АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/6969/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Гладун Х.А.
757/2399/17-ц Доповідач Чобіток А.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів-Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» , Приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» , Приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року позивач пред»явив вказаний позов до відповідачів та зазначав,що останніми порушуються його права як споживача, які полягають у визначенні неналежним чином ними ціни продукції внаслідок вчинення антиконкурентних узгоджених дій між ними, в зв»язку з чим просив зобов»язати відповідачів припинити порушення його прав як споживача, передбачене п.7 ч. 1 ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів» та порушення передбачене п.1 ч. 2 ст.6 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» шляхом встановлення прозорої та доступної споживачам політики ціноутворення на виготовлені сигарети, зокрема, шляхом розкриття інформації (в т.ч. на офіційних сайтах виробників) щодо складових ціни однієї пачки сигарет, що виготовляються ними. Стягнути з кожного з відповідачів на його користь по 547500,00 грн. моральної шкоди.

Крім того зазначає, що внаслідок антиконкурентних узгоджених дій відповідачів неналежним чином визначено ціну на вироблені ними сигарети зокрема ТМ «Козак» та ТМ «Прима Класична».

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 11 квітня 2017 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з кожного відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, що була заподіяна внаслідок вчинення антиконкурентних узгоджених дій між ними, що призвело до порушення прав споживача на справедливо встановлену ціну на сигарети, по 1000,00 грн..

В апеляційних скаргах відповідачі просять скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову, оскільки антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповідних доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Пред»явивши даний позов, ОСОБА_2 зазначав, що відповідачі є виробниками тютюнових виробів, серед яких сигарети під торговельними марками «Козак» та «Прима Класична». Вказані марки сигарет він споживає протягом останніх кількох років, відтак достатньо обізнаний щодо ціни та їх змін. Сигарети, що виробляються відповідачами спочатку продаються оптовому продавцю - Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС Україна», який в подальшому як дистриб'ютор перепродає їх для роздрібних продавців, у яких, в свою чергу, купують кінцеві споживачі. Відповіадчі, як виробники, синхронно або почергово змінювали ціни на сигарети, тоді як розмір збільшення ціни завжди майже був однаковий. Така динаміка зростання ціни на сигарети ТМ «Козак» і ТМ «Прима Класична» без об'єктивно виправданих на те причин (середні показники: в листопаді-грудні 2011 р. - на 6%, в травні-червні 2013 р. - на 13%; в квітні 2014 р. - на 8%, в липні 2014 р. - 16 %, в лютому 2015 р. - на 9%), свідчить про те, що виробники домовлялися між собою про зміну цін на виготовлені ними сигарети ТМ «Козак» і ТМ «Прима Класична», чому, серед іншого, сприяє наявність спільного дистриб'ютора тютюнової продукції (ТОВ «ТЕДІС Україна»). Вказана необґрунтована, одночасна чи почергова, однаковими націнками зміна ціни на сигарети ТМ «Козак» і ТМ «Прима Класична» вказує на антиконкурентні узгоджені дії відповідачів, що, в свою чергу, порушує його право на належним чином визначену ціну товару, тобто, відповідачі, змовившись між собою, надають кінцевому споживачу їх продукції недостовірну інформацію щодо встановлення справедливої ціни на сигарети.

Вважає, що регулярне та необґрунтоване підвищення цін на сигарети, які він споживає, завдає йому значних незручностей та фінансових втрат. З огляду на це, зважаючи на середню ціну пачки сигарет ТМ «Козак» і ТМ «Прима Класична» (15 грн.) та загальну кількість років споживання сигарет (10 років), ОСОБА_2 визначив розмір моральної шкоди в десятикратному розмірі від суми споживання по дві пачки сигарет в день протягом 10 років, тобто по 547 500,00 грн. з кожного виробника, відповідача у справі.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що у діях відповідачів вбачаються ознаки антиконкурентних узгоджених дій щодо одночасного або почергового, однаковими націнками збільшення ціни на сигарети в одній ціновій категорії (на взаємозамінні сигарети). Вказане підтверджує наявність попередніх домовленостей між відповідачами та спростовує доводи відповідачів щодо відсутності ознак антиконкурентних узгоджених дій при визначенні ціни на взаємозамінні товари.Такі узгоджені дії відповідачів впливають безпосередньо на споживачів, оскільки саме вони придбавають тютюнові вироби останніх. Синхронні, економічно невиправдані зміни цін на сигарети (в т. ч. ТМ «Козак» і ТМ «Прима Класична») та підтримання їх на однаковому рівні протягом певних проміжків часу, на думку суду першої інстанції, свідчить про те, що між виробниками існують певні попередні домовленості, яким, серед іншого, сприяє спільний дистриб'ютор - ТОВ «ТЕДІС Україна». Така схожість дій виробників та погодженість їх конкурентної поведінки містить прямі ознаки антиконкурентних узгоджених дій, передбачених ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Тобто, регулярне та безпідставне збільшення ціни на сигарети торговельних марок відповідачів порушує право позивача на справедливо визначену ціну продукції, що призводить до фінансових витрат та спричиняє душевні страждання, а відтак такі дії відповідачів завдають моральної шкоди позивачу.

При цьому суд послався на п. 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» , за яким крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: ціну продукції визначено неналежним чином.

Стягнувши з відповідачів на користь позивача по 1 000,00 грн. моральної шкоди, суд відмовив у задоволенні вимог про зобов'язання відповідачів надати позивачу інформації щодо політики ціноутворення з тих підстав, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 6 ГК України загальним принципом господарювання в Україні є заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Проте з висновком суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 колегія суддів не може погодитись, оскільки до нього суд прийшов без належного встановлення обставин у даній справі, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що регулює правовідносини, що виникли між сторонами .

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У сфері порушення прав споживачів законодавство України передбачає:

- цивільно-правову відповідальність (ст. 711 ЦК України, ст. ст. 14, 17 Закону України "Про захист прав споживачів");

- адміністративно-правову відповідальність (ст. ст. 155 - 155-2, 156, 156-1, 157, 159, 160, 160-2, 167-172-1 та інші норми Кодексу України про адміністративні правопорушення);

- фінансово-економічну відповідальність (ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів");

- кримінальну відповідальність (ст. ст. 225-227 КК України) та інші примусові заходи, спрямовані на захист прав споживачів-покупців).

Основним способом захисту порушеного права громадянина-споживача є відшкодування шкоди, яку було заподіяно товарами (роботами, послугами) неналежної якості.

Цивільно-правова відповідальність полягає у застосуванні до порушника таких примусових санкцій, як:

- стягнення завданих потерпілому збитків;

- стягнення з порушника штрафних санкцій;

- присудження обов'язку виконати зобов'язання в натурі;

- вилучення майна у боржника на користь кредитора для покриття заборгованості;

-застосування до порушника інших засобів, спрямованих на відновлення попереднього майнового стану потерпілого.

Для покладення відповідальності необхідно встановити правову підставу, яку утворює сукупність певних умов. Так, для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування збитків, необхідно встановити:

- наявність майнових збитків;

- протиправну поведінку (бездіяльність) боржника;

-наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника і заподіяними збитками;

- вину боржника.

У своїй сукупності перераховані умови формують склад цивільного правопорушення, який є правовою підставою для застосування цивільно-правової відповідальності.

Однак для застосування санкцій, не пов'язаних із завданням майнових збитків, не вимагається встановлення усіх перерахованих умов. В окремих випадках може виявитися достатнім встановлення неправомірної поведінки і вини боржника.

Згідно з Законом України «Про захист прав споживачів» визначено, що продукція - це будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб;.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 вказаного Закону визначено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Інформація про продукцію повинна містити, зокрема і дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції( п. 6).

Згідно із ч. 3, 4, 5, 6 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець), який реалізує продукцію, повинен обов'язково зазначати ціну кожної одиниці такої продукції або однієї категорії продукції та ціну однієї стандартної одиниці цієї продукції.

Написи щодо ціни реалізації продукції мають бути чіткими і простими для розуміння.

Ціна продукції повинна включати в себе всі податки та неподаткові обов'язкові платежі, які відповідно до законодавства сплачуються споживачем під час придбання відповідної продукції.

