Справа № 694/152/17
провадження 2/694/185/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

14.04.2017 року м. Звенигородка Звенигородський районний суд Черкаської області в складі: головуючої - судді Гончаренко Т.В.,

при секретарі Блискавці А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 35050 гривні 29 копійок, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 98 201 гривень 78 копійок, а також додаткових витрат на дитину у розмірі 3500 гривень 00 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 25.07.2011 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісячно, починаючи з 20.07.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач від сплати аліментів ухиляється, про місце роботи навмисно не повідомляє. Через злісне ухилення від сплати аліментів ОСОБА_2, матеріальне становище позивачки та її сина значно погіршилося, позивач не має змоги самостійно утримувати сина та забезпечувати належний матеріальний стан, дитина постійно хворіє, є інвалідом та має основне захворювання, що проявляється в дитячому церебральному паралічу подвійної геміплегії.. Також, у звязку з наявними хворобами, син у період з 2011 року по цей день на його лікування було витрачено значну суму коштів, так як син знаходиться на обліку у лікаря з діагнозом ДЦП, мікроцефалія, спастичний квадрипарез тому він потребує постійного лікування та догляду. В результаті ухилення відповідача від сплати аліментів, а також від участі у додаткових витратах на дитину, вона вимушена звернутися до суду.

Сторони, будучи своєчасно та належним чином сповіщеними про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися. Позивач звернулася із заявою про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Відповідач ОСОБА_2 також звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги повністю визнав та не заперечує проти їх задоволення в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що судовим наказом Шполянського районного суду Черкаської області від 25.07.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісячно, починаючи з 20.07.2001 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.15).

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Звенигородського міськрайонного управління юстиції видано довідку-розрахунок про розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 20.07.2011 року по 01.01.2017р. на суму 35050,29 грн., тобто аліменти ОСОБА_2 не сплачувалися (а.с.25).

Порядок стягнення аліментів визначено у ст.74 Закону «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року за №606-ХІV (далі Закон №606-ХІV), а також у статтях 194 - 197 СК України.

Так, відповідно до ст.74 Закону №606-ХІV розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України . Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів,

визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

За змістом ч.1 ст.196 СК та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова ПВСУ №3), при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми не сплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості на той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості по аліментам за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не виплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі №6-94цс15, яка відповідно до приписів ЦПК України є обовязковою для застосування судами.

Таким чином, неустойка (пеня) за період з 20.07.2011 року по 01.01.2017року має бути стягнута з відповідача у розмірі 98 201 гривень 78 копійок, виходячи з наступного розрахунку: 1% від розміру заборгованості ? 30 (кількість днів в місяці).

Що стосується вимог про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина сторін дитини-інваліда ОСОБА_4, 08.02.2011 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками,проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п.18 постанови ПВСУ №3, до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

В даній статті йдеться про «особливі» обставини, які можуть бути зумовлені не лише хворобою (причому не обовязково важкою), а й фактами позитивними. Так, якщо у дитини є схильність до музики, додаткові витрати можуть бути викликані необхідністю купівлі для неї музичного інструмента, або дитина потребує оздоровлення і додаткові витрати зумовлені необхідністю її відпочинку біля моря.

Сторона, що звертається до суду з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їх попереднє фінансування, повинна надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їх розрахунки та обґрунтування.

Як вбачається з виписки із медичної картки № 9291 виданою КЗ «Черкаською обласною дитячою лікарнею» ОСОБА_4 хворіє на ДЦП, подвійна геміплегія, псевдобульбарна дизартрія, загальне недорозвинення мовлення 1-го рівня, когнітивні порушення. (а.с.8).

З довідки №43 від 01.02.2017 року яка видана Шполянською ЦРЛ вбачається, що дитина потребує постійного догляду та лікування (а.с.22).

Згідно довідки № 193 виданої Лозуватською сільською радою ОСОБА_1 одиноко виховує дитину ОСОБА_4 (а.с.23).

Приймаючи до уваги, що дитина сторін потребувала і потребує постійного лікування у звязку з наявними хворобами, а також враховуючи наявність доказів на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 3 500 грн., квитанція (а.с.21).

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Керуючись ст.ст.8,10,11,60, 88, 213-215,218 ЦПК України,ст.ст.185,196 Сімейного кодексу України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_2 заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 35 050(тридцять пять тисяч пятдесят)грн. 29 коп., неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 98 201 (девяносто вісім тисяч двісті одну) грн.78коп., додаткові витрати на лікування дитини в розмірі 3 500 (три тисячі пятсот)грн.

Стягнути з ОСОБА_2, в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

В решті частини позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлено 18 квітня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Звенигородського

районного суду ОСОБА_5