Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Харитонової Г. Л. , при секретарі Родіній Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить домоволодіння АДРЕСА_1 У даному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте за місцем своєї реєстрації фактично не проживають більше року. Просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: АДРЕСА_1

Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності за участю його представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник позивача - ОСОБА_4, що діяла на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала , просила вирішити справу на підставі наданих нею письмових доказів.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської Кубай Т.В., яка діє на підставі довіреності до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовної заяви, оскільки відповідачка по справі разом зі своїм сином проживають за межами м.Маріуполя, вже на протязі тривалого часу, а саме в Російській Федерації та оформлюють відповідні документи там для отримання громадянства.

Відповідачка у судове засідання не з'явилась , надіслала до суду заяву, якою позов та обставини, викладені у ньому визнала в повному обсязі та зазначила,що вона разом з малолітнім сином ОСОБА_3 мешкає у Росії, плдала документи щодо соромлення громадянства на себе і свого сина , має в Росії постійне місце роботи та проживання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі продажу від 24 травня 2006 року серії ВСР № 820931 належить АДРЕСА_1

Згідно копії домової книги для реєстрації громадян, які мешкають у житловому будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані у зазначеному будинку(а.с.14).

Відповідачка ОСОБА_6 та її син ОСОБА_3 не проживають у АДРЕСА_1 з 2015 року, що підтверджується актом, складеним комісією КСН «Селища Волонтерівка» м. Маріуполя від 05 жовтня 2016 року(а.с.5). Відповідачка ОСОБА_2 працює в ТОВ «Імперія смаку» , що розташоване у м. Югорськ, Тюменської області Росія продавцем з 15.06.2015 року по наступний час. Її син - ОСОБА_3, навчається у 5 класі муніципального бюджетного загальноосвітнього закладу «СШ № 2» м. Югорська . Як відповідачці та і її сину - ОСОБА_3 надано дозвіл на тимчасове проживання до 21.12.2019 року у Ханти-Мансійському АО - Югре Росії.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню та ОСОБА_6 та малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження слід визнати такими, що втратили право користування жилим будинком АДРЕСА_1, оскільки знайшов своє підтвердження факт того, що відповідачка разом зі своїм сином не мешкає за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин .

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 213, 215, 218, 224 - 228 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г. Л. Харитонова