Справа № 464/8213/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/4236/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю: представників ОСОБА_2-ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника Сихівського ВДВС Скочипець А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 03 травня 2017 року у справі за поданням головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Скочипець А.Р. про визначення частки майна боржника,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою подання задоволено.

Визначено за ОСОБА_2 право власності на ? частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, що у м. Львові.

Ухвалу оскаржив представник ОСОБА_2-ОСОБА_3 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною та такою, що постановлена з грубим порушенням норм процесуального права. Постановляючи оскаржувану ухвалу суд не врахував, що боржнику не було надіслано копію подання державного виконавця і додані до нього документи, не повідомлено прол дату та час судлового засідання, що унемеможливило надати пояснення та заперечення на нього. Окрім того, в оскаржуваній ухвалі зазначено, що перевіркою майнового стану боржника не встановлено майна та /або коштів за рахунок яких би давалось можливим здійснити стягнення в рамках виконавчого провадження. Проте таке твердження суду не відповідає дійсності, оскільки боржник є пенсіонером та отримує регулярні пенсійні виплати, а також обіймаєпосаду директора ПП «Ворол» та отримує заробітну плату. Відтак, у зв'язку з порушенням судом порядку встановленого для вирішення вказаного питання просить ухвалу скасувати та напрвити питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_2- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника Сихівського ВДВС Скочипець А.Р., перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Нормами Конституції України (ст.ст. 124, 129) і ЦПК України (ст. 14) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

В силу положень ст. 4 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтями 1,2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону).

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014р. залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 240 000 грн. заборгованості за договором позики від 25.01.2012р. та 2400 грн. судових витрат.

24.06.2014р. Сихівським районним судом м.Львова видано виконавчий лист № 464/8213/13-ц.

Постановами державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів від 27.08.2014р. відкрито виконавче провадження № 44470466, накладено арешт на майно божника та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою від 04.09.2014р. зупинено виконавче провадження на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 11.07.2014р. про зупинення виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014р. до закінчення касаційного провадження у справі.

Постановою державного виконавця від 21.02.2017р. поновлено вчинення виконавчих дій у згаданому виконавчому провадженні.

19.04.2017 року головний державний виконавець Сихівського ВДВС м.Львів Скочипець А.Р. звернулась до суду з поданням в якому просить визначити частку майна в квартирі АДРЕСА_1, що належить на праві спільної сумісної власності боржнику ОСОБА_2

В обґрунтування подання посилається на те, що на виконанні Сихівського ВДВС м.Львів знаходиться виконавче провадження № 44470466 із примусового виконання виконавчого листа № 464/8213/13-ц виданого 24.06.2014р. Сихівським районним судом м.Львова про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 240 000 грн. заборгованості за договором позики та 2 400 грн. судових витрат. В результаті проведених державним виконавцем заходів встановлено, що боржнику на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, яка на даний час згідно постанови державного виконавця знаходиться під арештом. Просить виділити частку боржника у вказаному нерухомому майні для подальшого звернення на неї стягнення.

Задовольняючи подання, суд виходив з того, що з часу відкриття виконавчого провадження боржник не вчинив жодних дій спрямованих на виконання рішення, а також з того, що перевіркою майнового стану боржника не встановлено майна та/або коштів за рахунок яких давалось би можливим здійснити стягнення на користь стягувача в рамках даного виконавчого провадження.

Крім цього, судом встановлено, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 67695808 від 09.09.2016р., боржник ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_7 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, яка належить їм на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 виданого 14.12.1999р. виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів згідно розпорядження № 659.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд не врахував наступних вимог чинного законодавства, а тому ухвала підлягає скасуванню з направленням подання на новий розгляд.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Згідно з ст.76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Однак матеріали справи не містять доказів того, що особи, які беруть участь у справі належним чином повідомлені про судове засідання в якому розглянуто подання державного виконавця.

Крім цього, у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», роз'яснено, що частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням вимог статті 63 Закону про виконавче провадження, крім звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса (стаття 33 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV"Про іпотеку").

Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу (частина п'ята статті 52 Закону про виконавче провадження). У будь-якому випадку черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Проте відмову державного виконавця задовольнити зазначену вимогу боржника може бути визнано в судовому порядку необґрунтованою, коли очевидно, що цією вимогою не порушено інтересів стягувача й не ускладнено виконання рішення.

Судом не враховані наведені роз'яснення, а також не взято до уваги, що матеріали справи не містять дорказів про відсутність у боржника коштів в гривнях та іноземній валюті, інших цінностей, у тому числі коштів на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, станом на час відновлення виконавчого провадження і до розгляду подання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу суд першої інстанції допустив порушення процесуального права щодо розгляду подання у відсутності осіб, які належним чином не були повідомлені про розгляд подання та постановив ухвалу без з'ясування обставин,які мають значення для законного вирішення подання, а відтак дійшов передчасного висновку про наявність підстав для його задоволення, тому ухвала підлягає скасуванню з направленням подання на новий розгляд.

Згідно п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2, 312 ч.1 п.3, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 03 травня 2017 року скасувати.

Справу направити в суд першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

Т.І.Приколота