Справа 206/3271/16-ц
Провадження 2/206/60/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя: Сухоруков А.О.,

при секретарі: Панюшкіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ в натурі домоволодіння, поділ земельної ділянки, стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння в натурі та про виділ частки земельної ділянки.

Свої позовні вимоги вони обґрунтували тим, що їм на праві власності належить 2/3 частки домоволодіння № 2 по вул. Любимівській в м. Дніпропетровську: ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.10.2013 року, виданого Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, - 1/3 частина домоволодіння, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.10.2013 року, виданого Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, - 1/3 частина домоволодіння. Також їм на праві власності на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 15.10.2014 року, виданих Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, належить 2/3 частки земельної ділянки площею 0,1402 га, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Любимівська, буд. 2 та переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: :09:532:0034, кожному по 1/3 частці. Відповідач є рідним братом позивачів і йому належить 1/3 частка домоволодіння № 2 по вул. Любимівській в м. Дніпропетровську та 1/3 частина земельної ділянки за цією ж адресою також в порядку спадкування за законом. Відповідач також проживає у спірному домоволодінні, однак між ними склалися неприязні стосунки, у зв'язку з чим вони не можуть знайти спільну мову з приводу користування будинком, господарськими будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою. Домоволодіння № 2 по вул. Любимівській в м. Дніпропетровську в цілому складається з А житлового будинку, а прибудови, а-1 прибудови, Б убральні, В- сараю, Г гаражу, Е- навісу тимчасового, споруд: № 1 квіртка, № 2 ворота, № 3 огорожа, № 4 хвіртки, № 5 огорожі, І- замощень. Житловий будинок А-1 складається з таких приміщень: 1-1 коридору площею 3,5 кв.м., 1-2 кухні площею 8,7 кв.м., 1-3 житлової кімнати площею 9,1 кв.м., 1-4 житлової кімнати площею 12,9 кв.м., 1-5 житлової кімнати площею 12,9 кв.м., 1-6 передпокою площею 9,2 кв.м., 1-7 ванної площею 4,5 кв.м., І- коридору площею 9,3 кв.м., ІІ- тамбуру площею 1,9 кв.м.. Житлова площа будинку складає 34,9 кв.м., а загальна площа 72,0 кв.м. Позивачі вважають, що поділ домоволодіння можливий з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників. Просили суд ухвалити рішення, яким поділити в натурі домоволодіння № 2 по вул. Любимівській в м. Дніпропетровську між ними та відповідачем ОСОБА_1, виділити їм в житловому будинку А приміщення: 1-2, 1-3, 1-4 та частину приміщення І-І з господарськими будівлями та спорудами, а відповідачу виділити в житловому будинку А приміщення 1-1, 1-5, 1-6, І-ІІ, частину приміщення І-І з господарськими будівлями та спорудами, припинивши право спільної часткової власності. Поділити земельну ділянку площею 0,1402 га, кадастровий номер :09:532:0034, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Любимівська, № 2, між ними та відповідачем ОСОБА_1 та виділити їм 2/3 частини земельної ділянки, а відповідачу 1/3 частину земельної ділянки, припинивши право спільної часткової власності; стягнути з ОСОБА_1 на їх користь грошову компенсацію, розмір якої буде встановлений експертизою.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог в повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.10.2013 року та 31.01.2014 року спадкоємцями майна ОСОБА_4, що складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Любимівська, буд. № 2 є його сини: ОСОБА_3, ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2, яким належить по 1/3 частці спадщини( а.с. 29-36)

Крім того, позивачам на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 15.10.2014 року, виданих Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, належить 2/3 частки земельної ділянки площею 0,1402 га, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Любимівська буд. 2 та переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідачу також належить 1/3 частина земельної ділянки за вищевказаною адресою відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом.

Домоволодіння № 2 по вул. Любимівській в м. Дніпропетровську в цілому складається з А житлового будинку, а прибудови, а-1 прибудови, Б убиральні, В- сараю, Г гаражу, Е- навісу тимчасового, споруд: № 1 хвіртка, № 2 ворота, № 3 огорожа, № 4 хвіртки, № 5 огорожі, І- замощень. Житловий будинок А-1 складається з таких приміщень: 1-1 коридору площею 3,5 кв.м., 1-2 кухні площею 8,7 кв.м., 1-3 житлової кімнати площею 9,1 кв.м., 1-4 житлової кімнати площею 12,9 кв.м., 1-5 житлової кімнати площею 12,9 кв.м., 1-6 передпокою площею 9,2 кв.м., 1-7 ванної площею 4,5 кв.м., І- коридору площею 9,3 кв.м., ІІ- тамбуру площею 1,9 кв.м.. Житлова площа будинку складає 34,9 кв.м., а загальна площа 72,0 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорту ( а.с.37-42)

Між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, у зв'язку з чим вони не можуть знайти спільну мову щодо користування будинком, господарськими будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою. Дані обставини в судовому засіданні жодною стороною не заперечувались.

Відповідно до висновку судово-будівельної експертизи, проведеної в межах розгляду цивільної справи № 206/380/14-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння в натурі, поділ житлового будинку в натурі у відповідності до розміру частки кожного, а саме 1/3 та 2/3 є неможливим ( а.с. 44-46).

