Справа № 591/3731/16-ц
Провадження № 2/591/207/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

при секретарі - Сітало Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до СМОГ ГБК «Харківський», 3-я особа - ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування рішеннь, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є членом СМОГ ГБК «Харківський» з 2006 року, за час його членства в ГБК йому було надано для будівництва гаражів та експлуатації безстроково дві земельні ділянки. Одну земельну ділянку площею 28 кв.м. він отримав у користування 16.09.2006 року, згідно членської книжки номер гаражу 76. Другу земельну ділянку площею 24 кв.м він отримав у користування 11.10.2006 року, але номера гаражу не присвоєно. Дана земельна ділянка площею 24 кв.м знаходиться навпроти земельної ділянки позивача № 76. Увесь час він вчасно сплачував членські внески за надані йому у користування земельні ділянки, про що вказано в його членських книжках. Навесні 2014 року до нього звернувся ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з пропозицією відмовитися від земельної ділянки площею 24 кв.м., за що йому буде надана інша земельна ділянка, але він відмовився від цієї пропозиції. Згодом на вказаній ділянці площею 24 кв.м. невідомі особи розпочали будівництво. В ході розгляду цивільної справи за його позовом до до Сумського міського обєднання громадян гаражно-будівельного кооперативу «Харківський» про зобовязання припинити самочинне будівництво на земельній ділянці площею 24 кв.м,; зобовязання відновити становище земельної ділянки площею 24 кв.м,; зобовязання внести в членську книжку позивача номер гаража 67, земельної ділянки площею 24 кв.м, що розташована в м. Суми по вул. Черепіна, 23 на території СМОГ ГБК «Харківський» наданій в користування позивачу 11.10.2006 року згідно членської книжки відповідачем були надані два протоколи засідання правління СМОГ ГБК «Харківський»: №9 від 10.04.2015 року про відібрання у нього земельної ділянки та №11 від 14.05.2015 року про надання даної земельної ділянки ОСОБА_2 вважає вказані рішення відповідача незаконними, оскільки вони прийняті неповним складом правління. Окрім того, у звязку з вилученням у нього земельної ділянки фактично було припинено його членство у кооперативі. В супереч положенням ст. 15 Закону України «Про кооперацію» рішення правління про позбавлення його земельної ділянки не було затверджене загальними зборами кооперативу. З протоколу засідання правління не зрозуміло ким саме є ОСОБА_2 членом кооперативу, чи особою, яка виявила бажання вступити в кооператив. Зазначив, що Статут відповідача в редакції 2011 року суперечить вимогам Закону України «Про громадські обєднання» та не був приведений у відповідність до його вимог, а тому положення цього Статуту не могли бути застосовані відповідачем. Просить визнати недійсним рішення правління СМОГ ГБК «Харківський» № 9 від 10.04.2015 року та №11 від 14.05.2015 року та скасувати протоколи засідання правління СМОГ ГБК «Харківський» № 9 від 10.04.2015 року та №11 від 14.05.2015 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Представники відповідача позов заперечили та зазначили, що позивач не у повному обсязі сплатив внесок за другу земельну ділянку, а тому йому було відмовлено у її наданні. Замість цього вказана земельна ділянка була надана ОСОБА_2, який у повному обсязі сплатив внесок. Зазначили, що Закон України «Про кооперацію» не регулює діяльність СМОГ ГБК «Харківський», оскільки відповідач є громадським обєднанням, що діє на підставі відповідно законодавства яке регулює діяльність саме громадських обєднань. Пояснили, що жодних рішень про надання позивачу у користування земельної ділянки площею 24 кв.м. не приймалося.

Представник ОСОБА_2 позов заперечив, посилаючись на його необґрунтованість та наявність Рішення Апеляційного суду Сумської області з приводу спірної земельної ділянки. Також пояснив, що ОСОБА_2 є членом СМОГ тривалий час та має у користуванні гараж № 66. У звязку з потребою у другій земельній ділянці, він сплати другий пайовий внесок та йому у користування була надана друга земельна ділянка на який він збудував гараж та впорядкував підїзну дорогу.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши фактичні обставини справи в межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами поданими сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів реєстраційної справи СМОГ ГБК «Харківський» вбачається, що Сумське обєднання громадян Гаражно-будівельний кооператив Харківський є громадським обєднанням, що діяло на час виникнення спірних правовідносин (2015 рік) на підставі статуту в редакції 2011 року, який зареєстрований у встановленому законом порядку.

