Справа № 645/4481/17
Провадження № 2-о/645/169/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого- судді- ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті, -

Встановив:

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що її мати - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 31.01.2016 року у м. у місті Єнакієве Донецької області.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона є внутрішньо переміщеною особою. Її мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 31.01.2016 року. у місті Єнакієве Донецької області від інфаркту серця, факт її смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09.02.2016 року, однак, оскільки це свідоцтво видане органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, відмовився реєструвати факт смерті ОСОБА_4

Заявник в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася, в звязку з розглядом справи даної категорії відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України невідкладно з моменту надходження заяви, своєчасно та належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За нормою ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідною донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (свідоцтво про народження серія ЯЭ№304969 від 07.08.1957 року, свідоцтво про укладення шлюбу серія ІІІ-НО №251291 від 22.07.1978 року ).

Заявник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, взята на облік, як особа, переміщена з тимчасової окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради, адреса переміщення: АДРЕСА_1 (довідка від 17.11.2014 року).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серія ДНР №011047 від 09.02.2016 року, виданого Єнакіївським міським відділом записів актів громадянського стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, ОСОБА_4 померла 31.01.2016 року, відповідний запис №227

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області 10.10.2017 року надав відмову у проведенні державної реєстрації смерті (вих.. 1388/15.2-04-01), з якої вбачається, що оскільки заявником для підтвердження смерті ОСОБА_4, предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, їй відмовлено у державній реєстрації смерті.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети.

У відповідності до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті, відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК ( 1502-06 ).

На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених уст.21 ЦК ( 1502-06 ), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили ії рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Встановлення факту смерті ОСОБА_4 необхідно заявнику для державної реєстрації факту смерті і.

Враховуючи, що факт смерті ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»ст. 256 ч.1 п.8, ст.259 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт, що - ОСОБА_4, яка народилась 07.01.1934 року у м.Москва, Російської Федерації, померла 31.01.2016 року у м. у місті Єнакієве Донецької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення направити до Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції для виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя: