язку з чим виникла необхідність у заміні стягувача.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції не дослідив, чи може Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» бути стороною даного виконавчого провадження і з яких юридичних підстав; що державний виконавець на даний час взагалі не мав права звертатися до суду із даною заявою, оскільки до нього ні Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ні Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» із відповідними заявами не зверталися; що суд не надав правової оцінки бездіяльності Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» впродовж такого тривалого проміжку часу, коли вони впродовж більш ніж семи років не зверталися до державного виконавця із заявою про заміну сторони виконавчого провадження є необґрунтованими, зведені до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Оскільки ухвалу суду постановлено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії