ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/585/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Інновація» про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Себ Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом, наданим в іноземній валюті,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла вказана заява.

Відповідно до ч.1, 2, 8 ст.8 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року): суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України; якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Отже, вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: відсутнє обгрунтування та посилання на докази щодо обсягу реального виконання рішення суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Себ Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом; відсутнє обгрунтування щодо нерозповсюдження на вказані правовідносини положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», при цьому, згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року було відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Траст Груп" про заміну сторони стягувача щодо вказаного виконавчого провадження, при цьому, заявник посилається на правонаступництво щодо права саме вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Траст Груп", без обгрунтування цього, зокрема в контексті вимог ст.61 ЦПК України, якою регламентовано, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене, згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів. Копія вказаної ухвали була отримана не пізніше 22 листопада 2017 року.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

При цьому, недоліки заяви не були усунуті у повному обсязі.

Так, до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява щодо виконання вказаної ухвали - усунення недоліків з викладенням численного додаткового обґрунтування на трьох сторінках, проте в одному примірнику, тобто до цієї заяви не було додано її копій для всіх учасників справи - всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, який діяв до 15 грудня 2017 року (які кореспондуються з вимогами ч.1 ст.177 ЦПК України). Так, щодо ненадання вказаних копій то заявником не враховано, що заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, з положень ч.3 ст.185 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.7 ст.185 ЦПК України - повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.185 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Інновація» про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу до Апеляційного суду м. Києва може бути подана протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя: