АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1360/17 Справа № 175/2747/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 47
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської районної державної адміністрації, треті особи: Кіровська селищна рада, Відділ Держкомзему в Дніпропетровському районі, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про визнання незаконним розпорядження та визнання акту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неврахування доводів та наданих доказів.

Апеляційний суд, вивчивши доводи скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 у позовних вимогах просив: скасувати розпорядження Голови Дніпропетровської районної державної адміністрації (РДА) від 04 лютого 2010 року, визнати Державний акт серії ЯИ № 482057, зареєстрований 29 грудня 2010 року на імя ОСОБА_3, недійсним та застосувати до нього наслідки недійсності правочину; застосувати наслідки недійсності правочину, реституцію, до договорів купівлі продажу земельних ділянок на ім.*я ОСОБА_5-від 28 вересня 2010 року, ОСОБА_4- від 30грудня 2010 року, застосувати наслідки недійсності правочину до Державного акту ЯЛ № 049993 від 12 лютого 2010 року на імя ОСОБА_5, скасувати державну реєстрацію від 30 грудня 2010 року права власності на земельну ділянку за ОСОБА_4 та повернути земельну ділянку до земель резервного фонду.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він, позивач зясував, що земельна ділянка, яка входить до складу водоохоронної зони, була передана у власність третій особі ОСОБА_3 Г за адресою вул. Широка 8-Б у смт. Кіровське Дніпропетровського району на підставі незаконного розпорядження Дніпропетровської РДА, а потім зареєстрована за ОСОБА_5, видано Державний акт. Позивач вважає, що усі ці дії проведено з порушеннями земельного законодавства, межі даної земельної ділянки з ним та іншими сусідами не погоджувались, при приватизації спірної земельної ділянки ОСОБА_3 проект землеустрою не погоджувався, робіт щодо встановлення меж у натурі (на місцевості) не проводилось.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, райсуд в результаті дослідження у судовому засіданні земельної документації, прийшов до висновку, що під час оформлення технічної документації з приводу права власності на земельну ділянку 0,6 га ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 порушень діючого законодавства не допускалося, крім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, яким чином відповідачами порушуються саме його права як землекористувача.

Апеляційний суд, вивчивши доводи скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що рішення повинне бути змінене в частині правового обґрунтування мотивів відмови у позові з наступних підстав.

Як вбачається із позовних вимог, які, між іншим, є неконкретними, в повній мірі незрозумілими, оскільки, серед іншого, ставиться питання про застосування реституції, в тому числі, до договорів купівлі-продажу земельної ділянки, в той час як самі договори не оспорюються, в той же час, вимоги, в основному, пред*явлені до фізичних осіб, з якими мається спір щодо земельної ділянки, зокрема, про визнання недійсними Державних актів, виданих третім особам по справі, наголошується про незаконність дій ОСОБА_3 при приватизації спірної земельної ділянки, що призвело до незаконного продажу нею останньої послідуючим власникам землі - ОСОБА_5 та ОСОБА_4О

Враховуючи зазначені обґрунтування позову, наведені фізичні особи повинні бути залученими до участі у справі у якості відповідачів, однак вони були залучені третіми особами, в зв*язку з чим не можуть нести відповідальність по заявленим вимогам.

Розглядаючи спір, райсуд на наведене увагу не звернув та необґрунтовано розглянув спір по суті, позбавивши вказаних осіб користуватись правами, наданими відповідачу в процесі на підставі правил ст.27 ЦПКУ.

Враховуючи, що закон не наділяє апеляційну інстанцію правом заміни або залучення сторін у якості належних відповідачів, позовні вимоги у заявленому вигляді у зв*язку з допущеним порушенням процесуального закону повинні бути залишені без задоволення. А тому апеляційна інстанція погоджується з рішенням в частині відмови у позові, однак не за висновками та підставами, викладеними райсудом у рішенні, а за порушеною процесуальною процедурою розгляду справи.

З огляду на наведені висновки апеляційного суду, не можуть визнаватись обґрунтованими та давати підстави для скасування рішення доводи, зазначені в апеляційній скарзі як такі, що стосуються суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року змінити в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_6