АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 605/291/17 Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 22-ц/789/1104/17 Доповідач - Загорський О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Ткач З. Є., Щавурська Н. Б.,

секретар судового засідання - Романюк Х.Ю.

за участі - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 16 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Литвинівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

26.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його бабця - ОСОБА_2, яка склала в його користь заповіт на спадкове майно, але він у встановлені строки не звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини.

Вказує, що пропустив строк для прийняття спадкового майна за заповітом, оскільки доглядав хвору матір.

Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 16.08.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено, оскільки суд вважав, що відсутні поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким його позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права.

Вказує, що інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно немає і заповіт складено на його ім'я.

Зазначає, що вичерпного переліку поважних причин пропуску строку прийняття спадщини законодавство України не мість, а ним вказано в позові поважні причини, які перешкоджали йому подати заяву про прийняття спадщини і що суд першої інстанції залишив поза увагою факт визнання позову відповідачем - Литвинівською сільською радою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав і навів доводи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Від Литвинівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області надійшла заява у якій сільська рада не заперечує щодо задоволення апеляційної скарги і просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не зазначив поважних причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини.

З таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 16.09.2009 року у Литвинівській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області склала заповіт, яким спадкове майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 12)

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла - свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 05.12.2011 року (а.с. 5)

Згідно довідки за вих. №764 від 19.06.2017 року виданої виконавчим комітетом Литвинівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, померла ОСОБА_2 на момент смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 одна (а.с. 13).

ОСОБА_1 звертався в нотаріальну контору із питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому в цьому було відмовлено у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини, що вбачається із письмової відмови в.о. державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№573/01-16 від 22 червня 2017 року (а.с. 14).

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

З огляду на зазначене, ухваливши рішення про відмову в позові, суд першої інстанції не дослідив, чи перевірив нотаріус при заведенні спадкової справи за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та відповідно чи вчиняв дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, чи здійснював виклик позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Суд першої інстанції залишив поза увагою і той факт, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом і відсутні докази того, що права чи інтереси інших осіб можуть бути порушені.

Як вказано в правовій позиції Верховного Суду України викладеній в постанові від від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Згідно ч.1 ст. 360-7 висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

В матеріалах справи знаходиться заява Литвинівської сільської ради підгаєцького району про визнання позову (а.с. 22)

Суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги ст. 174 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В матеріалах справи відсутня ухвала суду про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову, питання визнання відповідачем позову не оговорене і у рішенні суду.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Колегія суддів приходить до переконання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 16 серпня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: