Єдиний унікальний номер 219/5737/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1700/2017
Головуючий у 1 інстанції Павленко О.М.
Доповідач Санікова О.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Будулуци М.С., Канурної О.Д.

За участю секретаря Глушко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Бахмутська міська рада про усунення перешкод та встановлення порядку користування земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2017 року, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення встановлених у проїзді між будинками АДРЕСА_1 металевих воріт або надання доступу до проходу та проїзду скрізь зазначені ворота для нього, його родини, а також швидкої допомоги, рятувальних служб, представників РЕМ; зобов'язання не чинити перешкод у користуванні проїздом (провулком), позначеним в державному акті на право приватизації власності на землю від 12.10.1998 року, а також в акті встановлення меж в натурі з узгодженням суміжними землекористувачами від 30.05.2014 року літерами «Б до В» міські землі (проїзд) відмовлено, - та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на невідповідність рішення вимогам закону, порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи; апелянт вважає, що судом не враховано, що йому на праві приватної власності на підставі договору дарування земельної ділянки належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 12.10.1998 року, його земельна ділянка межує із земельними ділянками, які відповідно належать відповідачам; при цьому вихід з його подвір'я на пров. Степовий здійснюється через проїзд (невеличкий провулок) шириною 5.2 м; зазначений проїзд (провулок) фактично розділяє земельні ділянки відповідачів та відповідно позначений в описі плану зовнішніх меж його земельної ділянки (який міститься в Державному акті на землю), а також в акті встановлення меж в натурі з узгодженням суміжними землекористувачами від 30.05.2014 року; судом не враховано вимоги ст.. 83 ЗК України; судом не дана належна оцінка таким доказам: договору дарування земельної ділянки від 10.11.1998 року, Державному акту на право приватної власності на землю ОСОБА_1 від 12.11.1998 року, Державному акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 від 19.12.1997 року, акту встановлення меж у натурі з узгодженням суміжних землекористувачів від 30.05.2014 року, кадастровому плану, Генеральному плану домоволодіння відповідачки ОСОБА_2, що підтверджує факт існування проїзду (проходу), а також факт, що останній є землею загального користування (Бахмутської міської ради); судом не враховано, що жодного рішення органу місцевого самоврядування про приватизацію проїзду (провулку) не приймалось.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представник у судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно виписки з рішення № 261 виконавчого комітету Артемівської міської Ради народних депутатів від 16 червня 1993 року та акту виносу в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника, затвердженого 18.06.1993 року головним архітектором м. Артемівська, ОСОБА_5 надано земельну ділянку для будівництва індивідуального жилого будинку в АДРЕСА_1, площею 1000 кв.м із земельного фонду Артемівської міської ради.

Відповідно до договору дарування земельної ділянки (серія НОМЕР_1) від 10.11.1998 року, укладеного між ОСОБА_5 (дарувальник) та позивачем по справі ОСОБА_1 (обдарований), посвідченого Першою артемівською державною нотаріальною конторою Букрей Г.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-6756, дарувальник подарував, а обдарований прийняв у дар земельну ділянку площею 1000 кв.м, яка розташована за адресою - АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку.

12 листопада 1998 року на ім'я ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Артемівської міської Ради народних депутатів від 18.02.1998 року № 117 та договору дарування № 1-6756 від 10.11.1998 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, згідно якого йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1000 гектарів, що розташована на території Артемівської міської ради по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4343.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником жилого будинку, який розташований у АДРЕСА_1 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 9.10.2001 року, яке видане Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Артемівська на підставі рішення виконкому Артемівської міської ради від 4.07.2001 року № 598, та зареєстроване в реєстровій книзі № 31 за реєстровим № 4803.

Згідно виписки з рішення виконавчого комітету Артемівської міської Ради народних депутатів № 306 від 7.07.1993 року, за ОСОБА_2 закріплено у тимчасове довгострокове користування земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 376 кв.м, без права будівництва (за схемою - ділянка площею 594 кв.м + ділянка тимчасового користування площею 376 кв.м).

Рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради № 330 від 19.05.2004 року надано дозвіл на будівництво жилих будинків, реконструкцію у жилому будинку, будівництво господарсько-побутових споруд, продовження термінів будівництва індивідуального жилого будинку громадянам у м. Артемівську.

Згідно витягу з рішення 24 сесії 5 скликання Артемівської міської ради від 28.11.2007 року № 5/24-472 ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,01000 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер № НОМЕР_3) для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_6), виданого 18.02.2008 року Артемівським відділом земельних ресурсів та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 59, відповідач ОСОБА_2 на підставі рішення Артемівської міської ради № 5/24-472 від 28.11.2007 року є власником земельної ділянки площею 0.1000 га, яка розташована у АДРЕСА_1 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. У плані меж земельної ділянки (кадастровий номер № НОМЕР_3) вказано суміжності: А-Б - АДРЕСА_1.

Відповідно до державного акту на право власності на землю (серія НОМЕР_4), виданого 19.12.1997 року Артемівською міською Радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_5, ОСОБА_4, спадкоємцем якого є відповідач ОСОБА_3, на підставі рішення виконкому Артемівської міської Ради народних депутатів від 17.12.1997 року № 1012 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0.1390 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 для ведення особистого підсобного господарства. У плані зовнішніх меж земельної ділянки АДРЕСА_1.

У акті встановлення меж в натурі з узгодженням суміжних землекористувачів від 30.05.2014 року, відомості якого не суперечать даним Кадастрового плану земельної ділянки АДРЕСА_1 від 23.07.2014 року, земельна ділянка за вищевказаною адресою закріплена в натурі та має суміжності: від А до Б - земельна ділянка АДРЕСА_1 (належить ОСОБА_2.); від Б до В - землі Артемівської міської ради, проїзд; від В до Г - земельна ділянка АДРЕСА_1 (належить ОСОБА_7); від Г до Д - земельна ділянка АДРЕСА_1

Згідно пояснень позивача, конфлікт між ним та відповідачами виник у 2009 році, коли останні самовільно встановили ворота між будинками АДРЕСА_1, вважаючи, що ця земля належить міській раді та є землею загального користування.

Позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявами до правоохоронних органів по факту протиправних дій з боку ОСОБА_3 щодо самовільного встановлення воріт на придворовій території загального користування. На його звернення Артемівський міський відділ ГУ МВС України в Донецькій області надавав відповіді (від 22.10.2014 року № 18399, 31.12.2014 року № 204505) та висновки (від 10.10.2014, 30.12.2014), згідно яких за результатами перевірки встановлено, що в діях власників будинків АДРЕСА_1 м. Бахмут відсутній склад кримінального злочину, оскільки із наданої інформації відділу Держземагенства в м. Артемівську та згідно даних Генерального плану забудови м. Артемівська прохід між будинками АДРЕСА_1 не передбачений, вказані земельні ділянки приватизовані. Згідно проекту будівництва житлового будинку АДРЕСА_1, під'їзд передбачений зі сторони кладовища. По факту встановлення воріт в проході між будинками АДРЕСА_1, ворота встановлені по обопільному рішенню власників вказаних будинків на підставі рішення комісії Артемівської міської ради від 18.05.2007 року, яка прийняла рішення про можливість закриття проходу.

18.05.2007 року виїзною комісією з питання проходу між ділянками по АДРЕСА_1, до складу якої входили начальник відділу архітектури та містобудівництва Управління муніципального розвитку ОСОБА_10, спеціаліст міського відділу земельних ресурсів ОСОБА_11 та спеціаліст відділу архітектури та містобудівництва Управління муніципального розвитку ОСОБА_12, був складений акт, згідно якого комісія з виїздом на місце розглянула звернення ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 з питання закриття проходу між ділянками по АДРЕСА_1, оскільки даним проходом користуються лише мешканці будинку АДРЕСА_1, а мешканцям будинків по АДРЕСА_1, створює незручності. Комісія встановила, що даний прохід не вказаний на генеральному плані міста, а до ділянки АДРЕСА_1 мається інший підхід та проїзд. У зв'язку із цим, комісія вважає за можливе закрити прохід між будинками по АДРЕСА_1.

ОСОБА_13 також неодноразово звертався до Управління муніципального розвитку Артемівської міської рад з приводу незаконного встановлення воріт. Розглянувши чергове звернення у листі № 442 від 14.05.2009 року начальник управління Скрипка О.А. зазначив, що в 2007 році здійснювався комісійний вихід на місцевість на прохання ОСОБА_2, в результаті чого встановлено, що прохід між будинками по АДРЕСА_1, не вказаний у генплані міста, до того ж до земельних ділянок по АДРЕСА_1 є інший прохід та під'їзд. Тому за вказаними адресами була дійсно зроблена приватизація земельної ділянки, що повністю відповідає генеральному плану міста та Земельному законодавству України.

Згідно листа Артемівської міської ради від 8.10.2012 року № 01/05-784 за зверненнями ОСОБА_1 28.05.2010 року був здійснений комісійний виїзд у складі спеціаліста І категорії по зверненню громадян Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради Лахсаіні Н.Ю., провідного спеціаліста земельних ресурсів Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради Пуріч О.С., спеціаліста І категорії відділу архітектури та містобудування Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради Піддубної К.А., головного спеціаліста відділу Держкомзему у м. Артемівську ОСОБА_11, після чого було встановлено, що дійсно прохід до земельної ділянки по АДРЕСА_1 приватизований і перебуває у власності ОСОБА_2 У нього є вихід з іншої сторони, але поряд розташоване кладовище та ставок.

13.09.2011 року був здійснений черговий комісійний виїзд у складі провідного спеціаліста відділу земельних ресурсів Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради Пуріч О.С., спеціаліста І категорії відділу архітектури та містобудування Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради Піддубної К.А., головного спеціаліста відділу Держкомзему у м. Артемівську ОСОБА_11, начальника відділу землевпорядних робіт Донбаського державного підприємства геоінформатики та маркшейдерії «ДОНБАСГЕОІНФОРМ» Здоровцова Б.О. та депутата Артемівської міської ради Шинкаренко О.Г. Під час цього комісійного виїзду були зроблені виміри та виявлено, що земельні ділянки, розташовані по АДРЕСА_1 були приватизовані у відповідності до розмірів, вказаних у технічних паспортах, тобто разом із проходом до житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1.

До того ж, відповідно до інформації, наданої представником Управління муніципального розвитку Бахмутської міської ради № 1-0089-08 від 18.01.2017 року, прохід (проїзд) між будинками АДРЕСА_1, що перебував у власності (Артемівської) Бахмутської міської ради, увійшов до наданої у власність земельної ділянки площею 0,10 ОСОБА_2 відповідно до рішення Артемівської міської ради від 28.11.2007 № 5/24-472 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вищезазначене рішення було прийнято відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України.

Неодноразово, представниками Бахмутської (Артемівської) міської ради здійснювалися комісійні виходи на місцевість до ділянок між АДРЕСА_1, де було встановлено, що даний прохід (проїзд) не передбачений генеральним планом забудови міста (Артемівська) Бахмута. Земельні ділянки АДРЕСА_1 приватизовані у відповідності до діючого законодавства. Прохід (проїзд) до будинку АДРЕСА_1 передбачений з іншої сторони (зі сторони кладовища). Зазначені земельні ділянки були приватизовані у відповідності до розмірів, вказаних у технічних паспортах, тобто разом із проходом до житлового будинку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності його позовних вимог, оскільки останнім не представлено належних доказів порушення його права користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також створення відповідачами перешкод у користуванні шляхом самовільного захоплення частини земельної ділянки, як було встановлено судом, приватизована та належить відповідачам, та встановлення металевих воріт між будинками.

Такі висновки суду є правильними.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції всебічно, повно з»ясував всі фактичні обставини, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції відповідно до договору дарування земельної ділянки від 10.11.1998 року, укладеного між ОСОБА_5 (дарувальник) та позивачем по справі ОСОБА_1 (обдарований), посвідченого Першою артемівською державною нотаріальною конторою Букрей Г.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-6756, дарувальник подарував, а обдарований прийняв у дар земельну ділянку площею 1000 кв.м, яка розташована за адресою - АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку.

