У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П.,Кадєтової О.В.,
Євтушенко О.І.,Карпенко С.О.,
розглянувши в судовому засіданні заяву заступника прокурора м. Києва про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом прокурора Святошинського району м. Києва в інтересах держави в особі Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договору іпотеки недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року прокурор Святошинського району м. Києва звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва») до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати недійсним договір іпотеки укладений 23 червня 2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, щодо передачі в іпотеку квартири АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі за №860. Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_8 на користь територіальної громади міста Києва в особі Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації об'єкт нерухомого майна, а саме згадану квартиру, вартістю 405 тис. грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року позовні вимоги прокуратури Святошинського району м. Києва в інтересах держави в особі Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки укладений 23 червня 2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо передачі в іпотеку квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі за № 860. Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_8 на користь територіальної громади міста Києва в особі Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації об'єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1, вартістю 405 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2016 року рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року скасовано, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року залишено в силі.

У грудні 2016 року заступник прокурора м. Києва звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат, пов'язаних з оплатою судового збору, сплачених заявником при поданні касаційної скарги в розмірі 4 384,80 грн.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦПК України в рішенні суду касаційної інстанції зазначаються, крім іншого, висновок суду про скасування або зміну рішення, задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково, вказівку щодо розподілу судових витрат, строку і порядку набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 5 ст. 88, п. 10 ст. 346 ЦПК України суд касаційної інстанції змінює розподіл судових витрат, робить вказівки щодо їх розподілу, якщо цим судом, не передаючи справи на новий розгляд, змінюється оскаржуване судове рішення або ухвалюється нове.

Виходячи із положень цих норм, суд касаційної інстанції може ухвалити додаткове рішення у разі, коли ним скасоване рішення судів першої чи апеляційної інстанцій та ухвалене нове рішення чи змінено їх, і за наявності підстав, передбачених ст. 220 ЦПК України.

Установлено, що за звернення з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року заступником прокурора м. Києва сплачено судовий збір у розмірі 4 384,80 грн.

Враховуючи викладене та те, що при постановленні судом касаційної інстанції ухвали від 05 жовтня 2016 року, яким касаційну скаргу заступника прокурора м. Києва було задоволено, не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити, а сплачений заявником за платіжним дорученням від 28 березня 2016 року № 341 судовий збір в розмірі 4 384,80 грн стягнути зі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з кожного в рівних частинах.

Керуючись статтями 88, 220, 346 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Заяву заступника прокурора м. Києвазадовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_2, 02090), ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, АДРЕСА_3, 03113), ОСОБА_8 (ідентифікаційний код НОМЕР_3, АДРЕСА_4, 04201) на користь прокуратури міста Києва (код ЄДРПОУ 0291009, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок 1062) судовий збір у розмірі по 1461,60 грн (одна тисяча чотириста шістдесят одна гривна 60 коп.) з кожного.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко