Справа № 243/5946/17
Провадження № 2/243/3255/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Словянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2017 року до Словянського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25 лютого 2006 року вони із відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно проживає з позивачкою. Фактично сімейні стосунки між сторонами припинені з 09 травня 2017 року. В родині постійно стали виникати сварки через те, що відповідач ніде не працює, та не вживає заходів за для утримання своєї сімї. Внаслідок частих сварок вони втратили довіру одне до одного. Вважає, що подальше збереження сімї є неможливим. Спору з приводу місця проживання дитини та поділу спільного майна подружжя немає. Дитина залишається проживати разом із позивачкою. У звязку із наведеним, просила суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 25 лютого 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 82.

У судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25 лютого 2006 року. Шлюб між ними зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 82 (свідоцтво про шлюб Серія І-НО № 343102 (а.с. 5)).

Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_3 (серія 1-НО № 081649), вона народилась 22 серпня 2006 року. Її батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Фактично сімейні стосунки між сторонами припинені з 09 травня 2017 року.

Спору з приводу місця проживання дитини та поділу спільного майна немає. ОСОБА_3 залишиться проживати разом із матірю.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

У звязку із цим, суд відповідно до ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно із ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Так, відповідачем ОСОБА_2 на адресу суду було надано письмову заяву, зі змісту якої видно, що останній, позов ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідача у звязку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивачки.

Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що позивачка просить залишити їй прізвище ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що слід його залишити.

Позивачкою документально підтверджено платіжним дорученням сплата нею при зверненні до суду із даним позовом судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. який на підставі положень ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.110, 112 СК України, ст.ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (до шлюбу Мамуркова) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 25 лютого 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 82 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки «Селезньова» залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, останнє відоме зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Розяснити сторонам, що шлюб припиняється з моменту набрання чинності даним рішенням, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Копію даного рішення після набрання ним чинності надіслати до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_5