Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-269/07 Головуючий у 1-й інст. Замега І.І.
Категорія 52 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3,

на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 17 липня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 17 липня 2007 року позов задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Накладено заборону на відчуження майна та житла неповнолітньої дитини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 без згоди органу опіки та піклування Любарської районної державної адміністрації. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення суду у частині накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_2. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд помилково наклав заборону на вказане нерухоме майно, яке на той час належало йому, членам його сімї, у тому числі його матері ОСОБА_5, спадкоємцем якої він є. Накладення такої заборони порушує його право власності та спадкування за законом після смерті матері.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України (у редакції на час ухвалення рішення) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що позовною вимогою ОСОБА_1 було позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Будь-яких інших заяв про збільшення позовних вимог у частині заборони на відчуження майна та житла неповнолітньої дитини позивач у відповідності до ст. 31 ЦПК України не подавала.

З наданого ОСОБА_3 свідоцтва про право власності від 28 грудня 2001 року, квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної власності йому та членам його сімї: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 (а.с. 56). ОСОБА_5 26 грудня 2016 року померла та залишила заповіт на все своє майно своєму сину ОСОБА_3 (а.с. 57-58). Відповідно до змісту інформаційної довідки №94842934 від 17.08.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру на спірну квартиру накладений арешт відповідно до оскаржуваного судового рішення.

ОСОБА_3 зазначає, що дізнався про заборону відчуження належного йому на праві спільної приватної власності майна у нотаріальній конторі, куди він звернувся за оформленням спадкових прав після смерті матері.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у частині накладення заборони на квартиру АДРЕСА_4 підлягає скасуванню, оскільки ухвалено судом поза межами позовних вимог з порушенням норм процесуального права та порушенням прав та інтересів особи, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Любарського районного суду Житомирської області від 17 липня 2007 року в частині накладення заборони на відчуження майна та житла, неповнолітньої дитини ОСОБА_4, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, скасувати.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: