Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3082/17 Головуючий у 1 інстанції: Пантилус О.П.
Є.У.№ 325/1077/16-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма "Україна» на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року у справі за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма "Україна» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року СВК «Агрофірма "Україна» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 20.12.2007 року по справі № 2-522/2007 за ОСОБА_3 визнане право власності на вказане майно. На виконання рішення суду 22.07.2009 року комунальним підприємством (КП) "Нерухомість-П" Приазовської районної ради Запорізької області право власності на об'єкти нерухомості зареєстроване за відповідачем. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 19.01.2011 року скасоване рішення суду першої інстанції та в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Тобто, правова підстава для набуття ОСОБА_3 права на спірне майно відпала. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2011 року по справі № 2-а-0870/4331/11 зобов'язано КП "Нерухомість-П" скасувати державну реєстрацію майна. При вирішенні даної адміністративної справи суд встановив належність права власності на спірне майно СВК "Агрофірмі "Україні", про що зазначив в постанові. У зв'язку з цим, на підставі ч.3 ст.61 ЦПК України, встановлені судовим рішенням обставини про належність майна СВК доказуванню не підлягають. Враховуючи те,. що майно належало КСП "Україна", а СВК є його правонаступником, то спірне майно є власністю "Агрофірми "Україна". ОСОБА_3 користуючись тим, що державна реєстрація за ним права власності на нерухомість не скасована, вживає активні заходи, які порушують право власності позивача на це майно. Так, відповідачем до СВК надісланий лист про звільнення нерухомого майна. ОСОБА_3 попередив, що в іншому випадку має наміри самостійно звільнити нерухомість від майна СВК, яке знаходиться в даних приміщеннях. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про те, що їх право на майно оспорюється і не визнається відповідачем. З підстав, передбачених ст.392 ЦК України позивач просить визнати за ним право власності на вказані об'єкти нерухомості та 10 борін бригади № 1.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, визнати за кооперативом право власності на: будівлю критого току бригади № 1 в АДРЕСА_1; будівлю циплятника ПТФ № 3 в АДРЕСА_2; будівлю пташника ПТФ № 1 в АДРЕСА_3; автоваги складу АДРЕСА_4; десять борін бригади АДРЕСА_5.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 15 серпня 2016 року у цій справі щодо майна: будівлі критого току бригади АДРЕСА_1; будівлі циплятника ПТФ № З з АДРЕСА_2; будівлі пташника ПТФ № 1 в АДРЕСА_3; автовагів складу АДРЕСА_4; десяти борін бригади АДРЕСА_5.

Не погоджуючись зазначеним рішенням суду СВК «Агрофірма "Україна» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено. що сільськогосподарський виробничий кооператив "Агрофірма "Україна" зареєстрований з 03.03.2000 року, він створений в процесі реорганізації КСП "Україна.

Судом першої інстанції досліджений Статут СВК. Згідно п.1.8., розділу 7 статуту, СВК - є власником майна, яке відокремлене від майна членів СВК. Кооператив є власником, зокрема основних фондів незавершеного будівництва та іншого майна виробничо-господарського призначення. В пункті 7.4 статуту дослівно вказано: "Майно, в частині майнового фонду, який підлягає розподілу, прийняте на правах правонаступництва належить на праві спільної часткової власності асоційованим членам майнових паїв та членам СВК". Після набуття СВК права власності на майновий фонд реорганізованого КСП на умовах правонаступництва, згідно акту передачі майнового фонду, СВК гарантує безкоштовну передачу власниками пайових внесків належної їм частки майна (п.7.5. Статуту).

Відтак суд зробив висновок про те. що кооператив хоча і є правонаступником реорганізованого КСП "Україна", але розпайоване майно КСП належить на праві спільної часткової власності членам колективного сільськогосподарського підприємства. Згідно із довідкою СВК "Агрофірми "Україна" № 88 від 09.08.2016 року спірне майно перебуває на обліку в СВК із певною балансовою вартістю, але факт обліку спірного майна на балансі СВК не створює право власності позивача, адже за ст.7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Суд першої інстанції вважав, що будь які правовстановлюючі документи на виділену частину майна та відомості про реєстрацію спірного майна за певними фізичними особами (власниками майнових паїв) суду не надані, а отже немає підстав вважати позивача власником.

Обґрунтовуючи свої вимоги про визнання права власності як при розгляді справи у суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді, позивач зазначав про те, що відповідачем в справі він залучив ОСОБА_3 тому, що той оспорював право власності СВК.

На підтвердження цього позивачем надане рішення Приазовського районного суду у справі № 2-522/2007 від 20.12.2007 року за яким право на спірне нерухоме майно було визнане та зареєстроване за відповідачем. Але 19.01.2011 року це рішення скасоване Апеляційним судом Запорізької області та у позові відмовлено. Державна реєстрація права власності на спірне майно за відповідачем скасована.

Тож наразі відповідач не є особою, яка оспорює право власності позивача, позаяк спір щодо її вимог на майно вирішений.

Судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач не надав жодних доказів на підтвердження існування будь-якого спору, який унеможливлював ба оформлення ним правовстановлюючих документів на спірне майно у позасудовому порядку у разі їх відсутності.

Особа, яка залучена до участі у справі у якості відповідача, не має жодних повноважень вирішувати долю спірного майна та, відповідно до ухвалених судом раніше рішень, не довела своє право власності на майно.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом першої інстанції встановлено, що право власності на спірне нерухоме майно ні за ким не зареєстроване.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тож сама по собі відсутність правовстановлюючих документів на майно за відсутності спору щодо його належності, не може бути підставою для визнання права власності в судовому порядку. Позивач не позбавлений права вирішувати питання оформлення правовстановлюючих документів в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма "Україна» - відхилити.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: