Провадження № 2/761/4660/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Макаренко І.О.,

при секретарі Триндюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), відповідно до вимог якого просив суд стягнути на свою користь з відповідача матеріальні збитки з надання правової допомоги у розмірі 1800,00 грн., 3000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 червня 2016 року приблизно о 12 годині на автодорозі по бульвару Перова біля будинку 14 міста Києва мала місце дорожньо-транспортна пригода, що сталася внаслідок того, що пішохід ОСОБА_2, вибіг на середину вулиці бульвар Перова переліз через залізний паркан, що знаходився по середині дороги та кинувся під автомобіль позивача марки «Джелі М гранд», що змусило водія транспортного засобу різко гальмувати та призвело до пошкодження автомобіля. Після чого ОСОБА_2 втік у підземний перехід. Після чого позивач звертався за правовою допомогою для врегулювання ситуації. Позивач зазначає що на наступний день приблизно о 10 годині свідок ОСОБА_4, зателефонував позивачу що впізнав чоловіка який спровокував ДТП та зник з місця події, з вини якого було пошкоджено автомобіль позивача «Джелі». Після чого позивач виїхав до місця ДТП, разом із своїм захисником адвокатом ОСОБА_3, де побачив ОСОБА_2 разом із своїм захисником адвокатом ОСОБА_3. При розмові відповіач повністю визнав свою вину та пообіцяв до 18 червня 2016 року компенсувати всі збитки, що виникли внаслідок ДТП, при цьому написав розписку. Проте, відповідач не виконав зобов'язань, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 червня 2016 року приблизно о 12 годині на автодорозі по бульвару Перова біля будинку 14 міста Києва мала місце дорожньо-транспортна пригода, що сталася внаслідок того, що пішохід ОСОБА_2, вибіг на середину вулиці бульвар Перова переліз через залізний паркан, що знаходився по середині дороги та кинувся під автомобіль ОСОБА_1 марки «Джелі М гранд» д.н.з. НОМЕР_1, що призвело різкого гальмування позивачем, у зв'язку з чим, як зазначає позивач, було пошкоджено його автомобіль.

Внаслідок ДТП позивач ОСОБА_1 звертався за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_3, та сплатив кошти за надання послуг у розмірі 1800,00 грн. згідно прибуткових касових ордерів №20-7/2016 від 11 червня 2016 року у сумі 600,00 грн. та № 19-11/2016 від 12 червня 2016 року у сумі 1200,00 грн.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦПК України втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Позивач на обґрунтування своїх вимог, щодо матеріальної шкоди не надав належних та допустимих доказів понесеної шкоди, а саме: договору про надання правової допомоги, акту прийому-передачі виконаних робіт (надання юридичних послуг), та докази, що звертався за правовою допомогою внаслідок ДТП яка сталася 11 червня 2016 року, тобто не довів укладання та виконання договору про надання правової допомоги, не надав інших доказів нанесених йому збитків, а тому в цій частині позов задоволенню не пілягає.

ОСОБА_1 зазначає, що у результаті пошкодження транспортного засобу, позивачу було заподіяно моральна шкода, яка виразилась у погіршенні стану його здоров'я, емоційній та психологічній напрузі, що призвело до моральних страждань.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди") роз'ясненно, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач на обґрунтування своїх вимог, щодо завдання йому моральної шкоди не надав належних та допустимих доказів понесеної шкоди, не обґрунтував її розмір, а тому вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Керуючись Конституцією України, ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-228, 232, 294 ЦПК України; ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків - відмовити в повному обсязі

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