На аукціонних торгах споживачам повинна повідомлятися стартова ціна продажу відповідного товару.

Ціна товару зазначається за одну упаковку такого товару, а якщо товар поставляється без упаковки - за одиницю вимірювання, яка звичайно застосовується до такого товару.

У разі коли за одну ціну пропонується кілька товарів, робіт або послуг чи їх поєднання або якщо продавець (виконавець) надає споживачеві при реалізації однієї продукції право одержати іншу продукцію за зниженою ціною, до споживача доводиться інформація щодо:

1) змісту та вартості пропозиції та у разі пропонування товарів, робіт або послуг за одну ціну - ціни таких товарів, робіт або послуг, взятих окремо;

2) умови прийняття пропозиції, зокрема строку її дії та будь-яких обмежень, включаючи обмеження щодо кількості.

Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом.

Вживання понять "знижка" або "зменшена ціна" або будь-яких інших, аналогічних за значенням, дозволяється лише з додержанням таких умов:

1) якщо вони застосовуються до продукції, яку безпосередньо реалізує суб'єкт господарювання;

2) якщо такого роду знижка або зменшення ціни застосовується протягом визначеного та обмеженого періоду часу;

3) якщо ціна продукції є нижчою від її звичайної ціни.

Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом ( ч. 4 ст. 15 Закону).

Вживання поняття "розпродаж" або будь-яких інших, аналогічних йому, дозволяється лише з додержанням таких умов:

1) якщо здійснюється розпродаж усіх товарів у межах певного місця або чітко визначеної групи товарів;

2) якщо тривалість розпродажу обмежено в часі;

3) якщо ціни товарів, що підлягають розпродажу, є меншими від їх звичайної ціни.

Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом ( ч. 5 ст. 15 Закону).

Після публічного повідомлення про початок проведення розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни до споживачів повинна доводитися інформація про ціну продукції, що була встановлена до початку проведення відповідного розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни, а також ціну цієї ж продукції, встановлену після їх початку.

Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом ( ч. 6 ст. 15 Закону).

Отже, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено вимоги та умови до зазначення продавцем (виконавцем) цін на продукцію у певних умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, то ОСОБА_2 , пред'явивши даний позов, як споживач, не погоджується з ціною встановленою виробниками , відповідачами у справі, на сигарети .

Згідно із частиною 2 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» ,інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Пред»явивши даний позов, ОСОБА_2 про те, що виробниками, відповідачами у справі, у своїй продукції не дотримано вимоги ч. 2 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначає.

Про те, що продавцем (виконавцем), у яких він придбавав продукцію, ціну товару визначено неналежним чином у розумінні частин 3-6 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», щоб вважалось порушенням прав споживача,ОСОБА_2 також не зазначає.

Суд першої інстанції при задоволенні вимог ОСОБА_2 , пославшись на п. 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», не звернув уваги, що відповідно до вказаної норми закону права споживача вважаються порушеними, якщо: ціну продукції визначено неналежним чином. При цьому «неналежним чином» мається на увазі невідповідність визначення продавцем (виконавцем) ціни продукції частинам 3-6 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» та/або не зазначення її виробником , з чим свій позов ОСОБА_2 не пов'язував.

Крім того, встановивши що у діях відповідачів вбачаються ознаки антиконкурентних узгоджених дій щодо одночасного або почергового, однаковими націнками збільшення ціни на сигарети в одній ціновій категорії (на взаємозамінні сигарети), суд першої інстанції не звернув уваги на те, що встановлення даних обставин відповідно до чинного законодавства України віднесено до повноважень Антимонопольного комітету України і як роз'яснив Вищий господарський суд України у своїй постанові № 15 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства», господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України .

При розгляді вимоги про відшкодування моральної шкоди , суд першої інстанції не врахував, що Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із подальшими змінами, надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону «Про захист прав споживачів»,споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

У ст. 1 "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Відповідно до ст. 711 ЦК України, шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень гл. 82 цього Кодексу.

Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 гл. 82 ЦК.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав до задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

На підставі викладеного рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 304,307,309,313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» , Приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове , яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» , Приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -