Справа № 712/2-5289/2006
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Готри Т. Ю., Собослоя Г. Г.

з участю секретаря Чучки Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 20 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20 грудня 2006 року накладено арешт на все належне ОСОБА_4 майно, де б воно не знаходилося, в тому числі й на квартиру АДРЕСА_1 та заборону на його відчуження будь-яким способом. Накладено арешт на все належне ОСОБА_3 майно, де б воно не знаходилося, в тому числі й на квартиру АДРЕСА_2 та заборону на його відчуження будь-яким способом.

На цю ухвалу ОСОБА_1, яка участі в даній справі не брала, подала апеляційну скаргу. Зазначає, що на момент постановлення цієї ухвали вона була власником квартири АДРЕСА_1, а не ОСОБА_4 Цих обставин суд першої інстанції не з'ясував, внаслідок чого обмежив її право власності. Просить ухвалу суду в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 скасувати та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову щодо цієї квартири.

Вислухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що провадження у справі було відкрито ухвалою судді місцевого суду від 19 грудня 2005 року за позовною заявою ОСОБА_2 до двох відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Ухвалою від 20 грудня 2006 року було накладено арешт на все майно, належне обом відповідача, у тому числі на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено її відчуження будь-яким способом.

Ухвалою місцевого суду від 23 січня 2007 року позови, заявлені до двох відповідачів, було роз'єднано в самостійні провадження (а.с.29).

Оспорюючи ухвалу місцевого суду про накладення арешту на майно відповідачів апелянтка ОСОБА_1 надала суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з якої слідує, що квартира АДРЕСА_1 належить їй починаючи з 16 лютого 2006 року.

Апеляційним судом встановлено, що постановляючи ухвалу про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 місцевий суд не з'ясував, що станом на 20 грудня 2006 року ця квартира ОСОБА_4 не належала, оскільки згідно договору купівлі-продажу від 17 січня 2006 року була відчужена ним на користь ОСОБА_1.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321 ЦК України). ОСОБА_1 була власником вказаної вище квартири на момент постановлення оскарженої ухвали, є власником цієї квартири і на даний час, при цьому стороною у справі вона не залучена, вимоги до неї не пред'явлено.

За цих обставин ухвалу суду першої інстанції в частині накладення арешту на майно ОСОБА_4 слід змінити, а в задоволенні заяви ОСОБА_2 про накладення арешту на квартиру по АДРЕСА_1 відмовити.

В решті підстав для перегляду оскарженої ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись статтею 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 20 грудня 2006 року в частині накладення арешту на майно ОСОБА_4 - змінити.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про накладення арешту на квартиру по АДРЕСА_1 - відмовити.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді