Справа № 523/6107/17
Провадження №2/523/3113/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З а о ч н е

"26" вересня 2017 р. місто Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №22 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідачки ОСОБА_2 суму боргу за договорами позики від 03.11.2010 року та від 10.10.2012 року в розмірі 2 344 365 (два мільйони триста сорок чотири тисячі триста шістдесят п'ять) гривень 09 копійок та грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 1 650 961 (один мільйон шістсот п'ятдесят тисяч дев'ятсот шістдесят одну) гривню 35 копійок, а також з відповідача ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 21.11.2010 року в розмірі 1 172 182 (один мільйон сто сімдесят дві тисячі сто вісімдесят дві) гривні 51 копійку та грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 825 480 (вісімсот двадцять п'ять тисяч чотириста вісімдесят) гривень 67 копійок. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що надав відповідачам грошові кошти у розмірі 20500 доларів США ОСОБА_2 терміном до 03.11.2010 року та 41 000 доларів США терміном 10.11.2012 року, а також відповідачеві ОСОБА_3 у розмірі 30750 доларів США терміном по 21.12.2010 року, строк виконання зобов'язань, встановлений за домовленістю сторін, сплив, але відповідачі по цей час не повернули суму боргу, тому позивач просить стягнути суму позики за договорами та передбачену умовами договорів суму моральної шкоди, а також понесені судові витрати.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 у поданій до суду заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідачі не висловили.

За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення).

Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності сторін без здійснення технічного фіксування судового процесу, що відповідає положенням ч.4 ст.169, ст.ст.158, 197 та ст.224 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач надав 03.11.2010 року відповідачці ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 164000 тисяч гривень, що в еквіваленті складало на той час 20 500 доларів США терміном до 03.12.2010 року.

На підтвердження факту отримання вказаних коштів сторони уклали письмовий договір позики, що був підписаний сторонами, п.8 вказаного Договору передбачає сплату 7% річних від суми боргу у випадку несвоєчасного повернення грошових коштів, а п.9 - відшкодування моральної шкоди у розмірі суми боргу.

Також позивач надав 10.10.2012 року відповідачці ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 336200 тисяч гривень, що в еквіваленті складало на той час 41 000 доларів США, терміном до 10.11.2012 року.

На підтвердження факту отримання вказаних коштів сторони уклали письмовий договір позики, що був підписаний сторонами, п.8 вказаного Договору передбачає сплату 7% річних від суми боргу у випадку несвоєчасного повернення грошових коштів, а п.9 - відшкодування моральної шкоди у розмірі суми боргу.

21.11.2010 року позивач надав відповідачеві ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 246000 тисяч гривень, що в еквіваленті складало на той час 30750 доларів США, терміном до 21.12.2010 року.

На підтвердження факту отримання вказаних коштів сторони уклали письмовий договір позики, що був підписаний сторонами, п.8 вказаного Договору передбачає сплату 7% річних від суми боргу у випадку несвоєчасного повернення грошових коштів, а п.9 - відшкодування моральної шкоди у розмірі суми боргу.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 р. у справі № 6-50цс16).

Встановлений сторонами строк повернення коштів сплив, однак відповідачі по цей час не повернули борг за жодним із вказаних договорів.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Відповідно до положень частини 2 статті 509 ЦК України з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, виникають зобов'язання, які в силу визначених статтею 526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст.177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк, що встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

В частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Умовами Договорів встановлено обов'язок відшкодувати моральну шкоду у випадку порушення строків повернення суми боргу та визначено її розмір.

Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Станом на час звернення до суду та здійснення позивачем розрахунку курс НБУ за 1 долар США становив 26,8449 гривні, тому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком з урахуванням 7% штрафних санкцій та передбачених умовами договору суми моральної шкоди, тому стягненню підлягає з ОСОБА_2 сума боргу за договорами позики від 03.11.2010 року та від 10.10.2012 року в розмірі 2 344 365 (два мільйони триста сорок чотири тисячі триста шістдесят п'ять) гривень 09 копійок та грошова компенсація за спричинену моральну шкоду у розмірі 1 650 961 (один мільйон шістсот п'ятдесят тисяч дев'ятсот шістдесят одну) гривню 35 копійок, а також з відповідача ОСОБА_3 сума боргу за договором позики від 21.11.2010 року в розмірі 1 172 182 (один мільйон сто сімдесят дві тисячі сто вісімдесят дві) гривні 51 копійку та грошова компенсація за спричинену моральну шкоду у розмірі 825 480 (вісімсот двадцять п'ять тисяч чотириста вісімдесят) гривень 67 копійок.

З іншими вимогами позивач не звертався, жодних доказів на спростування зазначених позивачем обставин відповідачі до суду не надали.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням заявлених вимог та наданих доказів, суд вважає вимоги законними й обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 8320,00 грн. понесених ним та документально підтверджених судових витрат.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 64, 79, 88, 158, 169, 197, 209, 212 - 215, 218, 222, 224-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за договорами позики від 03.11.2010 року та від 10.10.2012 року в розмірі 2 344 365 (два мільйони триста сорок чотири тисячі триста шістдесят п'ять) гривень 09 копійок та грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 1 650 961 (один мільйон шістсот п'ятдесят тисяч дев'ятсот шістдесят одну) гривню 35 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 21.11.2010 року в розмірі 1 172 182 (один мільйон сто сімдесят дві тисячі сто вісімдесят дві) гривні 51 копійку та грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 825 480 (вісімсот двадцять п'ять тисяч чотириста вісімдесят) гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках на користь ОСОБА_1 понесені ним та документально пвідтверджені судові витрати у розмірі 8320 гривень, тобто по 4160 гривень з кожного.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення, як заочне, може бути переглянуте за заявою відповідача, що подається до Суворовського районного суду м.Одеси протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: