Справа № 450/225/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/3554/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 - відмовлено.Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 1000 гривень.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та задоволити позов. Вважає рішення незаконним, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що суд зробив висновок, що ОСОБА_5 не мешкала з бабою однією сім'єю, при цьому суд не дає оцінки довідці Оброшинської сільської ради №1012 від 21.10.14 року, згідно з якою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 були зареєстровані в будинку за адресою АДРЕСА_1. Крім цього, зазначає, що суд не надав оцінки показам свідків, які повідомили, що ОСОБА_6 проживала з внучкою. Також вказує на те, що відмова суду від проведення судово-психологічної експертизи є безпідставною.

В судове засідання, окрім представника відповідача, решта особи, що беруть участь у справі ( їх представники) не з'явилися. Однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України та те, що інтереси відповідача у судовому засіданні захищала представник.

Клопотання, що надійшло електронною поштою від імені представника позивача ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи з підстав перебування позивача за кордоном та перебування її представника у інших судових засіданнях колегія суддів вважала необґрунтованим, оскільки жодних доказів на підтвердження його доводів подано не було. Так, жодних даних про перебування позивача за межами України не представлено, аналогічно не подано доказів перебування її представника у інших судових засіданнях. При цьому колегія зважає на те, що позивач була повідомлена про судове засідання заздалегідь за більш як місяць до судового засідання (29.06.2017 року, повідомлення про вручення судової повістки позивачу про виклик до суду а.с. 120) та за вказаний період позивач мала можливість навіть у випадку існування наведених обставин забезпечити чи свою особисту явку у судовому засіданні чи явку уповноваженого представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд посилаючись, зокрема, на ст. 23, п.1 ч.2 ст. 1167 ч.2 ст. 1168 ЦК України, ч.2 ст. 3 СК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року тавідмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що, як вбачається з матеріалів справи, постанови про закриття кримінального провадження від 29.07.2014 року, 19.01.2014 року приблизно о 06 год. 30 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по дорозі Львів-Ужгород у напрямку до м. Ужгорода при проїзді її ділянки в районі 16 км + 550 м, що у с. Ставчани, Пустомитівського району, Львівської області, здійснив зіткнення із велосипедом марки «ARDIS Либідь», під керуванням ОСОБА_6. Внаслідок зіткнення ОСОБА_6 від отриманих травм загинула на місці пригоди. За фактом даної дорожньо транспортної пригоди відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000 від 19.01.2014 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України. 29.07.2014 року вищевказане кримінальне провадження закрито у зв'язку із відсутністю у діяннях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 29.07.2014 року. Як зазначив представник відповідача та підтверджується матеріалами справи, потерпілою у даному кримінальному провадженні було залучено лише ОСОБА_7, яка у протоколі допиту вказувала, що її мати ОСОБА_6 проживала з нею та її сім'єю на АДРЕСА_2. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.06.2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 86 108 грн. 00 коп. ( вісімдесят шість тисяч сто вісім гривень 00 копійок). Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16.11.2015 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 червня 2015 року змінено в частині суми стягнення моральної шкоди, зменшивши таку з 86 108 гривень до 50000 гривень. Як вбачається з паспортних даних позивача, остання зареєстрована у АДРЕСА_3 з 20.01.2011 року. Згідно довідки виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Пустомитівського району №58 від 20.01.2014 року, ОСОБА_6 проживала з ОСОБА_7, яка є матір'ю позивача. Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили, що ОСОБА_6 жила в літній кухні, яку побудувала зі своїм чоловіком, в якій були окремо під'єднані світло і газ, бабця працювала на фермі дояркою. Позивачка тривалий час знаходиться на заробітках в Польщі, а тому вони її тривалий час не бачили. Таким чином судом встановлено, що позивач не проживала однією сім'єю зі ОСОБА_6, яка загинула в результаті дорожньо транспортної пригоди за участю відповідача. З метою вирішення питань про загальну психологічну характеристику позивача, які зміни відбулися у її психологічному стані з 19.01.2014 року по теперішній час та чи заподіяна моральна шкода внаслідок смерті її баби, ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.06.2016 року призначено амбулаторну судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні за адресою м. Львів, вул. Кульпарківська, 95. Однак у зв'язку з неявкою ОСОБА_5 на експертизу, матеріали цивільної справи 22.02.2017 року були повернені до суду без проведення такої експертизи. Як зазначив представник позивача, з експертної установи дзвонили один раз про необхідність позивачу з'явитися на експертизу, а поштова кореспонленція їй не надходила. Позивач знаходиться у Польщі. Таким чином, позивач, не прибувши для проведення експертизи, не цікавилася її проведенням та результатами, та не надала доказів заподіяння їй моральної шкоди. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_5 слід відмовити за безпідставністю і недоведеністю.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають.

Як вбачається із матеріалів справи та кримінального провадження №00051 та сторонами не оспорювалсь та не спростовано, - 19.01.2014 року близько 6 год. 30 хв. відповідач керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по дорозі Львів-Ужгород у напрямку до м.Ужгорода при проїзді ділянки в районі 16 км + 550 м, що у с.Ставчани Пустомитівського району Львівської області здійснив зіткнення із велосипедом марки «ARDIS Либідь» під керуванням бабусі позивача ОСОБА_6, внаслідок чого бабуся позивача загинула на місці пригоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України, Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Із матеріалів справи та матеріалів згаданого кримінального провадження, також, вбачається, що позивач є близькою родичкою померлої та членом сім'ї останньої оскільки проживала з нею однією сім'єю.

Вказане судом апеляційної інстанції встановлено із довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію Оброшинської сільської ради №1012 від 21.10.2014 року та копій паспортів позивача та померлої ОСОБА_6 (а.с. 33, 71-72, а.с. 23 Кримінального провадження). Згідно таких доказів позивач (з 25.11.2011 року по даний час) та померла (з 22.01.2006 року до дня смерті) були зареєстровані як такі, що проживають у будинку АДРЕСА_1, власником якого була ОСОБА_6

З позовної заяви, пояснень представника позивача, пояснень свідків, що були допитані судом першої інстанції, також, вбачається, що позивач, її мати, що була визнана потерпілою у кримінальному провадженні та померла ОСОБА_6 фактично проживали у домогосподарстві в АДРЕСА_2, звідки позивач у даній справі була знята з реєстрації 25.11.2010 року та повторно зареєстрована у 2014 році (облікова картка об'єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки (а.с. 55) та довідка Оброшинської сільської ради № 58 від 20.01.2014 року (а.с. 42).

Висновки суду про проживання ОСОБА_6 у літній кухні, а позивача у будинку та перебування періодично на заробітках у Республіці Польща жодним чином не впливають та не змінюють родинних стосунків позивача та її баби та тих фактів, що вона єдина була зареєстрована як член сім'ї баби та фактично з нею і проживала у іншому господарстві ніж місце реєстрації (ст. 3 Сімейного кодексу України).

Крім цього, колегія суддів вважає встановленим, що позивачу, онуці ОСОБА_6 та члену її сім'ї однозначно у зв'язку із смертю баби заподіюється моральна шкода. Така полягає у передчасній втраті близького родича, члена сім'ї, з яким позивач мала близькі стосунки, оскільки з такою (навіть окремо від матері) була зареєстрована у будинку, що належав ОСОБА_6 Втрата передчасно близької людини, внаслідок нанесення ряду тілесних ушкоджень при зіткненні із автомобілем, однозначно спричиняє для позивача душевні страждання, переживання, розпач, непоправну втрату життєвих зв'язків із близькою людиною та ряд інших, які слід вважати тривають протягом тривалого часу. Однак, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, з врахуванням характеру, обсягу та тривалості моральних страждань позивача становить суму меншу ніж заявлена позивачем у позові, а саме 35 тис. грн.

Вказаним доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та саму скаргу задовольнити частково. Рішення суду слід скасувати з ухваленням нового про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача для відшкодування завданої їй моральної шкоди - 35 тис. грн. В задоволенні решти позову слід відмовити.

Відповідно до задоволених вимог позову та скарги слід стягнути судовий збір з відповідача в користь держави.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.2-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2017 року - скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 35 тис. грн. для відшкодування завданої їй моральної шкоди.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1157,52 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра