Справа № 497/700/17
Провадження № 2/497/519/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2017 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Раца В.А.

при секретарі Божевій І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області та ОСОБА_3 та уточнивши позовні вимоги просить визнати за ним право власності на 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами по вул. Мира,177 в с. Василівка Болградського району Одеської області після смерті ОСОБА_4, який помер 15.04.2015 року, та на 1/3 частину цього ж житлового будинку, як за членом колгоспного двору, посилаючись на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, він позивач, його померлий батько ОСОБА_4 та ОСОБА_3, відповідач по справі, входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/3 частку цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, після смерті батька він є спадкоємцем за законом першої черги, та прийняв спадщину у встановленому законом порядку, але при зверненні до державного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Також при зверненні позивача до державного реєстратора йому відмовлено в проведенні реєстрації права власності на належну йому частку будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, тому він вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Позивач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: с.Василівка Болградського району Одеської області, вул. Миру, 177, належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: ОСОБА_4 (помер 15 квітня 2015 року), ОСОБА_3, відповідач по справі та ОСОБА_1, позивач по справі.

На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, в тому числі кожен з членів колгоспного двору придбав право власності на 1/3 частку будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Болградського району № 666 від 03 квітня 2017 року, яка видана на підставі записів у погосподарський книзі (а.с.26).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 430128 від 24.09.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області, а/з 397 ОСОБА_4 помер 15.04.2015 року.

Спадщину яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, прийняв його син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-УР №224486 від 16.12.1961 року, а/з № 98, шляхом проживанням разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Болградського району № 666 від 03.04.2017 року, та який відповідно до ст. 1261 ЦК України являється спадкоємцем за законом першої черги, але постановою приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 24.01.2017 №17/02-31 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок за померлим ОСОБА_4

Відповідно до копії спадкової справи №60/2015 до майна померлого 15.05.2015 року ОСОБА_4І, на частину спадкового майна, що залишилося після його смерті, а саме право на 3/4 частини земельних ділянок площею 0,4993 га та 2,0440 га , що належить померлому на підставі державного акта серії ЯЖ №708060 від 30.06.2009 року, позивач ОСОБА_1 вже отримав свідоцтва про право на спадщину за законом (свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2016 року, зареєстрованих в реєстрі за №1554 та за №1556). Інші спадкоємці : ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовилися від спадщини після смерті їх батька ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1, шляхом подачі заяви до нотаріуса ( заяви від 24.09.2015 року та від 13.10.2015 року).

Також на частину спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4, а саме право на 1/4 частини земельних ділянок площею 0,4993 га та 2,0440 га, що належить померлому на підставі державного акта серії ЯЖ №708060 від 30.06.2009 року, відповідач ОСОБА_3 вже отримала свідоцтва про право на спадщину за законом (свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2016 року, зареєстрованих в реєстрі за №1558 та за №1560).

Окрім цього, рішенням Болградського районного суду Одеської області від 03.04.2017 року по справі №497/206/17 за ОСОБА_1, в порядку спадкування визнано право власності на 1/6 частку вищезазначеного житлового будинку після смерті ОСОБА_4 Рішення набрало законної сили (а.с.28).

Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Ч.2 ст.1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Так як спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, частка спадкового майна у житловому будинку склала по 1/12 на кожного зі спадкоємців.

Спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовилися від спадщини на користь ОСОБА_1, тому його частка склала 3/12. На 1/6 частку (2/12) за позивач вже визнано право власності в порядку спадкування, тому частка, яка йому як спадкоємцю повинна належати залишилася - 1/12 (3/12 - 3/12 = 1/12).

Що стосується вимог щодо визнання права власності на частку домоволодіння як члену колгоспного двору, то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на імя власника.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями , державна реєстрація прав є обовязковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство , що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на обєкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року , щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 36827176 від 30 серпня 2017 року позивачу відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок через відсутність у нього правовстановлюючого документу на цей будинок.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1222, 1261, 1269, 1270,1273, 1274 ЦК України, ст.ст.10,60,213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання права власності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по вул. Мира, 177 в с. Василівка Болградського району Одеської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по вул. Мира, 177 в с. Василівка Болградського району Одеської області.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги, або в порядку ст. 294 ЦПК України. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А. Раца