Дата документу 25.07.2017 Справа № 554/3290/17
Провадження № 2/554/2158/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 липня 2017 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Гальонкіної Ю.С.,
при секретарі судового засідання Худолій Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2017 року перший заступник керівника Полтавської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі: бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31 грудня 2016 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SsangYong Kyron, д.н.з. ВІ 2354ВМ, при виїздізі стоянки транспортних засобів, що біля будинку № 36 по вул. Івана Мазепи в м. Полтаві на проїзну частину вул. ОСОБА_2 та виконання маневру повороту ліворуч у напрямку вул. 23-го Вересня, не переконався у безпеці виконуваного маневру та відсутності транспортних засобів, яким при цьому створена перешкода або небезпека для руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по проїзній частині вул. ОСОБА_4 від віл. Великотирнівської у напрямку вул. 23-го Вересня.
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 210994 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: набряку мяких тканин та перелому нижнього полюсу лівого наколінника з гемартрозом коліна, які могли утворитися від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, які згідно судово-медичної експертизи № 246 від 22.02.2017 року кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.
Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 102 від 27.02.2017 року є порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до довідки Першої міської клінічної лікарні м. Полтави потерпілий ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні цієї лікарні з 31.12.2016 року по 10.01.2017 року і на його лікування закладом охорони здоров'я витрачено кошти у сумі 3152 грн 66 коп.
24 березня 2017 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави провадження в справі № 554/1761/17, провадження № 1-кп/554/211/17 відносно ОСОБА_1, який був обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито та звільнено його від кримінальної відповідальності в звязку з примиренням. Ухвала суду не оскаржувалася і набрала законної сили.
Прокурор зазначає, що Перша міська клінічна лікарня м. Полтави понесла витрати на лікуваення потерпілого, які підлягають відшкодуванню, так як вона є ліцензованим лікувально-профілактичним закладом, що забезпечує кваліфіковану стаціонарну і консультативну поліклінічну медичну допомогу населенню м. Полтави, підзвітна і підконтрольна Полтавській міській раді, фінансування лікарні здійснюється за рахунок міського бюджету згідно з кошторисом. Крім того, фінансування діяльності комунальних закладів охорони здоров'я здійснюється за рахунок державних коштів, а тому маються підстави для здійснення прокуратурою представництва державних інтересів в суді в межах своєї компетенції передбаченої ст. 131-3Конституції України.
У зв'язку з чим, прокурор просить стягнути з ОСОБА_1 на користь бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради 3 152 грн 66 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.
Прокурор у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.
Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.
За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Судом установлено, що 31 грудня 2016 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 210994 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: набряку мяких тканин та перелому нижнього полюсу лівого наколінника з гемартрозом коліна, які могли утворитися від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, які згідно судово-медичної експертизи № 246 від 22.02.2017 року кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.
Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 102 від 27.02.2017 року є порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24 березня 2017 року провадження в справі № 554/1761/17, провадження № 1-кп/554/211/17 відносно ОСОБА_1, який був обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито та звільнено його від кримінальної відповідальності в звязку з примиренням з потерпілим. Ухвала суду не оскаржувалася і набрала законної сили.
Перша міська клінічна лікарня м. Полтави понесла витрати на лікування потерпілого ОСОБА_5, так як відповідно до довідки цієї лікарні № 547 від 21.02.2017 року, ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні цієї лікарні з 31.12.2016 року по 10.01.2017 року (всього 10 ліжко-днів) і на його лікування закладом охорони здоров'я витрачено кошти у сумі 3152 грн 66 коп.
Відповідно доПостанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат"№11 від 07.07.1995 року(з подальшими змінами та доповненнями) (далі Постанова), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженимПостановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року(далі Порядок).
Зокрема, передбачено що, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні.
Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Згідно вищезазначеного "Порядку", в разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена, і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, або прокурора.
Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. При цьому дана стаття має застосовуватися не тільки коли особа вчиняє злочин проти життя та здоров'я особи, але і у випадку вчинення особою будь-якого іншого злочину, що кваліфікується за іншими статтями Кримінального кодексу України, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілих у закладах охорони здоров'я.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_5, який перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Першої міської клінічної лікарні м. Полтави, що фінансується з міського бюджету, розпорядником коштів якого є бюджетно-фінансове управління виконавчого комітету Полтавської міської ради в повному обсязі.
У відповідності дост.88 ЦПК Україниз відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн від сплати яких звільнений позивач.
Керуючись ст.ст.10,11,60,158,174,212-215 ЦПК України,ст. 1206 ЦК України,Постанова Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат"№11 від 07.07.1995 року, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради 3 152 грн 66 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_1 1 600 грн судового збору в дохід держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.С. Гальонкіна