Справа № 2-1470/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам"янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Новояричівської селищної ради, третя особа: Червоноградське МБТІ про встановлення межі між сумісними земельними ділянками,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до ОСОБА_4, Новояричівської селищної ради, третя особа: Червоноградське МБТІ про встановлення межі між сумісними земельними ділянками, обґрунтовуючи позов тим, що 11 квітня 2000 року позивач купила будинок № АДРЕСА_1 з господарськими спорудами. Належна до будинку позивачки земельна ділянка стикується з земельною ділянкою, яка відноситься до будинку АДРЕСА_2, власником якого є відповідачка, ОСОБА_4 Вважає, що відповідачка самовільно захопила частину земельної ділянки, належної до її будинку, чим унеможливила їй його повноцінного обслуговування. Земельний спір між позивачкою та відповідачкою розглядався Новояричівською селищною радою, яка після цього, визнавши факт не спів падання фактичних замірів земельних ділянок в АДРЕСА_2; АДРЕСА_1 промірами, нанесенними у технічній документації Червоноградського МБТІ, прийняла рішення закріпити за позивачкою та відповідачкою земельні ділянки з такими розмірами, які є станом на 06.03.2008 року. Просила суд постановити рішення, яким усунути порушення її права користування на земельну ділянку, належну до будинку № АДРЕСА_1, в рамках промірів, нанесених у технічній документації Червоноградського МБТІ з боку ОСОБА_4 та зобов»язати її звільнити самозахоплену частину належної їй в користування земельної ділянки. Акт Новояричвівської селищної ради від 06.03.2008 року та Акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 06.03.2008 року визнати протиправними та скасувати.

07.04.2011 року позивачка звернулась до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративне судочинство та просила суд визнати протиправними та скасувати акт Новояричівської селищної ради від 06.03.2008 року і акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 06.03.2008 року.

Ухвалою суду від 16.05.2016 року замінено первісного відповідача ОСОБА_4 на відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою : АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просила позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_1 позов не визнав, посилаючись, що він необґрунтований і на пропущення позивачем строку звернення до суду.

Представник Новояричівської селищної ради в судове засідання нге з»явився, хоча належно був повідомлений судом про дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованими поштовими відправленнями № 511; 259, не попередив суд про причину неявки.

Представник Червоноградськеого МБТІ в судове засідання не з»явився, до початку судового засідання представив повідомлення у якому просив справу розглядати без участі представника Червоноградського МБТІ, посилаючись на те, що земельні питання не є компетенцією БТІ.

Суд вважає, що позов не підлягає задовленню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, копії договору купівлі-продажу житлового будинку серіїї НОМЕР_1 від 11.04.2011 р. позивач, ОСОБА_7 купила у ОСОБА_8 житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 65.

Згідно матеріалів справи, копії реєстраційного посвідчення серіїї НОМЕР_2, за реєстровим № 126, житловий будинок (будинковолодіння), розташоване в АДРЕСА_1 в цілому зареєстрований за ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України ( в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі ( на місцевості ), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - право власності або користування земельною ділянкою підтверджується державним актом про право власності або договором оренди земельної ділянки відповідно.

Однак, позивач не надані документи, що посвідчують її право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, копії акту Новояричівської селищної ради від 06.03.2008 року за ОСОБА_2 закріплено земельні ділянки з такими розмірами, які відповідають дійсності станом на 06.03.2008 року.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений ст.123 ЗК України, відповідно до якого надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою АРК, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Таким чином, у позивача ОСОБА_2 відсутній документ, що посвідчує її право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У відповідності до ч. 3 ст.10 та ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_2 не доведено порушення її прав у користуванні земельною ділянкою, а тому позов задоволенню не підлягає.

Заперечення представника відповідача ОСОБА_1, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з позовом до суду, суд до уваги не приймає з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України строк позовної давності застосовується відносно порушеного права. В даному випадку позивач не довела порушення її права, а тому в позові слід відмовити у зв'язку з тим, що він не обґрунтований, а не за пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,214-215,218, 256 ЦПК України, ст. ст. 123, 125; 152, Земельного Кодексу в редакції закону від 25.10.2001 р.,- в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Новояричівської селищної ради, третя особа: Червоноградське МБТІ про встановлення межі між сумісними земельними ділянками - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя :