Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/4206/17 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Звягель Ресурс», публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору поруки недійсним та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя особа - ТОВ «Торговий дім «Звягель Ресурс» про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 3 листопада 2014 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений договір поруки, предметом якого є надання поруки перед кредитором за виконання ТОВ «Торговий дім «Звягель Ресурс» обов'язків за угодами приєднання до п.1.1.2 розділу 3.1.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг (Угода1), п. 1.1.2 розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг (Угода 2).

Вказує, що зазначені угоди не були надані йому для ознайомлення перед підписанням договору поруки.

Крім того, договір поруки не містить ідентифікації «Угоди 1» та «Угоди 2», не зазначені реквізити, термін дії, сторони, обсяг зобов'язань, отже, забезпечує не чітко виражене зобов'язання, яке не може вважатися дійсним через недосягнення між сторонами договору згоди щодо усіх його істотних умов.

З урахуванням викладеного вище, просив суд встановити факт неукладення договору поруки № POR242 від 3 листопада 2014 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», а також визнати недійсним вказаний договір.

У квітні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подано зустрічну позовну заяву, в якій позивач зазначив, що 19 червня 2013 року ТОВ «Торговий дім «Звягель Ресурс» підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої товариство приєдналося до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, що розміщені у мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування від 19 червня 2013 року, та взяло на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Згідно з даним договором товариству встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що визначено та врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг, відповідно до п. 3.2.1.1.16 яких при укладанні договорів та угод чи вчиненні інших дій, що свідчать при приєднання клієнта до даних умов, банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладення договорів та угод у письмовій формі.

Окрім того, позивач вказав, що свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ТОВ «Торговий дім «Звягель Ресурс» кредитний ліміт у розмірі 500000 грн.

Проте товариством порушені зобов'язання за договором обслуговування кредитних лімітів, та станом на 26 квітня 2017 року ТОВ «Торговий дім «Звягель Ресурс» має заборгованість у розмірі 564689 грн., у тому числі й заборгованість зі сплати тіла кредиту у сумі 436868,29 грн.

Зобов'язання за вказаним договором забезпечено порукою відповідно до договору поруки № POR242 від 3 листопада 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

З урахуванням викладеного вище, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 436868,29 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 травня 2017 року первісний позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір поруки №POR242 від 3 листопада 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

В задоволенні решті вимог відмовлено.

Зустрічний позов залишено без задоволення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове - про задоволення зустрічного позову.

Зокрема, вважає помилковим висновок суду про те, що оспорюваний договір поруки з моменту його укладення не є належною підставою для набуття його сторонами прав та обов'язків, зокрема, права відповідача змінювати основне зобов'язання із збільшенням обсягу відповідальності позивача без погодження такої зміни з ним із збереженням поруки, яке не було визначене з самого початку.

Підписуючи та погоджуючи кредитування рахунку ТОВ «Торговий дім «Звягель Ресурс», ОСОБА_1, який на той час був керівником даного товариства, за будь-яких обставин був ознайомлений з умовами та сумою кредитування та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору, а відтак був ознайомлений й зі своєю відповідальністю як поручителя.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримав апеляційну скаргу.

На думку представника ОСОБА_1, апеляційна скарга є безпідставною.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За правилами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. ст. 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 19 червня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та директором ТОВ « Торговий Дім ЗвягельРесурс» ОСОБА_1 підписана заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якої останній, діючи як керівник товариства, погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, які розміщені на сайті банку ( www. рb. ua), тарифами банку, які разом із заявою становлять договір банківського обслуговування.

На підставі даного договору ТОВ «Торговий Дім ЗвягельРесурс» встановлений кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і товариства, що визначено та врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг, відповідно до п. 3.2.1.1.16 яких при укладанні договорів та угод чи вчиненні інших дій, що свідчать при приєднання клієнта до даних умов, банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладення договорів та угод у письмовій формі.

Умовами також передбачена можливість зміни банком ліміту в односторонньому порядку ( п.п.3.2.1.1.6., 3.2.1.1.7).

Наявна в матеріалах справи виписка з рахунку свідчить про те, що кредитний ліміт за даною угодою становив 500000 грн.

Оскільки боржник належним чином не виконував умови договору, виникла заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 436868 грн. 29 коп.

Вказана обставина підтверджується розрахунком, наданим ПАТ КБ «ПриватБанк». Будь-яких доказів на спростування суми боргу суду не надано.

В судовому засіданні також встановлено, що 3 листопада 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений договір поруки, відповідно до якого останній зобов'язувався нести відповідальність перед кредитором за неналежне виконання ТОВ «Торговий Дім Звягель Ресурс» зобов'язань за угодами -приєднаннями до 1.1.1 розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг, далі Угода1, та до 1.1.2 до розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг ( Угода 2).

Договором також передбачено, якщо під час виконання «Угоди 1», «Угоди 2» зобов'язання боржника, що забезпечені цим договором, збільшуються, внаслідок чого збільшується відповідальність поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за «Угодою 1» та «Угодою 2» в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у том ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, ОСОБА_1, уклавши договір поруки, в якому надав згоду на зміну зобов'язань позичальника за договором кредиту, зобов'язаний нести відповідальність за неналежне виконання товариством умов кредитного договору.

Оскільки ОСОБА_1 при підписанні заяви від імені ТОВ «Торговий Дім Звягель Ресурс», був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг та надав згоду нести відповідальність як поручитель, підстави для визнання недійсним договору поруки відсутні.

З огляду на вищезазначене, рішення слід скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309,313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити .

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 436868 грн. 29 коп. та 7208 грн. 32 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді: