АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1892/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

25 травня 2017 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 - ОСОБА_9 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з липня 2012 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпочали спільно проживати однією сімєю, в будинку № 5, що по вул. Привокзальна с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області. Шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки вони вважали, що в цьому не було потреби.

07 листопада 2012 року в них народилася спільна донька - ОСОБА_10.

30 вересня 2014 року в них народилася друга спільна донька - ОСОБА_11.

За вказаний період сторони проживали разом та вели спільне господарство. Вони їздили за кордон на заробітки, зокрема в Ізраїль, при чому або він, або ОСОБА_12 залишалась з дітьми, а інколи дітей залишали в батьків позивача.

Кошти, отримані на роботі за кордоном, розподіляли на спільні потреби сім'ї, зокрема на придбання будинків, щоб в кожної дитини в майбутньому було своє житло.

За час проживання без реєстрації шлюбу, ними спільно було набуто у власність нерухоме майно, а саме: будинок № 5 по вул. Жукова в с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області; будинок № 6 по вул. Жукова в с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області. Вказані будинки записані на ОСОБА_8 як на єдиного власника майна.

03 липня 2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 в Монастирищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану було зареєстровано шлюб.

22 березня 2016 року між ним та ОСОБА_12 рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу вони з ОСОБА_12 продовжували спільно проживати ІНФОРМАЦІЯ_1, де фактично проживали до березня 2017 року.

30 червня 2016 року позивачем спільно з ОСОБА_12 було набуто у власність житловий будинок № 24Б по вул. Центральній в с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області. Даний будинок зареєстрований на ОСОБА_13

08 листопада 2016 року позивачем спільно з ОСОБА_12 було набуто у власність житловий будинок № 26 по вул. Центральна в с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області та земельну ділянку під даним будинком площею 0,1753 га. Вказаний будинок та земельна ділянка зареєстровані на ОСОБА_13

ОСОБА_7 зазначає, що факт спільного проживання з ОСОБА_8 як до реєстрації шлюбу, так і після розірвання шлюбу, підтверджується тими обставинами, які вказують на ведення спільного господарства, народження в них спільних дітей й фотокартки, де він разом з ОСОБА_8 та їхніми дітьми проводять відпочинок як одна сімя.

Позивач зазначає, що встановлення факту проживання однією сімєю йому необхідно для визнання права спільної сумісної власності, в порядку ст.74 Сімейного кодексу України, на майно, набуте за час спільного проживання із ОСОБА_8 та просив суд встановити факт його проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 з липня 2012 року по 02 липня 2015 року та з 22 березня 2016 року по березень 2017 року.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04 серпня 2017 року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_7 із ОСОБА_8 (на даний час Фащевською-Ашур) А.В. з липня 2012 року до 02 липня 2015 року та із 22 березня 2016 року до 24 травня 2016 року.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судовий збір в сумі 506 гривень 69 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_14 просить скасувати Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04 серпня 2017 року як незаконне та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ФащевськоїАшур А.В. про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з слідуючих підстав.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед значення. Суд оцінює належність, допустимість достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження ОСОБА_10 та ОСОБА_11, виданих повторно 30 березня 2017 року виконавчим комітетом Сатанівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, серії I-СР № 246429 та серії I-СР № 246430 відповідно, в графах «батько» записано «Перепелюк Олександр Миколайович», в графах «мати» записано «Фащевська Альона Василівна» (а.с. 6,7).

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 22 березня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с.15).

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна ОСОБА_8 на праві приватної власності належать: будинок № 5, що по вул. Жукова с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області, житловий будинок № 6, що по вул. Жукова с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області, земельна ділянка площею 0,1038 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що за адресою вул. Жукова земельна ділянка в с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області (а.с.8-11).

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна ОСОБА_15 на праві приватної власності належать: житловий будинок № 24Б, що по вул. Центральна с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області, земельна ділянка площею 0,1753 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що за адресою вул. Центральна, земельна ділянка 26 с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області; житловий будинок № 26, що по вул. Центральна, с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області (а.с.12-14).

Відповідно до довідки № 321, виданої 10 травня 2017 року виконкомом Сатанівської сільської ради ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, він фактично з липня 2012 року по березень 2017 року без реєстрації проживав разом із дітьми ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 за адресою: вул. Привокзальна,5 с. Сатанівка Монастирищенського району Черкаської області (а.с.16).

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України - шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

За змістом ст. 3 ч.2 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_7 вказував, що з липня 2012 року по 02 липня 2015 року та з 22 березня 2016 року по березень 2017 року вони з ОСОБА_8 проживали разом без реєстрації шлюбних відносин, вели спільне господарство, виховували дітей, набували майно у свою власність, на цій підставі просив встановити факт їх проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу в даний період.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції встановив факт проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (ОСОБА_8 ОСОБА_9) А.В. в період з липня 2012 року до 02 липня 2015 року та із 22 березня 2016 року до 24 травня 2016 року однією сімєю без реєстрації шлюбу, виходячи з того, що з 24 травня 2016 року по даний час ОСОБА_8 ОСОБА_9 перебуває у шлюбі з ОСОБА_17.

Перевіряючи такий висновок районного суду, колегія суддів вважає його правильним, однак, визначаючи період проживання сторонами однією сімєю, суд припустився помилки у визначенні конкретних дат визначення одного з таких періодів, а саме з 22 березня 2016 року по 24 травня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Проте колегія судді не погоджується, що 22 березня 2016 року та 24 травня 2016 року встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7, оскільки рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розірвано шлюб 22 березня 2016 року, відповідно ця дата не може бути віднесена до періоду проживання сторін однією сімєю без реєстрації шлюбу, оскільки в цей день офіційно діяв шлюб між сторонами, зареєстрований 03 липня 2015 року в Монастирищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Тому, враховуючи встановлені обставини по справі, правильною датою слід вважати наступний за 22 березня 2016 року день, а саме 23 березня 2016 року.

Також, слід врахувати, що з свідоцтва про одруження Серія І-СР № 124025 (а.с.156) та з копії паспорту ОСОБА_6 (а.с.40) вбачається, що з 24 травня 2016 року відповідач перебуває в шлюбі з ОСОБА_17, відповідно ця дата не може бути віднесена до періоду проживання сторін однією сімєю без реєстрації шлюбу і районному суду слід було визначити останнім днем періоду спільного проживання без реєстрації шлюбу 23 травня 2016 року, день, що передує офіційному вступі відповідачки в шлюб з ОСОБА_17, що не буде суперечити положенням ч.1 ст.25 СК України.

Сімя розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сімя є первинним та основним осередком суспільства. Сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, що й є ознаками сімї.

Показів свідків, що були заслухані в суді першої інстанції, фотографій дали підстави суду першої інстанції прийти до висновку, що сторони дійсно проживали як подружжя в зазначений період часу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 зводяться до того, що ОСОБА_17 протягом тривалого періоду надсилав їй грошові кошти, що давало їй змогу утримувати себе, дітей і придбавати нерухомість.

Проте, колегія судів не може взяти дане до уваги, оскільки з яких причин і на які цілі ОСОБА_17 надсилав відповідачці гроші сторонами не доведено, а відповідно і не встановлено судом. Інших доказів, що спростовують доводи позивача про спільне проживання з ОСОБА_6 апелянтом не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи надані сторонами докази як в підтвердження позовних вимог, так і в їх заперечення, враховуючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем надано належні та вмотивовані доказів які дають підстави для часткового задоволення позовних вимог, районний суд у відповідності до норм чинного законодавства встановив всі обставини справи, дав належну оцінку доказам та правильно застосував норми права у відповідності до предмету спору між вказаним сторонами, однак рішення суду підлягає зміні із вищезазначених в рішенні апеляційного суду підстав.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно визначено правову природу спірних правовідносин, проте не вірно визначений період проживання сторін однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Також, колегією суддів під час рогляду справи в суді апеляційної інстанції було вивчено та надано належну оцінку доводам апеляційної скарги, враховано подані сторонами доводи в підтвердження та заперечення вимог апеляційної скарги і визнано, що є підстави, які дають право для зміни рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 - ОСОБА_9 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу змінити.

Встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_7 із ОСОБА_8 (на даний час Фащевською-Ашур) ОСОБА_18 з липня 2012 року до 02 липня 2015 року та із 23 березня 2016 року до 23 травня 2016 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :