Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/7153/15-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 2 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, встановлення порядку користування житлом,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,

на заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Усунено перешкоди ОСОБА_1 у користуванні 1/4 ідеальних частин належної йому на праві приватної часткової власності квартири АДРЕСА_2 та вселено його у вказану квартиру. Встановлено порядок користування житлом, виділено ОСОБА_1 для проживання жилу кімнату площею 11,4 кв.м., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - жилу кімнату площею 17,7 кв.м. Залишено у спільному користуванні сторін кухню площею 6,9 кв.м., ванну кімнату, туалет, коридор та лоджію. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою цього суду від 22 серпня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с. 136-137).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати і ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову за безпідставністю. На їх думку, судом не враховано ту обставину, що ними не чинилися перешкоди позивачу у користуванні житлом, а допитані у судовому засіданні свідки підтвердили, що замок у тамбурі був замінений сусідом ОСОБА_4

Заслухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

У статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками по ? ідеальної частини кожний квартири АДРЕСА_1 (а. с. 36-38). Співвласником ? ідеальної частини даної квартири також був ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і частка якого не розподілена (а. с. 5, 68).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 12 листопада 2013 року (а. с. 7-8).

У спірній квартирі зареєстровані сторони по справі (а. с. 10).

В грудні 2015 року відповідачі змінили замки у квартирі та у спільному тамбурі, чим фактично чинять перешкоди позивачеві у користуванні своєю часткою у спірному житлі.

Згідно технічного паспорту квартира складається з двох кімнат: 17,7 кв.м. та 11,4 кв.м., кухні площею 6,9 кв.м., вбиральні площею 1,4 кв.м., ванної кімнати площею 2,8 кв.м., коридору площею 8,0 кв.м., лоджії - 1,55 кв.м. Загальна площа квартири становить 49,75 кв.м., житлова - 29,1 кв.м. (а. с. 65-67).

Враховуючи встановлені обставини справи та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції, посилаючись на положення ст. ст. 317, 319, 321, 358, 391 ЦК України, правильно виходив з того, що відповідачі чинять перешкоди позивачеві у володінні та користуванні вищезазначеною квартирою, співвласником якої він є, а тому дійшов обґрунтованого висновку про усунення йому перешкод у користуванні житлом, вселення позивача до квартири та встановлення порядку користування нею між співвласниками.

При цьому судом першої інстанції враховано наявність неприязних стосунків між позивачем та відповідачами, можливість спільного проживання в одній кімнаті відповідачів, які є матір'ю та дочкою і особами однієї статі, технічну можливість виділення у користування ОСОБА_1 кімнати площею 11,4 кв. м., а відповідачам - кімнати площею 17,7 кв. м. Також, суд правильно зазначив, що при визначенні порядку користування жилим приміщенням допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність, і таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Доводи апеляційної скарги щодо не доведення позивачем обставин чинення перешкод відповідачами у користуванні спірним житлом, спростовуються відповіддю за зверненням ОСОБА_1 на неправомірні дії відповідачів від 07 квітня 2015 року. Зі змісту даного листа вбачається, що ОСОБА_1 звертався до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій відповідачів, які не впускали його до належної йому на праві спільної власності квартири. Опитана по даному факту ОСОБА_3 зазначала, що не впустить до приміщення квартири позивача (а.с. 11). Також позивач звертався до правоохоронних органів із такими зверненнями у грудні 2014 року та червні 2015 року (а.с. 12, 40).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами існують тривалі неприязні стосунки, відповідачі не бажають щоб позивач проживав разом із ними у спірній квартирі та після заміни замків добровільно йому ключі не передавали.

Посилання на те, що заміна замка у спільному тамбурі здійснена іншою особою на правильність висновків суду не впливає.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди осіб, які подали апеляційну скаргу, з висновком суду першої інстанції.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: