РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Балан Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

01.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 27.10.2007 року по 03.12.2014 року і в період шлюбу в них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу 03.12.2014 року син постійно проживає з нею, знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути на її користь з відповідача аліменти в розмірі 5000 грн., щомісячно, до досягненню дитиною повноліття. Також, просить стягнути з відповідача аліменти за період з 01.12.2014 року по 31.07.2017 року в розмірі 5000 грн. щомісячно, що складає в сумі 160000 грн., оскільки він ухилявся від сплати аліментів в цей період.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. В обґрунтування вказує, що відповідач є матеріально забезпеченою людиною, має у власності дві квартири, раніше сплачував аліменти, однак нерегулярно, що свідчить про його ухилення. Дитина потребує допомоги батька, оскільки хворіє та займається футболом.

Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодився частково, зазначаючи, що взагалі не заперечує проти виплати аліментів своєму синові, однак сума, яку визначила позивач є завеликою. Також, посилається в обґрунтування заперечень на те, що дійсно має мінливий, нерегулярний дохід, офіційно не працевлаштований, а наявність в нього нерухомого майна не може свідчити про наявність в нього доходів, оскільки в одній квартирі він проживає з матір*ю, а інша знаходиться в будівельному вигляді і є непридатною для проживання. Також, заперечує проти стягнення аліментів за минулий період, оскільки він допомогу надавав по мірі необхідності, не ухилявся і синові купляє весь одяг, лікує його.

Перевіривши надані сторонами докази в їх сукупності, вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні, 05 червня 2010 року народився ОСОБА_3, батьками якого є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2. Дані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наданим до суду свідоцтвом про народження дитини. (а.с.5).

Під час розгляду справи встановлено, що малолітній ОСОБА_3 проживає з матір*ю позивачем по справі ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Дані обставини фактично визнаються відповідачем та нічим не спростовані.

Відповідно до вимог статей 180-181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Вимогами ч.3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров*я та матеріальне становище дитини; - стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Звертаючись з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини позивач посилається на те, що син проживає з нею, знаходиться на її утриманні, батько дитини допомоги не надає, а оскільки батьки зобов*язані утримувати своїх дітей, просить стягнути аліменти в розмірі 5000 грн. з батька дитини відповідача по справі ОСОБА_2 до досягнення повноліття сином.

Заперечуючи частково проти вимог позивача ОСОБА_2 посилається на ті обставини, що його дохід носить мінливий та нерегулярний характер, він не є приватним підприємцем, а нерухоме майно не приносить йому дохід.

Під час розгляду справи судом встановлено та сторонами не оспорюється, що дійсно відповідач не має постійного заробітку і його дохід носить нерегулярний та мінливий характер, а тому вимоги позивача щодо стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню.

Також, суд враховує, що жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що відповідач надає матеріальну, або яку-небудь іншу допомогу синові станом на теперішній час в 2017 році суду під час розгляду справи не надано.

На підставі викладеного, суд, враховуючи вимоги ст.ст. 180-181 СК України, і ті обставини, що батьки, права та обов*язки яких по відношенню до дитини є рівними, повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття та у зв*язку з частковим визнанням позову в частині стягнення аліментів, захищаючи потреби та інтереси дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до його повноліття, з моменту подання позову до суду.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище як позивача, так і відповідача, ті обставини, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, який здатен заробити грошові кошти та забезпечувати свою дитину, а до суду не надані дані щодо інших непрацездатних осіб та дітей, на утримання яких відповідачу необхідні грошові кошти.

Враховуючи всі ці обставини, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1500 грн. щомісячно, з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Саме такий розмір аліментів суд вважає достатнім та обґрунтованим при вирішенні даного питання.

При цьому, суд зазначає, що посилання позивача на наявність у відповідача нерухомого майна не свідчить про наявність в нього доходу від утримання цього майна та не є підставою для визначення розміру аліментів у більшому розміру. Доказів позивачем на підтвердження отримання доходу відповідачем від наявності в нього нерухомого майна до суду під час розгляду справи не надано.

Також, зазначаю, що у разі зміни місця проживання дитини, або матеріального становища батьків, або інших обставин,що мають істотне значення, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з вимогами про зміну розміру аліментів, або їх скасування.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Частиною другої даної статті передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Під час розгляду справи суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача ОСОБА_2, але не змогла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, у зв*язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий період з 01.12.2014 року по 31.07.2017 року.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215,367 ЦПК України, ст.ст.180-182, 184, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 ( одна тисяча п*ятсот ) грн., але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 серпня 2017 року і до повноліття дитини.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5000 грн. за період з 01.12.2014 року по 31.07.2017 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя