Справа № 583/2743/17
У Х В А Л А

04 жовтня 2017 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали заяви

ОСОБА_1

заінтересована особа: Управління Держгеокадастру у Охтирському районі Сумської області

про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2017 року представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якому просить встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, державного акту серія СМ № 104626, виданого 21.09.2004 р. на земельну ділянку , яка знаходиться в с. Олешня Охтирського району, виданий на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації від 30.03.2004 р. № 186, площею 4,174 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 336.

Суддя, дослідивши заяву та додані до неї документи, приходить до висновку про повернення її заявнику, з огляду на наступне.

Згідно Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільного і кримінального справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. (ч.1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII ).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільного і кримінального справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» питання про підсудність справ визначається ЦПК, зокрема: розділом II - щодо справ наказного провадження; главою 1 розділу III - щодо справ позовного провадження; розділом IV - щодо справ окремого провадження; розділами VI, VII - щодо заяв (скарг) стягувача, боржника, інших учасників виконавчого провадження, заяв (подання) державного виконавця з питань, пов'язаних з виконанням судових рішень; главами 1 і 2 розділу VII-1 - щодо заяв про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів; главами 1 і 2 розділу VIII - щодо клопотань про визнання, звернення до виконання рішень іноземних судів; статтею 404 - щодо заяв про відновлення втраченого судового провадження; статтею 414 - щодо справ за участю іноземних осіб.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

З поданої заявником заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та доданих до неї документів, зокрема паспорту серії МА 788265, виданого Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області 11.02.2000 року вбачається, що заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.

Враховуючи, що місцем проживання заявника є м. Вовчанськ Харківської області, вищевказана справа територіально не підсудна Охтирському міськрайонному суду Сумської області.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановлюється ухвала.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу повернути заявнику та розяснити їй право на звернення із даною заявою до відповідного суду за місцем його проживання.

Керуючись ст. ст. 234, 257, 115, 121, 210 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Держгеокадастру у Охтирському районі Сумської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Н.Б. Плотникова