Згідно витягу із рішення 24 сесії 5 скликання Артемівської міської ради від 28.11.2007 року № 5/24-472, ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,01000 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер № НОМЕР_3) для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до державного акту на право власності на землю (серія НОМЕР_4), виданого 19.12.1997 року Артемівською міською Радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_5, ОСОБА_4, спадкоємцем якого є відповідач ОСОБА_3, на підставі рішення виконкому Артемівської міської Ради народних депутатів від 17.12.1997 року № 1012 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0.1390 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 для ведення особистого підсобного господарства. У плані зовнішніх меж земельної ділянки АДРЕСА_1.

Спірна земельна ділянка знаходиться між будинками ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно положень ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності та право постійного користування посвідчується державним актом.

Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання права; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

При цьому право на захист включає в себе і вимоги володіючого землею власника про усунення порушень його прав на землю, що перешкоджають йому належним чином користуватися нею, в тому числі. шляхом знесення неправомірно зведених будівель, споруд, тощо. Підставами для цього є посилання позивача про належне йому право на землю та факти, які підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним своїх правомочностей.

Судом першої інстанції досліджені письмові докази, з яких вбачається, що у позивача відсутнє право на спірну земельну ділянку, тому відсутні підстави вважати порушеними його права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Так, згідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Пунктом 4.1 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 № 290, рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

З матеріалів справи і, зокрема інформації відділу Держземагенства в м. Артемівську вбачається, що згідно даних Генерального плану забудови м. Артемівська прохід між будинками АДРЕСА_1 не передбачений, вказані земельні ділянки приватизовані. Згідно проекту будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 під'їзд передбачений зі сторони кладовища.

Зазначені обставини встановлені також 18.05.2007 року виїзною комісією з питання проходу між ділянками по АДРЕСА_1, до складу якої входили начальник відділу архітектури та містобудівництва Управління муніципального розвитку, спеціаліст міського відділу земельних ресурсів та спеціаліст відділу архітектури та містобудівництва Управління муніципального розвитку ; крім того, комісія встановила, що до ділянки АДРЕСА_1 є інший підхід та проїзд, у зв'язку із цим вважала за можливе закрити прохід між будинками по АДРЕСА_1.

Аналогічні висновки зроблені і Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської рад за результатами комісійного виходу на місцевість у 2007 році та у 2012 році.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_20 про те, що судом не враховано вимоги ст.. 83 ЗК України щодо заборони приватизації проїздів та не дана належна оцінка таким доказам: договору дарування земельної ділянки від 10.11.1998 року, Державному акту на право приватної власності на землю ОСОБА_1 від 12.11.1998 року, Державному акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 від 19.12.1997 року, акту встановлення меж у натурі з узгодженням суміжних землекористувачів від 30.05.2014 року, кадастровому плану, Генеральному плану домоволодіння відповідачки ОСОБА_2, що підтверджує факт існування проїзду (проходу), є безпідставними, оскільки не узгоджуються з Порядком розроблення містобудівної документації, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України 16.11.2011 № 290, статтею 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Генеральним планом забудови міста Артемівська. Крім того, згідно підпункту 5.6.5 пункту 6 (вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки) розділу 6 (Благоустрій територій загального користування) ДБН Б.2.2 - 5:2011 Благоустрій територій обов'язковий перелік елементів благоустрою на території проїздів має включати: тверді види покриття, елементи сполучення поверхні проїзду з газоном і тротуаром, озеленення, освітлювальне обладнання, пристрої для відведення стічних вод, що утворюються внаслідок випадання атмосферних опадів. Проте спірна земельна ділянка не відповідає зазначеним вимогам, тому не може вважатися проїздом, яка не може бути приватизована. І крім того, в документах, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, в описі меж зазначені різні поняття спірної земельної ділянки: так, в договорі дарування, Державному акті на право приватної власності на землю ОСОБА_1, акті встановлення меж в натурі, в кадастровому плані за адресою АДРЕСА_1 зазначено «проїзд»; в Державному акті на право приватної власності на землю ОСОБА_4 зазначено «прохід»; в генеральному плані домоволодіння ОСОБА_2 зазначено «провулок».

Отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1, 308, 314 ч.1, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді: