АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу судді Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2017 року по матеріалам позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «КАПІТАЛ», ОСОБА_3 про визнання вимоги протиправною, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року позивачі звернулись із зазначеним позовом. (а.с.2-4)

Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - п'ять днів з дня отримання ухвали. (а.с.14)

Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «КАПІТАЛ», ОСОБА_3 про визнання вимоги протиправною, визнано неподаною та разом із доданими до неї документами повернуто заявнику. (а.с.33)

В апеляційній скарзі позивачі посилаючись на порушення судом норм процесуального права, незаконність та необґрунтованість ухвали судді Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2017 року, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відкрити провадження у справі. (а.с.35-37)

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були сповіщені повідомленням представнику ОСОБА_4 (а.с. 59-60, 63)

Зважаючи на вимоги ч. 6 ст. 74, ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як видно із ухвали судді Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року, залишаючи подану заяву без руху, суддя виходив із її невідповідності вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України із обґрунтуванням такого висновку, посиланням на те, що позивачами не надано платіжного документа про належну сплату судового збору згідно Закону України «Про судовий збір» у розмірі 640,00 грн., а не 551,20 грн., як сплачено позивачем, не надано копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів для всіх відповідачів, а також не зазначена повна поштова адреса відповідача (відсутній поштовий індекс). (а.с.14)

13 червня 2017 року судом отримано заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про усунення недоліків, виправлену позовну заяву з її копіями для відповідачів. В додатках до вказаної заяви зазначено про подання до суду оригіналу квитанції про доплату судового збору. (а.с.17-32)

Визнаючи неподаною та повернувши заяву, районний суд послався на те, що позивачами не усунені недоліки в повному обсязі, а саме не надано платіжного документа про належну сплату судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», оскільки платіжну квитанцію щодо доплати судового збору в сумі 88,80 грн. подано по іншій справі - за позовом ОСОБА_4 (а.с.33)

З матеріалів позовної заяви вбачається, що на підтвердження сплати судового збору позивачами було надано оригінал квитанції №17 від 03 серпня 2016 року, згідно якої ОСОБА_1 сплачено 551 грн. 20 коп. судового збору за подання до Дарницького районного суду міста Києва позовної заяви.

На виконання ухвали судді Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року, представником позивачів ОСОБА_4 надано оригінал квитанції № 0.0.780872465.1 від 08 червня 2017 року на суму 88 грн. 80 коп., в якій зазначено відомості про платника - ОСОБА_4, призначення платежу - судовий збір за позовом ОСОБА_4 (доплата Дарницький районний суд міста Києва). Будь-які відомості, що вказували б на сплату судового збору ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2, або доплату судового збору за подання до суду позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказана квитанція не містить.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року N 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22 (зі змінами)).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні роз'яснення містяться в п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Таким чином, зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за наданими позивачами та їх представником доказами сплати судового збору мали бути перевірені районним судом.

За наявним в матеріалах позовної заяви повідомленням про вручення поштового відправлення, копію ухвали судді Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 отримав 06 червня 2017 року. (а.с.16)

При цьому, матеріали позовної заяви не містять доказів вручення копії ухвали судді Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року позивачу ОСОБА_2

За таких обставин, висновок судді районного суду про визнання неподаною і повернення позовної заяви є помилковим.

Оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням заяви і доданих матеріалів до суду першої інстанції.

Ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі і з огляду на вимоги ч.1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2017 року скасувати, позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «КАПІТАЛ», ОСОБА_3 про визнання вимоги протиправною, разом із доданими матеріалами повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, у порядку встановленому процесуальним законом.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова

Справа № 22-ц/796/9751/2017

Унікальний номер 753/8748/17-ц

Головуючий у першій інстанції - КоренюкА.М.

Доповідач Левенець Б.Б.