Справа № 2-н-1270/2008
Провадження № 4-с/345/31/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на бездіяльність державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано Франківській області ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

що ПАТ «Банк «Київська Русь» звернувся до суду із зазначено скаргою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі судового наказу Калуського міськрайонного суду від 16.12.2008 року було стягнуто на користь Акціонерного Банку «Київська Русь» з ОСОБА_2 - 12 368,46 грн. заборгованості, 61,84 грн. витрат по оплаті судового збору та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 30.06.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у звязку з відсутністю в боржника майна, на яке можна звернути стягнення. Однак, заявник вважає таку постанову державного виконавця передчасною, а дії щодо її винесення неправомірними, оскільки, державним виконавцем не вжито всіх необхідних дій з примусового виконання рішення суду.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Державний виконавець у судове засідання не зявився та подав суду заперечення в якому просить в задоволенні скарги відмовити з наведених у ньому підстав та подав заяву про розгляд скарги у її відсутності.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

16.12.2008 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області було винесено судовий наказ про стягнення на користь Акціонерного Банку «Київська Русь» з ОСОБА_2 - 12 368,46 грн. заборгованості, 61,84 грн. витрат по оплаті судового збору та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. З метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням.

30.06.2017 року старшим державним виконавцем Калуського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 було винесено постанову про повернення виконавого документа стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено документами, що державним виконавцем направлено запити в майно-реєстраційні установи, що виявлення майна боржника, згідно отриманих відповідей майна не виявлено.

Згідно листа Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області від 31.05.2017 року №31/9/907 транспортні засоби у територіальних сервісних центрах за ОСОБА_2 не зареєстровані (а.с.28).

Згідно отриманих 09.06.2017 року, 12.06.2017 року відповідей ДФС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями та про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб щодо ОСОБА_2 вказаний платиник податків на обліку в органах ДФС не перебуває; інформація стосовно боржників фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня (а.с.29,30).

Крім цього, ОСОБА_2 за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює та пенсію не отримує, що вбачається із відповідей Песійного фонду України від 16.06.2016 року та 17.06.2017 року (а.с.31, 32).

Відповідно до інформаційної довідки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності а нерухоме майно за боржником ОСОБА_2 на праві приватної власності належить двохкімнатна квартира, частка 1/1 за адресою м.Калуш, вул.Молодіжна,6/71, Івано-Франкіської області. Про те на дане виявлене майно е можливо звернути стягнення,оскільки дана квартира знаходиться в іпотеці ЗАТ КБ «ПрирватБанк», де строк виконання до 05.02.2027 року (а.с.33-34).

За таких обставин суд дійшов до переконання, що винесена 30.06.2017 року старшим державним виконавцем Калуського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є законною, а дії правомірними.

Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, перевіривши, чи діяв державний виконавець відповідно до вимог чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, суд дійшов висновку, що скарга до задоволення не підлягає.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 124 ОСОБА_4 України, статей 1, 5, 6, 15, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись статтями 3, 4, 57-60, 208-210, 292, 293, 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в користь Державної судової адміністрації України - 1600 грн. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляційної скарги на неї протягом 5 ти днів з часу проголошення, з подачею її копії до апеляційної інстанції, а сторонами у цей же ж час з часу одержання копії ухвали.

Головуючий: