Справа № 419/1940/17
Провадження № 2/419/436/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі - Логвиновій О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 29.06.2002 року вони з ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з позивачкою. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, втрату почуття взаємної любові один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме її інтересам, примирення є недоцільним.

На підставі вищенаведеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме її інтересам, а також просила визначити місце проживання їх малолітніх дітей з нею.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого 29 червня 2002 року Щастинською міською радою Жовтневого району міста Луганська, актовий запис №28, 29.06.2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище - ОСОБА_1 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 13) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14), які мешкають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с. 15). Спір про сумісно нажите майно на час розгляду справи відсутній. Позивач просила визначити місце проживання їх малолітніх дітей з нею

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією із підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України.

Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та втрати почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Спір про сумісно нажите майно на час розгляду даної справи у сторін відсутній.

На підставі ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки, відповідач не заперечував проти визначення місця проживання їх малолітніх дітей з матір'ю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позивач просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір сплачений нею при пред'явленні позову до суду у розмірі 640 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу вставлено у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 640 грн., які позивач сплатила при пред'явленні позову до суду, що підтверджується квитанцією № 331 (а.с.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь понесені судові витрати в розмірі 640 грн., підлягають задоволенню.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до ст. ст. 21, 24, 56, 105, 110, 112, 115, 161 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 179, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 29 червня 2002 року Щастинською міською радою Жовтневого району міста Луганська, актовий запис №28 - розірвати.

Визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання їх матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідн. № НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, суму сплаченого судового збору в розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. М. Іванова