Справа № 523/4051/17
Провадження №6/523/349/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Виноградової Н.В.,

при секретарі судового засідання Одарія В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ ГРУП-УКРАЇНА» в особі ліквідатора-арбітражного керуючого ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, по справі № 2-3216/09,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 груп-Україна» особі ліквідатора-арбітражного керуючого ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, по справі № 2-3216/09. Свої вимоги обґрунтувала тим, що постановою господарського суду Донецької області від 07.05.2014 року у справі №905/9178/13 Товариство з обмеженою відповідальністю «АРМ ГРУП-УКРАЇНА», визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.02.2015 року у справа №905/9178/13 ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ ГРУП-УКРАЇНА" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Під час виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень ліквідатора ТОВ «АРМ ГРУП-УКРАЇНА» стало відомо, що 10.12.2009 року Суворовський районний суд м. Одеси ухвалив рішення у цивільній справі № 2-3216/09 за позовом Товариства з обмежено відповідальністю «АРМ ГРУП-УКРАЇНА» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу, яким позовні вимоги задовольнив в повному обсязі та стягнув з відповідачів в солідарному порядку 4 281 677,22 грн.

Виконавчий лист Суворовського районного суду м. Одеси про стягнення з ОСОБА_7 перебував на примусовому виконанні в Першому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, але 25.12.2013 року був повернутий стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавчі листи Суворовського районного суду м. Одеси про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ТОВ «АРМ ГРУП-УКРАЇНА» перебували на виконанні в Суворовському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, але встановити наслідки виконавчих проваджень на теперішній час не є можливим, оскільки згідно відповіді зазначеного відділу ДВС (виконавчі провадження 2009 - 2010 років станом на 03.03.2016 року знищені.)

Заявник стверджує, що ОСОБА_4 до теперішнього часу рішення Суворовського районного суду м. Одеси не виконане, боржники суму боргу банкруту не повернули.

Також зазначив, що юридичною адресою ТОВ «АРМ ГРУП-УКРАЇНА» є територія здійснення антитерористичної операції, а саме: м. Донецьк, вул. 9-го Січня, 12 виконавчі листі виданні на виконання вказаного вище рішення суду були фактично втрачені, а отже їх повторне предявлення до примусового виконання є неможливим. Дані обставини стали підставою звернення до суду.

Представник «ОСОБА_2 груп-Україна» у судове засідання не явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, надав заяву в якій просив задовольнити заявлені вимоги та розгляд справи провести за його відсутності.

Представник ОСОБА_6 не погодився з вимогами викладеними у заяві ТОВ «ОСОБА_2 Україна» про видачу дублікатів виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його предявлення від 03.03.2017 року, оскільки, як зазначає заявник у своїй заяві абз. 8 аркуш 2, йому було відомо що 10.12.2009 року було винесено рішення про стягнення по справі №2-3216/09 Суворовського суду м. Одеси, крім того, заявник зазначає, абз. 10, арк. 2 заяви, що на протязі 2009-2010 року виконавчі листи по боржникам по справі знаходилися на виконанні у Суворовському відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції і були повернути стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (абз.9 арк.2 заяви). Також, підтвердив інформацію заявника щодо повернення стягувачу виконавчих листів відносно його довірителя у 2009 році.

Адвокат ОСОБА_3 ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, посилався на те, що заявником не надано доказів про переривання строку позовної давності та втрату виконавчих листів.

Від ОСОБА_4 надійшла заява в якій зазначив, що з заявленими вимогами не згодний, у задоволені просив відмовити, розгляд справи провести за його відсутності.

Представник Київського та Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеської області у судове засідання не явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися. Жодних заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд відмовляє у задоволенні вищевказаної заяви з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону 1999 року) строк предявлення виконавчого документа до виконання визначений роком, тобто строк предявлення виконавчого документу до виконання сплинув на початку 2013 року.

Крім того слід зазначити, що загальний строк позовної давності визначений ст. 257 ЦК України у три роки сплив на початку 2013 року. Тобто, якщо навіть і врахувати вимоги ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону 2016 року), то такий строк також сплинув на початку 2013 року.

Заявником не надано до суду інформації стосовно переривання строку давності предявлення виконавчого документа до виконання, відсутнє обґрунтування щодо підстав поновлення пропущеного строку, не зазначено поважність причин, тобто вимоги ст. 371 ЦПК України заявником не виконані, а отже відсутні підстави у задоволенні заяви.

Стосовно поновлення пропущенного строку на предявлення виконавчого листа, суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки поважними визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від сторони стягувача та повязані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. Разом із тим, стягувач не зазначив обєктивних непереборних причин і пропуск строку на предявлення виконавчого документа до виконання, відбувся внаслідок власної недбалості стягувача.

Згідно положень ч.1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, в матеріалах цивільної справи, а також в матеріалах, які були додані до заяви відсутні будь-які докази втрати виконавчого листа. Таким чином, відсутні підстави для видачі його дублікату, у звязку з чим, заява про видачу дублікату виконавчого листа не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 209, 212-215, 218, 370, 371 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заявлених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 груп-Україна» особі ліквідатора-арбітражного керуючого ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, по справі № 2-3216/09 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: