Справа № 417/2506/16-ц
Провадження № 8/417/4/17
УХВАЛА

про самовідвід судді

"28" вересня 2017 р. Суддя Марківського районного суду Дідоренко А.Е. ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про зміну формулювання остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами,-

в с т а н о в и в:

21.09.2017 року заявник звернувся до суду з заявою про зміну формулювання остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами.

26.09.2017 року справа передана у провадження судді Дідоренко А.Е.

До відкриття провадження у справі суддею Марківського районного суду Луганської області Дідоренко А.Е. заявлено самовідвід на підставі того, що суддею Дідоренко А.Е. 09.03.2017року винесено ухвалу суду про направлення підозрюваного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в спеціалізований медичний заклад Сватівську обласну психіатричну лікарню, для проведення йому стаціонарної судово-психіатричної експертизи (справа № 417/3835/17, 1-кс/417/34/17). Також в провадженні судді неодноразово перебували цивільні справи за позовом ОСОБА_1 в яких заявлені самовідводи. Отже, зазначені вище обставини можуть призвести до неупередженості з боку судді при розгляді даної справи.

Статтею 24 ЦПК України передбачено порядок вирішення заяви про відвід, так в ч.2 цієї статті зазначено, що заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Оскільки провадження у даній справі ще не відкрито, то відповідно нема і суду, що розглядає справу, якому можна було б заявити відвід з підстав передбачених ст.20,21 ЦПК України, оскільки до відкриття провадження по справі суддя одноособово вирішує різні питання повязані з рухом справи. Тільки після відкриття провадження по справі та виходу судді в попереднє чи судове засідання оголошення складу суду, де суддя вже діє від імені суду, та йменується судом, розяснивши право особами, які беруть участь у справі на відвід судді і виникає право заявити відвід судді.

При здійсненні правосуддя суддя повинен бути не тільки незалежним та підкорюватися лише закону, а й безстороннім та неупередженим. При цьому на практиці можуть виникати певні обєктивні підстави, за якими суддя може заявити самовідвід. Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення. Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обовязків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обовязків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обовязків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву. Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради Європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі.

Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у ст.20,21 ЦПК України суддя зобовязаний заявити собі самовідвід, що узгоджується з розясненнями наданими інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року №10-72/0/4-13.

При цьому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснено, що з метою уникнення сумніву в обєктивності та неупередженості питання про його самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження у справі, якщо із матеріалів справи, що передана судді-доповідачу, убачається наявність підстав для самовідводу, передбачених ст.ст.20,21 ЦПК України.

Отже, дослідивши викладені у заяві мотиви та підстави для відводу, заява судді Марківського районного суду Луганської області Дідоренко А.Е. підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст. 25 ЦПК України, якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених у статті 21 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, суд постановляє ухвалу про визначення підсудності справи в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.116 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Згідно до ч.2 ст.116 ЦПК України у випадках, встановлених пунктами 3 і 4 частини першої цієї статті, справа передається до суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЦПК України передача справи з одного суду до іншого здійснюється на підставі ухвали суду після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - після залишення її без задоволення.

З огляду на вищевикладене, а також те, що суддя Шкиря В.М. в даній справі виносила рішення, що унеможливлює розгляд заяви за нововиявленими обставинами, суддя Чернік А.П. заявила самовідвід, який задоволено, а у суддів Логвіненко Т.Г та ОСОБА_2 закінчилися пятирічні повноваження та наразі вони не здійснюють правосуддя, отже утворити новий склад суду неможливо, тому вважаю за необхідне передати справу до найбільш територіально наближеного суду від місця проживання позивача, тобто до Новопсковського районного суду Луганської області.

Згідно ч. 1 ст.117 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст. ст. 20-23, 25, 116, 117, 210, 293 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву судді Марківського районного суду Луганської області Дідоренко А.Е. про самовідвід в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про зміну формулювання остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами - задовольнити.

Відвести суддю Дідоренко А.Е. від участі у розгляді цивільної справи №417/2506/16-ц (№8/417/4/17) за заявою ОСОБА_1 про зміну формулювання остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами.

Заяву ОСОБА_1 про зміну формулювання остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконкому Кризької сільської ради про стягнення моральної шкоди, передати на розгляд до Новопсковського районного суду Луганської області.

Ухвала в частині передачі справи на розгляд іншому суду може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд Луганської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.Е. Дідоренко