Справа № 456/3397/16-ц
Провадження № 2/456/537/2017
РІШЕННЯ

іменем України

03 жовтня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Янко Б. Я. ,

при секретарі Стасів О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за невиконаним зобов'язанням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь борг за невиконаним зобов'язанням в сумі 79 861, 00 гривень, з яких: 73 585, 00 гривень - основна сума боргу; 4 224, 00 гривень - сума інфляційних втрат та 2 052, 00 гривень - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.12.2013 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір в усній формі про те, що остання зобов'язується внести кошти в рахунок купівлі на його ім'я приміщень в АДРЕСА_1 в сумі 48 000, 00 гривень до моменту проведення прилюдних торгів в юстиції м. Стрий. В присутності свідків він передав відповідачці кошти в сумі 48 000, 00 гривень, про що вона написала розписку. В подальшому він передав їй ще 1000, 00 доларів США, про що вона особисто написала розписку від 24.12.2014 року.

05.05.2015 року державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна, а саме нежитлової будівлі за вищенаведеною адресою. Для участі в торгах потрібно було виконати вимоги щодо реєстрації, внести гарантійний внесок, однак відповідачка жодних дій не вчинила, а тому він змушений був самостійно вирішувати дані питання. В подальшому його було визнано переможцем торгів, а 12.04.2016 року приватним нотаріусом Швед І.В. було видано свідоцтво про право власності на будівлі на його ім'я.

Оскільки відповідачка не виконала свої зобов'язання, в добровільному порядку відмовляється повернути кошти, а тому він змушений звернутись до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Пояснив суду, що відповідачка ОСОБА_2 зобов'язувалась вчинити дії на придбання нежитлових будівель на його ім'я, однак отримавши гроші в сумі 48 000, 00 гривень та 1000, 00 доларів США зобов'язання не виконала, кошти не повернула.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні 21.03.2017 року заперечила щодо задоволення позовних вимог. Пояснила, кошти вона у позивача справді взяла, однак останній надав їх особисто для врегулювання проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна на його користь.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, давши належну оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Згідно із ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїм порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст. ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог.

За змістом п.п. 1, 3, 4 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений усний договір відповідно до якого відповідачка ОСОБА_2 зобов'язалась внести кошти в рахунок купівлі приміщень в АДРЕСА_1 в сумі 48 000, 00 гривень до моменту проведення прилюдних торгів в юстиції м. Стрий на ім'я позивача ОСОБА_1. Даний факт в судовому засіданні сторони підтвердили, а тому суд вважає дану обставину встановленою та такою, що ніким не оспорюється.

Позивач ОСОБА_1 на виконання умов договору передав відповідачці ОСОБА_2 кошти: 48 000, 00 гривень, що підтверджується розпискою від 31.12.2013 року, яка була складена в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та 1000, 00 доларів США, що підтверджується розпискою від 24.12.2014 року, яка була складена в присутності свідка ОСОБА_5, копії яких наявні в матеріалах справи.

05.05.2015 року державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проведено електронні торги з реалізації арештованого майна - лот № 59295, а саме нежитлових будівель в АДРЕСА_1, Львівської області.

У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк.

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Поясненнями позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні з'ясовано, що за отримані кошти внаслідок написання вищенаведених розписок, відповідачка ОСОБА_2 зобов'язувалась допомогти йому у купівлі приміщень в АДРЕСА_1 однак отримавши гроші, жодних дій не вчинила, всі дії по купівлі вищенаведених нежитлових приміщень він вчинив самостійно: особисто зареєструвався, сплатив гарантійний внесок, що стверджується квитанцією №7 від 29.04.2015 року та в подальшому, 05.05.2015 року був визнаний переможцем торгів, однак отриманих відповідно до розписок коштів у добровільному порядку відповідачка не повернула.

Той факт, що позивачу на праві власності після проведення електронних торгів належать нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 підтверджується свідоцтвом про право власності, видане приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В., зареєстроване в реєстрі за № 773, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 02.11.2016 року сума, яка підлягає поверненню відповідачкою з врахуванням інфляційних втрат за першою розпискою від 31.12.2013 року становить: 48 000, 00 гривень - основний борг, 4 224, 00 гривень - інфляційні втрати та 2 052, 00 гривень - 3% річних; за другою розпискою від 24.12.2014 року становить: 1000 ,00 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні НБУ щодо іноземних валют станом на 02.11.2016 року становить 25 585, 00 гривень.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

Суд надає віри поясненням позивача, оскільки такі обґрунтованими, логічними, не суперечать одні одним та підтверджуються доказами, які були надані останнім та досліджені в ході розгляду справи.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що позивач справді передав під розписку відповідачці кошти для врегулювання проведення електронних торгів на користь позивача, однак остання отримавши гроші жодних дій для цього не вчинила, у добровільному порядку кошти повернути відмовилась, а позивач ОСОБА_1 самостійно вчинив всі дії щодо купівлі нежитлових приміщень.

У свою чергу суд з критикою ставиться до твердження відповідачки ОСОБА_2 про те, що кошти, отримані від позивача пішли для врегулювання проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна на користь ОСОБА_1, оскільки як було встановлено в ході розгляду справи, всі дії по купівлі на електронних торгах нежитлових приміщень в АДРЕСА_1, позивач вчинив самостійно, відповідачка жодним чином відповідно до усної домовленості не сприяла ОСОБА_1 у купівлі нежитлових будівель в АДРЕСА_1 Львівської області.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконливого висновку, про підставність позовних вимог позивача, оскільки такі були підтверджені належними та допустими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідачка у свою чергу не надала суду жодних переконливих доказів, які б спростували вимоги позивача, а тому позов слід задовольнити у повному обсязі, тим самим стягнувши з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти в сумі 79 861 (сімдесят дев'ять тисяч вісімсот шістдесят одну) гривню, з яких 73 585 (сімдесят три тисячі п'ятсот вісімдесят п'ять) гривень - основна сума боргу; 4 224 (чотири тисячі двісті двадцять чотири) гривні - сума інфляційних втрат; 2 052 (дві тисячі п'ятдесят дві) гривні - 3% річних.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином з відповідачки слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218, ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за не виконаним зобов'язанням в сумі 79 861 (сімдесят дев'ять тисяч вісімсот шістдесят одну) гривню, з яких 73 585 (сімдесят три тисячі п'ятсот вісімдесят п'ять) гривень - основна сума боргу; 4 224 (чотири тисячі двісті двадцять чотири) гривні - сума інфляційних втрат; 2 052 (дві тисячі п'ятдесят дві) гривні - 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Головуючий-суддя Б. Я. Янко