Справа № 642/5256/16-ц
Провадження № 2/642/55/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

11 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Грінчук О.П.,

За участі секретаря Радько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа Ленінський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області про виключення відомостей про померлу особу, яка батька, з актового запису про народження дитини, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ленінський районний у м. Харкова відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області про виключення відомостей про померлу особу, як батька, з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 09.01.1988 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було укладено шлюб. В процесі перебування у шлюбі у ОСОБА_3 і ОСОБА_4 народилась дитина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 01.02.1989 року. 18.12.1991 року шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було розірвано. Також в своїй позовній заяві Позивачем зазначено, що у вересні 1994 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (дівоче прізвище Позивачу не відомо) було укладено шлюб, де в процесі перебування у них народилися діти - ОСОБА_6 та ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2, Відповідач у справі, народила дитину - ОСОБА_8, батьком якої в свідоцтві про народження було записано померлого ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне йому майно. Позивач вважає, що померлий ОСОБА_3 не міг знати, що буде записаний батьком новонародженої дитини - ОСОБА_8, оскільки помер до його народження -ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому звернувся до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні Представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 - заперечувала, посилаючись на положення ст.ст. 104, 122, 133 СК України.

Крім того, на думку представника Відповідача, Позивач не мав право на звернення до суду в рамках ч.3 ст. 137 СК України. В якій зазначено, якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. Тобто дана норма передбачає можливість звернення із позовом про оспорювання батьківства у разі, якщо дитини була записана за життя батька, але він з поважних причин про це не знав.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 09.01.1988 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4, у палаці одружень «Дзержинський» було укладено шлюб за актовим записом № 50, що підтверджується довідкою № 2013 від 11.08.1992 року, виданої за підписом директора палацу одружень «Дзержинський» Жидєлєвої Є.Н.

В процесі перебування у шлюбі у ОСОБА_3 і ОСОБА_4 народилась дитина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 01.02.1989 року.

18.12.1991 року шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було розірвано за актовим записом № 592, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 28.07.1992 року, виданого Виконавчим комітетом Ленінської райради народних депутатів м. Харкова та довідкою № 2013 від 11.08.1992 року.

Також в своїй позовній заяві Позивачем зазначено, що у вересні 1994 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (дівоче прізвище Позивачу не відомо) було укладено шлюб, де в процесі перебування у них народилися діти - ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 27.10.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2, Відповідач у справі, народила дитину - ОСОБА_8, батьком якої в свідоцтві про народження було записано померлого ОСОБА_3.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 30 ЦПК України сторонами у справі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Позивач звернувся до суду із позовом про виключення відомостей про померлу особу, яка батька, з актового запису народження дитини, посилаючись на ч. 3 ст. 137 СК України.

Положеннями ст. 137 СК України, визначено підстави, за яких можливе оспорювання батьківства після смерті особи, яка записана батьком дитини.

Так, ч. 3 ст. 137 СК України визначає, що якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. Отже, виходячи з положень вбачається, що правом щодо оспорювання батьківства наділені спадкоємця першої черги, а саме: дружина, батьки діти. Проте, цим правом вони наділяються виключно за обставин, коли особа з поважних причин не знала, що записана батьком і померла.

Таким чином, в даній статті мова йде про народження дитини та внесення відповідного актового запису ще за життя особи, яка була записана батьком. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що внесений відповідний актовий запис № 15770 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 10 червня 2016 року, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4.

Також згідно матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_8, про що зроблено відповідний актовий запис № 2027 від 10 червня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

В матеріалах справи міститься свідоцтво про шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, запис за № 425.

Керуючись положеннями ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Керуючись положеннями ч. 1 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим. Таким чином, керуючись положеннями норм чинного законодавства шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вважається припиненим з дати смерті чоловіка, ОСОБА_3, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, після смерті чоловіка ОСОБА_2 і до народження дитини, ОСОБА_8 сплинуло сім місяців. За таких обставин підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є застосування ст. 133 Сімейного кодексу України, в якій визначено, що, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Аналізуючи положення ст. 137 СК України, вбачається можливість спадкоємців щодо оспорювання батьківства особи, що померла до народження дитини за умови подання ним (померлою особою) за життя до нотаріуса заяви про невизнання свого батьківства. Позивачем до матеріалів справи подібна заява долучена не була, питання щодо витребування таких доказів не поставало, що дає підстави вважати, що померлий ОСОБА_3 за свого життя із подібною заявою не звертався.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана надати суду докази, на які вона посилається в якості обґрунтування та заперечення проти позовних вимог, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання Позивача на ч. 3 ст. 137 СК України не може бути підставою для звернення до суду, оскільки в такому випадку актовий запис щодо особи, як батька дитини має вчинятися за життя. У випадку ж Позивача можливе застосування ч. 1 ст. 137 СК України, в якому визначена можливість оспорювання факту батьківства особи, що померла до народження дитини, проте обов'язковою умовою, що надає право для звернення до суду із позовом є звернення за життя особи до нотаріуса із заявою про невизнання свого батьківства.

Верховний Суд України, в свою чергу, також у пункті 12 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» дав наступні роз'яснення з цього приводу:

«Статтею 137 СК передбачено можливість оспорювання батьківства й після смерті особи, записаної батьком дитини. Якщо така особа померла до народження дитини, оспорити батьківство мають право спадкоємці цієї особи за умови подання нею за життя заяви нотаріусу про невизнання свого батьківства. У разі настання смерті особи після оспорення нею свого батьківства в суді, її спадкоємці можуть підтримати позовну заяву відповідно до положень статті 37 ЦПК про процесуальне правонаступництво в цивільних справах. Коли ж померла особа не знала про те, що її записано батьком дитини, оспорити батьківство вправі її спадкоємці першої черги за законом, названі у статті 1261 Цивільного кодексу України: дружина, батьки й діти.»

Таким чином, стаття 137 СК встановлює три винятки для оспорювання батьківства після смерті цієї особи, яка записана батьком дитини іншими особами. Це:

1) подання особою письмового заперечення свого батьківства до народження дитини через нотаріальну контору (частина 1 статті 137 СК);

2) пред'явлення ним за життя позову до суду про виключення запису про нього як батька дитини з переводом цих прав на правонаступника (частина 2 статті 137 СК);

3) відсутність у нього з поважних причин інформації про запис батьком дитини (частина 3 статті 137 СК).

Інших випадків щодо можливості оспорювання батьківства, особи, яка померла законом не встановлено.

У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

На підставі викладеного вище, а також керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 104, 122, 133, 137 СК України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа Ленінський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області про виключення відомостей про померлу особу, яка батька, з актового запису про народження дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Ленінський районний суд м. Харкова.

Головуючий: