КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3185/16-ц
Провадження № 2/488/330/17 р.
13.03.2017 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі Спільній Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У серпні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідач по справі є його рідним сином, який зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2010 році відповідач виїхав до Автономної республіки Крим, яка є нині окупованою територією, прийняв російське громадянство. Тобто, починаючи з 2010 року відповідач ОСОБА_3 у зазначеній квартирі не проживає, вивіз з неї свої особисті речі, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в благоустрої квартири, не користується даним житловим приміщенням без поважних причин.
На теперішній час конкретна адреса місця проживання відповідача не відома.
Посилаючись на викладене, позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.
В судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, будь-яких заяв від нього не надходило, причина його не явки суду не відома.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме, із копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.04.1995 р., - відповідач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.
Із копії акту № 25 від 12.08.2016 р. вбачається, що відповідач ОСОБА_3 у квартирі за вищевказаною адресою не проживає починаючи з 2010 року.
Частина друга ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Разом із цим, відповідно до ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач як співвласник квартири АДРЕСА_2, не може бути визнаний таким, що втратив право користування нею з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України, оскільки на обсяг його прав не впливає факт проживання (непроживання) у спірному житловому приміщенні.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України позивачу не відшкодовуються понесені ними судові витрати через те, що суд відмовив у задоволенні його позову в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158;214-215, ЦПК України, суд -
В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. Позивачем рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
СУДДЯ Л.І. Селіщева