Справа № 388/519/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
11.10.2017 року Долинський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,
за участю секретаря Поліщук Т.І.,
представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (Кіровської) сільської ради Долинського району Кіровоградської області, ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про зобовязання вчинити дії,
У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що згідно сертифіката серії КР № 0167413 на право на земельну частку (пай), виданого 28 серпня 1996 року ОСОБА_6 районною державною адміністрацією Кіровоградської області, ОСОБА_7 підлягала виділенню у приватну власність земельна ділянка площею 4,29 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) за рахунок пайового фонду земель колишньої асоціації вільних землевласників «Прогрес».
Після смерті ОСОБА_7 право на отримання у власність земельної ділянки у встановленому законом порядку успадковане ОСОБА_3, яка є донькою спадкодавця.
26 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернулась до Кіровської (тепер ОСОБА_4) сільської ради Долинського району Кіровоградської області із заявою про надання інформації щодо можливості виділення земельної частки (паю) на підставі сертифіката та дізналась, що вільні землі запасу по асоціації вільних землевласників «Прогрес» відсутні, а виділення земельних ділянок із земель державної власності здійснюється за рішенням суду.
5 березня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_5 управління Держземагенства у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 4,29 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (за межами населеного пункту).
На вищезазначену заяву ОСОБА_3 надійшла відповідь, згідно якої повідомлено про необхідність звернення до ОСОБА_6 районної державної адміністрації Кіровоградської області щодо виділення земельної ділянки на підставі сертифіката.
24 червня 2015 року Кіровською сільською радою Долинського району Кіровоградської області ОСОБА_3 надано висновок про можливе надання земельної ділянки площею 4,09 га у власність за рахунок земель резервного фонду за межами населеного пункту на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області згідно рішення суду.
24 березня 2015 року ОСОБА_6 районна державна адміністрація Кіровоградської області надала відповідь щодо виділення земельної ділянки ОСОБА_3, зазначивши, що з 1 січня 2013 року це питання відноситься до компетенції ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Також зазначено про відсутність вільної землі, порадивши звернутись із заявою про виділення земельної ділянки із земель державної власності.
Отже, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області будучи органом до компетенції якого відносяться повноваження щодо вирішення питань про виділення у власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу чи резервного фонду, рекомендував звернутись до ОСОБА_6 районної державної адміністрації Кіровоградської області завідомо знаючи, що це питання не буде вирішено позитивно.
У результаті вищезазначених дій порушується цивільне право позивачки на отримання у власність земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на отримання якої ОСОБА_3 успадкувала.
У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3, ОСОБА_1 позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Долинського району Кіровоградської області у судове засідання не зявився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав.
Представник відповідача ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у судове засідання не зявився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав, однак надіслав письмові заперечення з приводу позову.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6 районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала проти позову.
Оскільки представники відповідачів від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності у судове засідання не зявились, про причину неявки не повідомили, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, представник позивачки не заперечує проти винесення заочного рішення.
Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом установлено, що ОСОБА_7 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого члену асоціації вільних землевласників «Прогрес» Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області серії КР № 0167413, виданого 28 серпня 1996 року ОСОБА_6 районною державною адміністрацією Кіровоградської області мав право на земельну частку (пай) розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а. с. 6).
За змістом свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 10 грудня 2014 року ОСОБА_6 районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, зареєстрованого у реєстрі за № 540, спадкоємцем майна ОСОБА_7 є його донька ОСОБА_3 Спадщина складається із права на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності асоціації вільних землевласників «Прогрес» Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР № 0167413, виданого 28 серпня 1996 року ОСОБА_6 районною державною адміністрацією Кіровоградської області та зареєстрованого цього ж дня у Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 413 (а. с. 7).
Отже, згідно виданого державним органом документа, ОСОБА_7, а після його смерті ОСОБА_3 має право на земельну частку (пай) розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що перебуває у колективній власності асоціації вільних землевласників «Прогрес» Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.
Згідно п. 17 Розділу Х Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.
Статтею 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).
Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Згідно п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року N 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Відповідно до п. 13 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 29 вересня 2016 року N 333, головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України.
Таким чином органом, що вирішує питання передачі у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.
Повноваження з передачі у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин реалізовує, починаючи з 1 січня 2013 року.
За змістом ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.
Отже, оскільки районні державні адміністрації з 1 січня 2013 року не мають повноважень приймати рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) - за межами населених пунктів, враховуючи, що такі повноваження передано до ОСОБА_5 управлінь Держгеокадастру в областях, відповідно саме ці органи повинні вчиняти відповідні дії згідно Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зокрема, що стосуються виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) за межами населених пунктів.
Згідно інформації Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 43/02-21 від 26 лютого 2015 року, вільні землі запасу по асоціації вільних землевласників «Прогрес» відсутні, а виділення земельних ділянок із земель державної власності здійснюється за рішенням суду (а. с. 8).
За змістом висновку Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 145/02-21 від 24 червня 2015 року, можливо надання ОСОБА_3 земельної ділянки у власність у розмірі 4,09 га для товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель резервного фонду за межами населеного пункту на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровської області (а. с. 9).
ОСОБА_5 управління Держземагенства у Кіровоградській області № 31-11-0.21-5064/2-15 від 17 березня 2015 року відмовлено ОСОБА_3 у дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 4,29 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровогрської області, оскільки згідно ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставою вчинення таких дій є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.
ОСОБА_6 районної державної адміністрації Кіровоградської області № 01-35/19/2 від 24 березня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 4,09 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель державного резерву сільськогосподарського призначення на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (за межами населеного пункту), оскільки 1 січня 2013 року розпорядниками таких земель є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (а. с. 14).
У п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2004 року N 122, передбачено, що у разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про, зокрема, надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю).
Разом з тим громадянам земельні ділянки в натурі (на місцевості) можуть виділятися із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, але за рахунок земель резервного фонду саме колишнього колективного сільськогосподарського підприємства.
Суд вище зазначав, що на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області згідно інформації № 145/02-21 від 24 червня 2015 року можливо надання ОСОБА_3 земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель резервного фонду за межами населеного пункту.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є, зокрема орган, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі.
Отже, оскільки на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області можливо надання ОСОБА_3 земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель резервного фонду за межами населеного пункту, цими землями розпоряджається Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, відповідно саме цей орган має вирішувати питання, зокрема про виділення паю в натурі.
За змістом ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
З огляду на вищезазначене, цей позов ОСОБА_3 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Отже, з ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 551,20 грн понесених судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст. 16 ЦК України, ст. 122, 152, пунктами 16, 17 Розділу Х Перехідних положень ЗК України, ст. ст. 3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Порядком організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2004 року N 122, ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 64, 79, 88, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України суд,
Задовольнити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (Кіровської) сільської ради Долинського району Кіровоградської області, ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про зобовязання вчинити дії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення виготовлений 13 жовтня 2017 року.
Суддя Долинського районного суду ОСОБА_8