Справа № 452/396/17 Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 22-ц/783/5036/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Ванівського О.М., Савуляка Р.В.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_2 В,М., представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики залишено без розгляду.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті. Вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що за клопотанням відповідача розгляд справи призначений на 10 квітня 2017 року було відкладено на 5 травня 2017 року. 05 травня 2017 року розгляд справи за клопотанням позивача було відкладено у звязку з хворобою представника позивача на 25 травня 2017 року. Вказує на те, що у звязку з сімейними обставинами просив відкласти розгляд справи на інший день, про що належним чином суд був повідомлений. Зазначає, що одночасно ним на електронну адресу суду було направлено повідомлення про відкладення справи та прохання направити на його адресу копії заперечення на його позовну заяву у разі поступлення таких на адресу суду. Вказує на те, що його неявка була поважною про що він завчасно повідомив суд.

В судове засідання відповідач не зявився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що він повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на ч.2 ст. 305 ПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, посилаючись на ч. 3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України та залишаючи позовну заяву без розгляду виходив з того, що на підставі ухвали судді від 29 березня 2017 року відкрито провадження у вказаній справі та судовий розгляд було призначено на 10 квітня 2017 року. Згідно ухвали суду від 10 квітня 2017 року за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 5 травня 2017 року, позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3, котрі були присутні у судовому засіданні, відповідно до ч. 3 статті 191 ЦПК ознайомлені під розписку про день нового судового засідання. Однак, 5 травня 2017 року позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, позивач надіслав клопотання про відкладення розгляду справи із - за хвороби його представника, у звязку з чим розгляд справи було відкладено на 25 травня 2017 року на 15 год., позивач та його представник викликані в судове засідання на призначений день. Проте, позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлені 12.05.2016, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, повторно не зявилися у судове засідання, від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку із сімейними обставинами, а представник позивача про причини неявки суд не повідомив. Отже, на думку суду першої інстанції, позовна заява підлягала залишенню без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача незалежно від причини його неявки, але при умові, що від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Ураховуючи наведене, а саме те, що належним чином повідомлені позивач ОСОБА_2М. та його представник адвокат ОСОБА_3А. не зявилися у судове засідання повторно та від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовну заяву ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики слід залишити без розгляду.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі: 1) неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки; 2) першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; 4) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд. У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Наслідки, визначені частинами другою - четвертою цієї статті, настають і в разі, якщо сторона залишить залу судового засідання.

Відповідно до п.п. 20, 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює, чи повідомлені ті, хто не з'явився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений частиною четвертою статті 74 ЦПК. При цьому відповідно до частини дев'ятої статті 74 ЦПК ( 1618-15 ) щодо виклику відповідача в суд через оголошення в пресі належним повідомленням буде вважатися те, яке здійснене через друкований орган, визначений Кабінетом Міністрів України, і лише у разі, якщо місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження відповідача невідоме навіть після звернення позивача до адресного бюро й органів внутрішніх справ (докази чого мають бути у справі), а не при його неявці в судове засідання, коли відоме його місце проживання, оскільки явка до суду є правом, а не обов'язком сторони у справі (частина перша статті 27 ЦПК). У разі неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, належним чином і в установленому порядку повідомленої про дату судового засідання, питання про можливість судового розгляду вирішується з урахуванням вимог статей 169, 224 ЦПК ( 1618-15 ). Суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК ( 1618-15 ), перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Закінчення провадження у справі з цих підстав без ухвалення рішення має бути належно вмотивовано в ухвалах, постановлених з цього приводу. Про наслідки вчинення зазначених процесуальних дій суд роз'яснює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК ( 1618-15 ) і правил, що їх регулюють. Суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК ( 1618-15 ), а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК ( 1618-15 ), має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви. Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК ( 1618-15 ) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Підставою для зупинення провадження за пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК ( 1618-15 ) може бути також відкриття Конституційним Судом України провадження за зверненням відповідно до статті 43 Закону України від 16 жовтня 1996 року N 422/96-ВР ( 422/96-ВР ) "Про Конституційний Суд України" про офіційне тлумачення положень Конституції України ( 254к/96-ВР ) чи закону, що мають застосовуватися при вирішенні справи, яка перебуває у провадженні суду. При неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді. Разом з тим підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі. Застосовуючи пункти 2, 3, 5 частини першої статті 202 ЦПК ( 1618-15 ) відповідно про зупинення провадження у зв'язку із захворюванням сторони, перебуванням її у службовому відряджені чи призначенням судом експертизи, суд повинен виходити з того, що у таких випадках відповідно до змісту статті 157 ЦПК ( 1618-15 ) провадження у справі може бути зупинено, якщо передбачається, що зазначена відсутність сторони або проведення експертизи триватиме понад установлені строки розгляду справ. Правило частини другої статті 202 ЦПК ( 1618-15 ) про те, що суд не зупиняє провадження у випадках, установлених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника, не застосовується до випадків, коли суд викликає позивача або відповідача для особистих пояснень.

У відповідності до змісту чинних на даний час ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час та місце розгляду справи, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, незалежно від причин неявки суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зважаючи на вказані норми закону та їх розяснення слід вважати, що суд першої інстанції позбавлений можливості розгляду справи за відсутності позивача (його представника) у судовому засіданні у випадку належного повідомлення позивача про час та місце судового розгляду та за відсутності його заяви про розгляд справи у його відсутності, натомість взмозі відкласти розгляд справи. При повторній же неявці позивача (його представника) у випадку їх належного повідомлення про час та місце судового розгляду та за відсутності заяви про розгляд справи у відсутності позивача, суд першої інстанції позбавлений можливості розгляду справи, відкладення розгляду незважаючи на причини неявки та зобовязаний залишити позовну заяву без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи вперше судове засідання у даній справі ухвалою судді про відкриття провадження у справі від 29.03.2017 року було призначене на 10.04.2017 року 11 год. 00 хв. (ухвала про відкриття провадження у справі а.с. 23).

10.04.2017 року розгляд справи за присутності позивача, його представника та відповідача було відкладено на 5.05.2017 року 12 год. 00 хв. (журнал судового засідання а.с. 31).

Про відкладення розгляду справи на вказану дату та годину позивач та його представник були повідомлені під розписку, відповідно до ч.3 ст. 191 ЦПК України (а.с. 32).

5.05.2017 року о 12 год. 00 хв. ні позивач, ані його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду у судове засідання не зявилися (журнал судового засідання від 5.05.2017 року а.с. 36). Від імені позивача до суду електронною поштою було надіслано клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із захворюванням представника позивача (а.с. 33).

Факт неявки та надіслання такого клопотання підтверджено позивачем та його представником, а також надано копії листків непрацездатності на імя ОСОБА_3 (а.с. 78), з яких вбачається дійсно перебування представника на лікуванні з 24.04.2017 року по 15.05.2017 року.

У звязку із неявкою позивача та його представника розгляд справи було відкладено на 25.05.2017 року 15 год. 00 хв. (журнал судового засідання а.с. 36, розписка про повідомлення про судове засідання відповідача та його представника 25.05.2017 року а.с. 37).

Про вказану дату та час судового засідання позивач та його представник були повідомлені у відповідності до вимог закону, а саме шляхом надіслання їм судових повісток про виклик до суду. Вказаний факт підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток про виклик до суду позивачу та його представнику у відповідності до вимог закону заздалегідь до початку судового засідання, а саме 10.05.2017 року повістка була вручена представнику позивача (а.с. 39) та 12.05.2017 року самому позивачу (а.с. 38). Факт належного повідомлення про час та місце судового розгляду вдруге поспіль позивач та його представник не заперечили і у суді апеляційної інстанції.

Однак вказали про те, що неявка позивача була зумовлена поважними причинами, а саме сімейними обставинами, представник же його не зявився через те, що не був у повній мірі поінформований у обставинах справи при цьому від імені позивача на адресу суду було надіслано електронною поштою клопотання про відкладення розгляду справи з підстав неможливості явки у судове засідання позивача через сімейні обставини. Заяви про розгляд справи за відсутності позивача ні ним особисто, ні представником не подавалось.

Зважаючи на вказане, а саме належне повідомлення позивача та його представника вдруге поспіль про судове засідання, їх неявка у таке, відсутність у справі заяви про розгляд справи за відсутності позивача, наявність у позивача представника (адвоката), що володіє знаннями в галузі права та відповідно усвідомлює наслідки такої процесуальної дії як неявка у судове засідання позивача вдруге поспіль без подання заяви про розгляд справи у його відсутності, у відповідності до ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, у суду першої інстанції не було підстав для проведення розгляду справи чи відкладення розгляду справи незалежно від причин неявки, що було можливою підставою для відкладення розгляду справи за попередніми редакціями статей 169 та 207 ЦПК України та зважаючи на поважність причин неявки не надавало можливості суду для залишення позовної заяви без розгляду навіть у випадку повторної неявки позивача у судове засідання у випадку поважності причин такої.

Крім цього, на думку колегії суддів, позивачем та його представником не наведено також і жодних поважних причин неявки у друге судове засідання. Так, неявка позивача за «сімейними обставинами» суть чого не наведено та не вказано про такі обставини, які б свідчили про обєктивну неможливість позивача зявитись у судове засідання, зважаючи на повідомлення його про судове засідання заздалегідь. Також, слід вказати і про те, що розгляд справи судом слід вважати пріоритетним по відношенню до інших (в тому числі і особистих) справ сторін, зважаючи на використання для цього значних ресурсів, залучення інших осіб для розгляду такої, тощо. Особливо це стосується позивача, який переважно найбільш зацікавлений у розгляді справи та повинен демонструвати своєю поведінкою сумлінність реалізації своїх процесуальних прав та виконання обовязків.

Окрім цього, позивач як вказано мав можливість забезпечити явку свого представника у судове засідання, який жодних причин неявки, окрім як недостатню поінформованість про обставини справи, як підставу неявки, не навів, що не слід вважати поважною причиною неявки, оскільки не унеможливлює явку у судове засідання. Вказане, як причину неможливості у повній мірі здійснювати захист сторони, позивача по справі, зважаючи на більш як тримісячне перебування справи у провадженні суду теж не слід вважати поважною, оскільки обєктивна неможливість протягом вказаного періоду ознайомитись із обставинами справи та підготувати відповідну, належну лінію захисту інтересів позивача не доведена жодними доказами та навіть доводів на підтвердження цього не наведено.

Враховуючи вказане судом підставно, зважаючи на наведене, вирішено питання про залишення позовної заяви без розгляду та постановлено оскаржувану ухвалу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає та таку слід відхилити, залишивши оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргуОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: О.М. Ванівський

ОСОБА_5