АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/532/17 Головуючий у 1-й інстанції Запорожець Л.М.
Провадження № 22-ц/789/1098/17 Доповідач - Ходоровський М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Щавурська Н. Б., Загорський О. О.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду від 20 липня 2017 року по справі за позовом представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення збитків у вигляді курсової різниці 3% річних та інфляційних витрат,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення збитків у вигляді курсової різниці, 3% річних та інфляційних витрат, всього на загальну суму 64000 гривень.

На обгрунтування заявлених вимог зазначив, що 26.03.2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_4 позичила ОСОБА_3 4000 доларів США.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 13 серпня 2009 року з врахуванням ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 20.08.2009 року, якою виправлено арифметичну помилку в рішенні, стягнуто із відповідачки 24701 гривень.

Посилаючись на те, що рішення суду не виконано, залишок боргу становить 3208 дол. США, офіційний курс долара США значно зріс по відношенню до національної валюти України гривні, позивач просила стягнути частково курсову різницю 36164,83 грн., 3% річних за період з 27.03.2014 року по 27.03.2017 року в сумі 2223,09 грн. та інфляційні втрати в сумі 25612,08 грн.

Рішенням Чортківського районного суду від 20 липня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Чорткова, вул. Грушевського, 43 Тернопільської області на користь ОСОБА_4, жительки АДРЕСА_1 - 64000 (шістдесят чотири) тисячі гривень збитків у вигляді курсової різниці, 3% річних та інфляційних втрат, з яких 36164 (тридцять шість тисяч сто шістдесят чотири тисячі) гривень 83 копійки курсової різниці; 2225 (дві тисячі двісті двадцять п»ять) гривень - 3% річних та 25612 (двадцять п'ять тисяч шістсот дванадцять) гривень 08 копійок - інфляційних витрат.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Чорткова, вул. Грушевського, 43 Тернопільської області на користь ОСОБА_4, жительки АДРЕСА_1 - 640 (шістсот сорок) гривень сплаченого позивачкою судового збору при подачі позову до суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення збитків у вигляді курсової різниці та інфляційних втрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначив, що предметом договору позики є грошові кошти в іноземній валюті - долар США, а тому положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором у гривні, а не в іноземній валюті. Із наведеного слідує, що суд безпідставно стягнув з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_4 25612 грн. 08 коп., як суми інфляційних втрат внаслідок прострочення грошового зобов'язання. Офіційний курс гривні до іноземних валют в різний період часу є різним, курсова різниця, яку просить стягнути позивач, не може по своїй суті бути спричиненою їй шкодою. На правовідносини, які виникли між сторонами, поширюється законодавство, яке регулює повернення коштів за договором позики та стягнення коштів за невиконання зобов'язань.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 заперечив відносно апеляційної скарги та пояснив, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що в 2003 році між сторонами було укладено договір позики грошових коштів в іноземній валюті в сумі 4000 доларів США.

В лютому 2009 року ОСОБА_4 звернулась до суду про стягнення боргу за договором позики та рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2009 року позов ОСОБА_4 задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_3 37888 гривень по договору позики та 1000 гривень судових витрат. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 13 серпня 2009 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з відповідачки на користь позивачки 24573 гривні. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 20.08.2009 року виправлено арифметичну помилку в рішенні та стягнуто з відповідачки 24701 грн. боргу.

Рішення суду не виконано, залишок боргу станом на час складання позовної заяви 27.03.2017р. становить 3208 дол. США.

Курс НБУ на 27.03.2017р. - 27.12 грн. за 1 дол. США 3208 дол. США*27.12 грн. = 87000,96 грн. Курсова різниця 62299,96 грн. (87000,96-24701 грн.).

Ухвалюючи рішення про стягнення курсової різниці на підставі ст. 22 ЦК України суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не повернула позивачу отриману за договором позики 3200 дол. США, офіційний курс цієї валюти значно зріст по відношенню до гривні, а тому позивачка має право на стягнення курсової різниці іноземної валюти до гривні, що в розуміння ст. 22 ЦК України є збитками.

З таким висновком слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс 14.

Статтею 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення 36164,83 грн. курсової різниці заборгованості пов'язане із неправомірними діями відповідачки щодо тривалого невиконання судового рішення, у зв'язку із чим позивачеві завдано збитки, пов'язані із здорожчанням валюти, суд першої інстанції правильно стягнув 36164,83 грн. курсової різниці.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що курсова різниця, не може по своїй суті бути спричиненою шкодою, на правовідносини, які виникли між сторонами, поширюється тільки законодавство, яке регулює повернення коштів за договором позики, зокрема ст. 625 ЦК України, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони повністю спростовуються ст.ст. 22, 611, 623 ЦК України.

Окрім цього вони заперечуються й тим, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду в частині стягнення 25612 (двадцять п'ять тисяч шістсот дванадцять) гривень 08 копійок - інфляційних втрат підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні.

Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним.

Застосування до простроченої суми грошового зобов'язання встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за своєю правовою природою є відшкодуванням збитків, завданих кредитору внаслідок знецінювання його грошових коштів у зв'язку зі зростанням загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Судом встановлено, що предметом договору позики укладеного між позивачкою ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_3 є грошові кошти в іноземній валюті - долар США.

Оскільки індекс інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором у гривні, а не в іноземній валюті, вимога позивача про стягнення 25612,08 грн. інфляційних втрат є безпідставною.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чортківського районного суду від 20 липня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 інфляційних втрат в сумі 25612 (двадцять п'ять тисяч шістсот дванадцять) гривень 08 копійок скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат в сумі 25612 (двадцять п'ять тисяч шістсот дванадцять) гривень 08 копійок відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5