Справа № 598/1441/17
провадження № 6/598/26/2017
УХВАЛА

іменем України

"18" жовтня 2017 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Левків А.І.

при секретарі Шевчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі подання державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду боржника за межі України,

встановив:

До Збаразького районного суду надійшло подання державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, мотивуючи його тим, що на примусовому виконанні у Збаразькому міжрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження №30213208 з примусового виконання виконавчого листа № 2-851 від 14 грудня 2001 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 19 листопада 2001 року, до його повноліття. Державним виконавцем 07 листопада 2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження копію якої було направлено боржнику. Однак боржник будучи обізнаним про свої обов`язки та про наявність виконавчого провадження від виконання рішення суду ухиляється, а тому державний виконавець звернувся до суду із відповідним поданням.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали подання, суд, беручи до уваги те, що оскільки за наведених державним виконавцем обставин дане подання є не обґрунтованим, приходить до висновку, що дане подання задоволенню не підлягає.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на виконанні виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження №30213208 з примусового виконання виконавчого листа № 2-851 від 14 грудня 2001 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 19 листопада 2001 року, до його повноліття.

Державним виконавцем 07 листопада 2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження копію якої було направлено боржнику, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що копію вказаної постанови боржником було отримано і йому відомо про відкриття відносно нього виконавчого провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, і саме з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням, органи державної виконавчої служби повинні послатися на вищезазначені обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, умисно ухиляється від виконання зобов'язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду із зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, в матеріалах подання відсутні і у судовому засіданні не здобутті підтвердження, що державний виконавець звертався до уповноваженого державного органу, що розглядає заяви громадян України про надання права і оформлює відповідні документи на виїзд за кордон, з метою отримання даних щодо можливого наміру виїзду боржника за кордон, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження особі, тільки на наявність боргових зобов'язань.

У поданні державного виконавця взагалі не вказується, яким чином обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 може позначитись на виконанні зобов'язань за даною вимогою і що виїзд його за кордон може бути способом його ухилення від виконання зобов'язань, а також не доведено, що боржник належним чином повідомлений про наявність у нього зобов`язань.

В судовому засіданні не встановлено факт умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду, як і не встановлено, що боржнику відомо про наявність у нього боргових зобовязань. Крім того, взагалі відсутні відомості про належне вручення йому постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаного подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

На підставі наведеного, ст.33 Конституції України, керуючись ст.ст.209, 210, 377-1 ЦПК України, п.2, п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд,-

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду боржника за межі України - відмовити.

Дана ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка брала участь у справі протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких постановлено ухвалу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І.Левків