Провадження №2/592/542/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді - Алфьорова А.М., за участю секретаря - Літовченко С.М., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Бороха В.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позов, свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.08.2014 р. між ним та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір позики у вигляді розписки, за умовами якого він передав відповідачам грошові кошти у сумі 1000 доларів США строком до 18.10.2014 р. На даний час відповідачі вказані грошові кошти не повернули, зобов'язання, що випливають із договору позики від 18.08.2014 р. не виконали. Просить суд: стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за договором позики від 18.08.2014 р. у сумі 41258 грн. 45 коп. з яких: 26286 грн. 00 коп. - заборгованість по сумі позики; 12474 грн. 36 коп. - заборгованість по процентах; 1894 грн. 09 коп. - заборгованість зі сплати 3 % річних.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та його представник Борох В.М. просили відмовити у задоволенні позову. Позовні вимоги позивача не обґрунтовані та не підтверджені достовірними та допустимими доказами.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.08.2014 р. близько 00 год. 30 хв. в м. Суми на пл. Покровська, поблизу будинку № 10, водій мопеду «Znen», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись у напрямку вул. Іллінська, допустив наїзд на нерухомий автомобіль «Toyota Camry 2.4», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким користується ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок ДТП водій мопеду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження.

18.08.2014 р. позивач ОСОБА_1 надав відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 позику у сумі 1000 доларів США, яку останні зобов'язалися повернути в строк до 18.10.2014 р. /а.с.6/.

Постановою слідчого ВДТП СВ СМВ УМВС України в Сумській області про закриття кримінального провадження від 09.09.2014 р. кримінальне провадження № 0004355 від 16.08.2014 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 КК України, у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення закрито.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів.

Вказана правова позиція закріплена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року.

Судом достовірно встановлено, що у серпні 2014 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того, відповідач ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження та знаходився на лікуванні. Між відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 була домовленість про добровільне відшкодування останньому матеріальної шкоди, яка сталася внаслідок ДТП. Позивач ОСОБА_1 вимагав написати розписку, що начеб то позивач надав відповідачам у борг кошти, що стало підставою для написання розписки, однак насправді грошові кошти не передавалися.

Вказаний факт підтвердили у судовому засіданні відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Аналізуючи положення частини першої статті 1046 ЦК України договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ця особливість реальних договір зазначена у ч. 2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладання договору необхідні також передавання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Алфьоров