Статут відповідача був затверджений рішенням загальних зборів від 25 серпня 2004 року, зареєстрований рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 5 жовтня 2004 року № 690 з видачею свідоцтва № 179. В послідуючому до нього вносились зміни, в тому числі затверджені рішенням загальних зборів, протокол № 3 від 1 грудня 2011 року, зареєстровані рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20 грудня 2011 року № 790 (нова редакція). До цього діяв статут в редакції, затвердженій рішенням загальних зборів від 17 травня 2008 року, протокол № 4, зареєстрованій рішенням виконкому Сумської міської ради від 3 червня 2008 року № 273.

Пункт 4 Статуту в редакції 2011 року визначає порядок утворення і діяльності керівних органів обєднання, зокрема, обрання правління відноситься до компетенції загальних зборів членів обєднання; голова правління, його заступник, скарбник обирається правлінням (п. 4.3.3); вищим керівним органом є загальні збори членів організації (п.4.1); для вирішення будь-якого питання необхідна присутність не менше 3/4 членів обєднання (п. 4.2.4).

Рішенням загальних зборів СМОГ ГБК «Харківський» від 26.12.2014 року (протокол № 3 а.с. 210 т. 2) було обране правління з пяти осіб, в тому числі ОСОБА_4, який був обраний головою правління.

Вказані рішення на час розгляду даної справи є чинними.

Посилання представника позивача на недійсність вказаного Статуту не заслуговує на увагу, оскільки він недійсним у встановленому законом порядку не визнавався.

Закон України «Про громадські обєднання», на який посилається позивач, уведений в дію з 01.01.2013 року.

За положеннями п. 4 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про громадські обєднання» громадські організації, їх спілки (союзи, асоціації, інші об'єднання громадських організацій), легалізовані на день введення цього Закону в дію шляхом реєстрації або повідомлення про заснування, не потребують відповідно перереєстрації або повторного подання документів для повідомлення. Статути (положення) громадських організацій, спілок громадських організацій мають бути приведені у відповідність із цим Законом протягом п'яти років з дня введення його в дію. Реєстрація змін до статуту (положення), пов'язаних з введенням цього Закону в дію, здійснюється без справляння плати за реєстраційні дії протягом п'яти років з дня введення цього Закону в дію.

З наведеного вбачається, що строк у продовж якого Статути громадських обєднань мають бути приведені у відповідність до цього закону на час виникнення спірних правовідносин ще не сплинув, оскільки такий строк визначений законодавцем до 01.01.2018 року.

Законом України Про громадські обєднання, зокрема, передбачено, що порядок діяльності громадських обєднань врегульовано даним законом та їх статутами; основним документом громадського обєднання, який регулює його діяльність, є статут.

Відповідно до ст. ст. 2, 3 вказаного Закону, його дія поширюється на суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об'єднань в Україні; передбачене право членів (учасників) громадського об'єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об'єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 11 вказаного Закону, статут має містити відомості про повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління громадського об'єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об'єднання, та її заміни.

Відповідно до Статуту СМОГ «ГБК «Харківський» в редакції 2011 року СМОГ ГБК «Харківський» є громадською організацією, що здійснює свою діяльність у відповідності до Конституції, Закону України «Про об1єднання громадян», ЗК України, ЦК України, ПК України, ГК України та згідно до вимог діючого законодавства України.

Організація є юридичною особою, яка для досягнення мети своєї діяльності має право від свого імені укладати угоди (контракти), набувати майнових та особистих прав та нести відповідальність, що повязані з її діяльністю.

Організація може мати у власності кошти та інше майно, .. набуває право власності на кошти та інше майно, передане йому засновниками, … набуте від вступних та членських внесків…..

Управління Організацією здійснюється загальними зборами вищій керівний орган, Правління постійно діючий керівний орган, Ревізійна комісія контролюючий орган.

До виключних повноважень загальних зборів віднесено (п 2.3) прийняття статуту, внесення до нього змін та доповнень; визначення, час і розміри плати вступних внесків та внесків на утримання, території, підїздів, охорону майна; затвердження річного плану роботи і звіт про його виконання; визначення та затвердження основних та перспективних напрямків діяльності Організації; затвердження документів, що регламентують правила внутрішнього розпорядку та стосунки в середини Організації, а також взаємодію Організації з іншими організаціями та установами; прийняття рішень про створення установ і організацій для виконання статутних завдань порядку, встановленому законодавством України;, розгляд скарг на роботу правління і ревізійної комісії; обрання правління і ревізійної комісії; передача частини своїх повноважень правлінню; ліквідація Організації; прийняття рішень з усіх питань діяльності Організації, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції правління та ревізійної комісії.

Правління, як виконавчий орган Організації, наділений Статутом наступними повноваженнями: збирати внески від членів Організації; затвердження планів та звітів про їх виконання, щорічного кошторису; прийняття в члени Організації і виключення з неї; організації охорони Організації; керівництво Організацією …. До компетенції Правління відносять усі питання діяльності Організації, крім тих, які згідно законодавства України та цього Статуту відносяться до виключної компетенції Загальних зборів.

Як вбачається з Статуту земельна ділянка площею 0,6395 га є власністю СМОГ ГБК «Харківський» на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 АЖ№746876.

Розвязуючи спір з приводу спірної земельної ділянки площею 24 кв.м.,апеляційний суд Сумської області у своєму Рішенні від 30 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського міського обєднання громадян «Гаражно будівельний кооператив «Харківський» про зобовязання припинити самочинне будівництво, відновити становище земельної ділянки, внести записи в членську книжку встановив наступні обставини, які не підлягають доказуванню:

Рішенням Сумської міської ради від 25 лютого 2009 року СМОГ ГБК «Харківський» надано у власність земельну ділянку за адресою: м. Суми. вул. Черепіна, 23 площею 0,6395 га. Цільове призначення земельної ділянки: землі житлових, житлово будівельних, гаражно - і дачно будівельних кооперативів під розміщення авто гаражного кооперативу.

На підставі вказаного рішення міської ради, СМОГ ГБК «Харківський» видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,6395 га за адресою: м. Суми. вул. Черепіна, 23.

27 лютого 1998 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради проведено державну реєстрацію СМОГ ГБК «Харківський».

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 05 жовтня 2004 року кооператив було легалізовано шляхом його реєстрації. Основна мета діяльності кооперативу експлуатація гаражів, їх охорона і колективне управління.

Згідно зі статутом СМОГ ГБК «Харківський», затвердженим рішенням загальних зборів кооперативу 01 грудня 2011 року, гаражно будівельний кооператив є громадською організацією, яка створена шляхом обєднання громадян для задоволення та захисту їх законних соціальних, економічних, творчих, національно культурних та інших спільних інтересів. Організація створена рішенням загальних зборів від 25 серпня 2004 року та здійснює свою діяльність на підставі статуту у відповідності до Конституції України, Закону України «Про обєднання громадян», Земельного кодексу, Цивільного кодексу, Податкового кодексу, Господарського кодексу та згідно вимог чинного законодавства України.

Із п.п. 2.3, 2.4, 2.13 Статуту, у редакції чинній станом на 2008 рік, вбачається, що члени кооперативу індивідуально здійснюють будівництво гаражів за рахунок власних коштів по проектам, затверджених в установленому порядку власними силами і коштами, чи за допомогою підрядчиків. Контроль за будівництвом гаражів і прибудовами здійснюється правлінням кооперативу і державними органами архітектури.

Згідно з п.п. 2.6, 2.7 Статуту будівництво нового гаража проводиться тільки при наявності затвердженої технічної документації і за згодою з правлінням та його дозволу. При будівництві нового гаража правління заключає договір, в якому передбачає порядок і строки будівництва.

Протоколом засідання засновників автогаражного товариства «Харківський» від 02 лютого 2005 року вирішено, що вступний внесок у товариство за кожну земельну ділянку становить 20000 грн. з умовою прийняття у члени після його сплати. Термін будівництва визначено 2 роки, в разі невиконання цих умов, після закінчення терміну відведеного для будівництва гаража вступний внесок не повертається .

Протоколом загальних зборів від 26 грудня 2014 року встановлено, що вступний внесок за кожну земельну ділянку складає 25000 грн..

Відповідно до двох членських книжок ОСОБА_1 є членом кооперативу з 2006 року. В членській книжці за 2006 рік є відмітка про площу земельної ділянки 24 м.кв., а в книжці за 2007 рік вказана площа гаража 28 м.кв. за номером 76. В даному випадку йде спір з приводу земельної ділянки під гараж площею 24 кв.м., яка тривалий час не використовувалася, у звязку з її упорядкуванням. Вказане вбачається із змісту протоколу від 02 лютого 2005 року, яким і було визначено вступний внесок у розмірі 20000 грн.

Згідно ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основним обовязком члена кооперативу є виконання своїх зобовязань перед кооперативом та сплата визначених статутом кооперативу внесків.

Згідно із протоколом засідання № 9 від 10 квітня 2015 року позивачу було відмовлено в наданні ділянки у звязку з несплатою внесків у повному обсязі та вирішено передати її іншій особі згідно черги .

Відповідно до протоколу засідання № 11 від 14 травня 2015 року передано ОСОБА_2 у постійне користування вільну земельну ділянку № 67. ОСОБА_2 за квитанціями від 29 квітня та 14 травня 2015 року сплатив членський внесок у розмірі 25000 грн.

ОСОБА_1 сплатив до кооперативу вступні внески у наступних розмірах: 16 вересня 2007 року 12000 грн., 22 січня 2009 року 10000 грн. та 3000 грн.., тобто усього в розмірі 25000 грн., замість 40000 грн. за дві ділянки під гаражі, як було це визначено протокольним рішенням засновників кооперативу, яке ніким із членів кооперативу не оскаржувалось, тобто на протязі всього часу члени кооперативу погодили питання щодо визначення розміру вступних внесків.

Посилання позивача на те, що він у повному обсязі сплатив вступний внесок за земельну ділянку площею 24 кв.м. (яку позивач позначив номером 67) на заслуговує на увагу, оскільки воно спростовується наведеним вище Рішенням апеляційного суду Сумської області.

Також судом встановлено, що позивач до цього часу є членом СМОГ ГБК «Харківськи» та рішень про виключення його з числа членів організації не приймалося. Оскільки оспорюване рішення від 10.04.2015 року, яке оформлене протоколом № 9, стосується відмови у наданні ОСОБА_1 другої земельної ділянки, а не її вилучення чи виключення позивача з числа членів громадської організації. .

Виходячи з наведених вище положень закону та Статуту, прийняття такого рішення про відмову у наданні земельної ділянки, як й прийняття рішення про надання частини земельної ділянки що перебуває у власності відповідача іншій особі, відносить саме до компетенції Правління, як постійно діючого керівного органу юридичної особи.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто саме власнику чи уповноваженому ним органу належить визначена законом можливість використовувати та експлуатувати майно, можливість вирішення долі цього майна, в тому числі передача в оренду.

Згідно з положеннями ст. 319 ЦК саме власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не надав до суду належних доказів про сплату ним коштів за спірну земельну ділянку у повному обсязі, про прийняття уповноваженим органом відповідача рішення про передачу спірної земельної ділянки, суд вважає заяву позивача про те, що саме спірна земельна ділянка призначалась йому у користування, лише припущенням самого позивача, яке жодними належними доказами не підтверджене.

Суд вважає, що будь-яких доказів на підтвердження порушення прав позивача під час прийняття оспорюваних рішень, суду не надано, оспорювані рішення прийняті уповноваженим органом у межах його повноважень, а відтак заявлені вимоги не ґрунтуються на законі, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-3, 5, 6, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги.

Суддя