АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2017 року, -

встановила:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року названий позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття банківських рахунків.

Постановою НБУ від 04 грудня 2014 року ПАТ «ЗЛАТОБАНК»віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів.

Постановою НБУ від 12 червня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК».

Також було передбачено, що для отримання коштів вкладники ПАТ «ЗЛАТОБАНК» мають право звертатись до установ банку-агента Фонду АТ «ОЩАДБАНК».

19 червня 2015 року позивач звернувся до банку-агента Фонду АТ «ОЩАДБАНК» про виплату гарантованої суми складу, але отримав відмову.

Підставою для відмови стало те, що 27 квітня 2015 року ПАТ «Державний ощадний банк» виплатив кошти вкладнику АТ «ЗЛАТОБАНК» ОСОБА_1

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що 19 червня 2015 року він звернувся до банку-агента - ПАТ «Державний ощадний банк України» за виплатою гарантованої суми вкладу в розмірі 200 000 грн. 00 коп. Утім банк відмовив позивачу у виплаті коштів, посилаючись на те, що 27 квітня 2015 року зазначені кошти в розмірі 200 000 грн. 00 коп. були виплачені громадянці ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_1, на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Оскільки позивач таку довіреність не видавав, грошових коштів не отримував, він був змушений звернутись до правоохоронних органів. У відкритому кримінальному провадження була проведена низка експертиз, якими встановлено, що довіреність на ім'я ОСОБА_2 була видана на підставі підробленого паспорта. З урахуванням наведеного, позивач просив стягнути з банку гарантовану суму вкладу на його користь в розмірі 200 000 грн. Підставою позовних вимог ОСОБА_1 зазначив: невиконання банком своїх зобов'язань.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

До повноважень виконавчої дирекції Фонду належить, зокрема: визначення та затвердження банків-агентів.

Відповідно до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами перевірка даних вкладника або іншої особи, яка звертається за отриманням гарантованої суми відшкодування, здійснюється відповідальними особами Фонду та банку-агента.

Відшкодування на підставі довіреності здійснюється за умови надання представником паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та довіреності (нотаріально засвідченої копії довіреності).

З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2015 року ПАТ «Державний ощадний банк» здійснив виплату 200 000 грн. 00 коп. вкладнику АТ «ЗЛАТОБАНК», переказаних Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на ім'я ОСОБА_1 Вказану суму виплачено громадянці ОСОБА_2, яка діяла в інтересах ОСОБА_1 на підставі оригіналу нотаріально посвідченої довіреності.

Статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Відповідно дост. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно вважав, що відповідач виконав своє зобов'язання по виплаті гарантованої суми вкладу в розмірі 200 000 грн. 00 коп.

Зазначена сума виплачена особі, яка діяла в інтересах позивача на підставі оригіналу нотаріально посвідченої довіреності, що відповідає вимогам закону та Положенню про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами.

Будь-яких доказів, що на час видачі банком коштів довіреність була недійсною матеріали справи не містять.

В суд апеляційної інстанції сторони також не надали таких доказів.

Крім цього, матеріали справи не містять будь-яких підтверджень неправомірності дій працівників банку при виплаті гарантованої суми вкладу.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, підстав та предмету позову ( неналежне виконання зобов'язання ), колегія суддів вважає необґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення коштів, оскільки їх задоволення призведе до обов'язку банку двічі виконати своє зобов'язання по виплаті гарантованої суми вкладу.

Доводи апеляційної скарги про те, що в кримінальному провадженні міститься експертиза, якою встановлено, що довіреність на ім'я ОСОБА_2 видана на підставі підробленого паспорту ОСОБА_1, колегія суддів не приймає, оскільки з цих підстав довіреність не була визнана недійсною. Такі вимоги позивачем не заявлялись. Натомість зазначена довіреність була 30 липня 2015 року позивачем скасована, що відповідно до ст. 249 ЦК України може зробити лише особа, яка її видала.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 13 липня 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук