Справа № 171/1262/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

"03" жовтня 2017 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Титаренко Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини відповідно до якого просить: стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Стягнути з відповідача витрати за надання юридичної допомоги.

В обґрунтування позову посилається на те, що 11 жовтня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем.

Позивач вказує, що на даний час не має змоги працювати оскільки доглядає дитину. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги не надає на усні прохання надати таку допомогу не реагує.

За таких обставин позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів.

В судове засідання позивач не з'явилася, від неї, надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому, ураховуючи вказане, суд вважає за можливе на підставі ст.224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 - зареєстровано 11 жовтня 2014 року, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилась ОСОБА_3, батьком якої є ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1 (а.с.4 зі зворотної сторони).

Згідно ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до вимог ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Положеннями ст. 79 СК України передбачено, що, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 11.07.2017 року і до досягнення дитиною трьох років.

Також з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 640 гривень, оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача витрат за надання юридичної допомоги та складання документів в сумі 200 гривень, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, враховуючи що позивачем не підтверджено здійснення витрат за надання юридичної допомоги - консультації та складання правових документів в розмірі 200 гривень, позовна вимога про їх стягнення не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 79-85 СК України, ст. ст. 10, 11, 88, 174, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі - 800 гривень щомісяця, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону починаючи з 11 липня 2017 року до досягнення дитиною трьох років, до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

В задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. І. Кодрян