Справа № 484/1844/17
Провадження № 2/484/1542/17 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання - Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.11.2013 р. ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р., та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом в заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідно до ст. 1054 ЦПК України Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, на що останній зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 01.06.2017 р. має заборгованість в сумі 69 446, 57 грн., яка складається з:

4 837, 96 грн. - заборгованість за кредитом;

57 340, 88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

3 484, 56 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 3 283, 17 грн. (процентна складова).

На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не сплачує. Враховуючи викладене, просять позов задовольнити.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, у якій позов підтримав в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності та письмові заперечення проти позову.

Просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на нікчемність правочину, у зв'язку із тим, що відповідачка не підписувала «Умови надання банківських послуг», які позивач вважає невід'ємною частиною кредитного договору. Крім того наполягала на неправильному розрахунку неустойки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно частин 1, 3 ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.

До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу та пунктами 2.1.1.5.5-2.1.1.5.6. Кредитного договору передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом.

Виходячи з вимог статей 526 і 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір шляхом підписання сторонами 19.11.2013 року заяви разом з Умовами і правилами надання банківських послуг. Відповідно до укладеного договору б/н від 19.11.2013 р. відповідачка отримала кредит у сумі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг.

Згідно з п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», відповідач як користувач платіжної картки зобов'язаний погасити заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених дійсним договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6, у випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту і Овердафту), оплаті винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.12.4. «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, та частину заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 212 ЦК України, у разі наявності простроченого кредиту - строк повернення кредиту в повному обсязі є 211 день з моменту виникнення такої заборгованості.

Відповідачка належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконала, що потягло настання у позивача права вимоги щодо сплати заборгованості. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 01.06.2017 р. має заборгованість в сумі 69 446, 57 грн., яка складається з:

4 837, 96 грн. - заборгованість за кредитом;

57 340, 88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

3 484, 56 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 3 283, 17 грн. (процентна складова).

Суд погоджується із вказаним розрахунком, крім розрахунку пені.

Так ч. 2 ст. 258 ЦК України визначено спеціальну позовну давність, яка застосовується до вимог про стягнення пені та визначена в один рік.

Так як позивач надав розрахунок пені з 12.02.2014 року, то в цій частині слід зменшити розмір стягнення з 3484,56 грн. до 1200 грн. (100 грн. х 12 міс.)

Штраф перерахунку не підлягає, оскільки він нарахований у фіксованій частині 500 грн. та відсутку заборгованості.

За такого загальна сума стягнення буде складати 67162 грн. 01 коп.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Оскільки в іншій частині розрахунок заборгованості не оспорювався, то позов слід задовольнити саме у визначеному судом обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 212, 525, 526, 530, 549, 611, 625, 634,1048, 1049,1054 ЦК України, ст. ст.11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», , МФО 305299, розрахунковий рахунок № 3111, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором від 19.11.2013 року у сумі 67162 (шістдесят сім тисяч сто шістдесят дві) грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", , МФО 305299, витрати на сплату судового збору в сумі 1600,00 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :