Справа № 573/2058/17
Номер провадження 2/573/772/17
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2017 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні,

в с т а н о в и л а :

12 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Сумське МНВО» про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 17 548 грн., а також девяти середніх заробітків за затримку розрахунку при звільненні.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків.

Відповідності до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року №14, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Проте, всупереч викладеним вище вимогам чинного законодавства, позивачем при зверненні до суду з позовом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він звертався із вказаною вимогою в порядку наказного провадження, а також відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Відповідно до положень ч. 3 п. 6 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли її подано без дотримання порядку, визначеного ч.3 ст.118 ЦПК України.

З огляду на викладене, вище приходжу до висновку про повернення ОСОБА_1 позовної заяви про стягнення заборгованості по заробітній платі, розяснивши позивачу право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 1 ст. 96, ч. 3 ст. 118, п.6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року № 14

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що з вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, він має право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: