1Справа № 335/8697/17 2-н/335/149/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина- Татарінцева ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25% від доходу щомісячно, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення неї повноліття.

Статтею 96 ЦПК передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб; заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником ставиться питання про стягнення алміентів у розмірі 25% від доходу щомісячно, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення неї повноліття. Проте, згідно доданого до заяви копії рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2014 року на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі 25% від доходу щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення неї повноліття.

Таким чином, вбачається, що заявником ставиться питання про збільшення розміру аліментів та з заявлених вимог вбачається спір про право.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу або із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

З урахуванням тих обставин, що вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, і що наказне провадження є спрощеним порядком розгляду справи, що не передбачає повідомлення сторін та залучення заінтересованих осіб, а з наданих документів вбачається спір про право, прихожу до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 96, 100, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Розяснити заявнику його право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя В.В. Калюжна