АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22ц/791/1685/17 Доповідач: Радченко С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року колегія суддів судової плати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Радченка С.В.

суддів: Вейтас І.В.,

Колісниченка А.Г.

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Судновласника Компанії Seamann Investitionen LTD, компанії VALS Marine LTD, компанії Megion COLTD про стягнення заборгованості з заробітної плати,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості з заробітної плати.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року позовну заяву повернуто позивачу з підстав непідсудності Херсонському міському суду Херсонської області.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам цивільно-процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з приписів ст.ст.52-53 Закону України «Про міжнародне приватне право», вказавши, що дана справ не підсудна судам України, оскільки між сторонами виник спір із трудових правовідносин, за яких позивач - працівник і відповідач -роботодавець знаходяться на території Російської Федерації, укладений між ними договір не стосується виконання робіт на території України.

Проте, такого висновку суд дійшов з порушенням порядку, встановленого для вирішення процесуального питання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Гарантія рівності прав іноземців, осіб без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, і громадян України закріплена в Конституції України, стосується також права на трудову діяльність.

У ст. 8-1 КЗпП України зазначено, якщо міжнародним договором або міжнародною угодою, в яких бере участь Україна, встановлено інші правила, ніж ті, що їх містить законодавство України про працю, то застосовуються правила міжнародного договору або міжнародної угоди.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про міжнародне приватне право» до трудових відносин застосовується право держави, у якій виконується робота, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Тобто, слід розуміти, що якщо трудові правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами права держави, у якій виконується робота, то саме ці норми повинен застосовувати суд України, який розглядає справу. Тому посилання на приписи статті 52 Закону України «Про міжнародне приватне право», як на підставу для відмови у відкритті провадження в справі є помилковим.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач знаходився у трудових відносинах з відповідачем, а саме працював за контрактом матросом на судні, належному відповідачу та після закінчення строку дії контракту відповідач-1 (судновласник) не виконав своїх зобов'язань по оплаті праці позивача, про що останній надає відповідні докази. Відповідно до інформації, наданої адміністрацією Херсонського морського порту, судно «ІНФОРМАЦІЯ_1» (номер НОМЕР_1, ММSІ НОМЕР_2) станом на 25.07.2017 року, тобто на час подання позову, знаходиться в акваторії Херсонського морського порту.

За ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Доступ до правосуддя в Україні у трудових спорах, стороною в яких є громадяни, що працюють за межами своїх держав, має свої особливості. Вони, зокрема, полягають у тому, що визначення підсудності судам України цивільних справ у трудових спорах, стороною в яких є громадяни, що працюють за межами своїх держав, здійснюється з урахуванням підстав, визначених положеннями ст. ст. 75, 76 Закону України «Про міжнародне приватне право».

За ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: п.2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

При вирішені питання про відкриття провадження, суд першої інстанції повинен перевірити чи є відповідач іноземною особою, яка дійсно має на території України майно, на яке можна накласти обтяження, та чи підлягає при визначені підсудності справи застосування ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право».

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідно до п.3 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню, як постановлена з порушенням порядку, встановленого для вирішення процесуального питання з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.307, п.3 ст.312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: І.В. Вейтас

А.Г. Колісниченко