Позивачі вважають можливим поділити житловий будинок з відхиленням від ідеальних часток, а саме виділити їм приміщення 1-2,1-3,1-4 та частину приміщення І-І, та з присудженням грошової компенсації з відповідача за зменшену частку, також виділити їх частку з права спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,1402 га, що складає 2/3 частки площею 0,0935 га.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 4375/4376/4377/4378-16 від 12.06.2017 року визначено, що виділ в натурі в житловому будинку літ. А по вул. Любимівській 2 в м. Дніпрі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приміщень 1-2,1-3,1-4 та частини приміщення І-І, а ОСОБА_1 приміщень 1-1,1-5,1-6,І-ІІ, з відповідними частками у праві власності частинами господарських будівель і споруд буде відповідати державним будівельним нормам і правилам за умови, в приміщеннях 1-1,1-5,1-6, І-ІІ улаштування електрифікації приміщення 1-6 електрифікованої кухні, а приміщення 1-5 виділити в житлову. Вартість виділених приміщень квартири І-го співвласника в ж/б №2 складає: 217 919,00 грн, що на 68 724,30 грн менше ідеальної частки; вартість виділених приміщень квартири ІІ-го співвласника в ж/б № 2 складає: 212 046,00 грн, що на 68724,30 грн більше ідеальної частки. Згідно наданого на дослідження технічного паспорту домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 1121 м.кв. Зазначена земельна ділянка перебуває у власності, не встановлені межі земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та відповідно не закріплені межовими знаками. Тобто для того, щоб визначити розмір частки у праві власності на земельну ділянку, необхідно знати розмір часток осіб у праві власності будинку. Порядок розрахунку часток у спільній власності на об»єкти нерухомого майна наведено в розділі 3 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об»єктів нерухомого майна» та її додатках № 3, № 4 та № 5. Відповідно до п. 3.9 визначення розміру часток у домоволодінні провадиться з урахуванням вартості всіх будинків, будівель і споруд, що розташовані за однією адресою та перебувають у власності всіх співвласників. Згідно Додатку 5 для визначення у відсотковому відношенні частки кожного співвласника в домоволодінні, необхідно визначити інвентаризаційну вартість об'єкта нерухомого майна, яка належить кожному співвласнику. Проведення розподілу в натурі земельної ділянки є наступним після поділу всіх будинків, будівель і споруд, що розташовані на території домоволодіння. Відповідно до вищенаведеного, в перших двох поставлених судом питань, експерту не ставилось питання щодо розподілу в натурі домоволодіння ( поділ будинків, будівель і споруд) по вул. Любимівській, 2 у м. Дніпрі, виходячи із часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 2/3, ОСОБА_1 1/3 частина. Тому згідно вищевикладеного варіанти розподілу в натурі земельної ділянки площею 0,1402 га, кадастровий номер :09:532:0034 по вул. Любимівській, 2 у м. Дніпрі, виходячи із часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 2/3 частини, ОСОБА_1 13 частина експертом не вирішувалось. ( а.с. 156-175).

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_5 пояснила, що варіант розподілу домоволодіння згідно поставленого питання є тільки один, реконструкцій, перебудов, добудов під час проведення експертизи виявлено не було.

Зазначені вище правовідносини регулюються Земельним Кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.. 120 ЗК України право власності кожного з власників будинку на земельну ділянку під цим будинком визначається пропорційно до часток осіб ( власників) у праві власності будинку.

Згідно ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ст. 435 ЦК України садиба земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними й підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Домоволодінням є житловий будинок із прилягаючою до нього земельною ділянкою й приналежними йому господарськими спорудженнями й будівлями.

Відповідно ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч.2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

З урахуванням цих норм розподіл домоволодіння може бути проведений, якщо у частині домоволодіння, що виділяється, є як мінімум одна житлова кімната і кухня, які повинні відповідати технічним та санітарним нормам, також, та частина, що виділяється має складати ізольовану частину домоволодіння з окремим входом до неї або з можливістю перетворити цю частину домоволодіння в ізольовану шляхом відповідного переобладнання.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до роз'ясень Постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом роз'яснювались сторонам, представникам сторін положення ст..ст. 10,11,57-60, 61 ЦПК України та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.

Згідно ст. 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та без посередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Так, судовою експертизою визначено варіант поділу домоволодіння відповідно саме до вимог позивачів з відхиленням від розміру ідеальних часток із можливою грошовою компенсацією, який є неприйнятним при заданих умовах для проживання. Крім того, відповідач заперечує проти розподілу домоволодіння та виплати грошової компенсації, оскільки його матеріальний стан не дозволяє повно та всеціло виконати необхідні переобладнання та оплатити позивачам грошову компенсацію. Також, оскільки експерту не ставилось питання, щодо можливого та прийнятного варіанту розподілу домоволодіння взагалі, питання щодо варіантів розподілу земельної ділянки виходячи із часток співвласників не вирішувалось.

Враховуючи вищевикладене, розглядаючи спір в межах заявлених вимог, оцінюючи всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 356, 358, 364, 367, 373, 383 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 130, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков