Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 331/6599/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Світлицька В.М.
Номер провадження 22-ц/778/2206/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ РЕНТАЛ», ОСОБА_9, ОСОБА_5, третя особа Бабушкінський відділ державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 19 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за № 3438 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить по 1 / 2 частині кожному нежитлові будівлі загальною площею 1766,90 кв.м., а саме: адміністративна будівля літ. «А-2», площею 569,1 кв.м. , гараж літ. «Б», площею 16,2 кв.м., магазин літ. «А 1 -3», площею 1188,8 кв.м. , що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ілліча, 49 на земельній ділянці площею 0,2886 га, кадастровий номер :01:016:0043.

21 жовтня 2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, ОСОБА_6 був укладений договір позики, за яким позикодавець ОСОБА_8 передала у спільну сумісну власність позичальників грошові кошти у розмірі 3 200 000 грн. без сплати процентів від суми позики строком до 21.12. 2015 р. Для забезпечення виконання зобовязання про повернення суми позики у визначений договором позики строк, між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки від 21.10.2015 року,за яким предметом іпотеки є нежитлові будівлі загальною площею 1 766, 90 кв.м. , а саме: адміністративна будівля (літ. А-2), площею 561,9 кв.м., гараж (літ. Б), площею 16,2 кв.м., магазин (літ. А'-З), площею 1188,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Ілліча, 49. Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки містить запис про іпотеку № 11692426 від 21.10.2015 р., за якими іпотекодержателєм є ОСОБА_8 на підставі договору іпотеки від 21.10.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрованого в реєстрі за № 805. Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень містить запис про обтяження № 11692050 від 21 жовтня 2015 р., за якими обтяжувачем є ОСОБА_8 на підставі договору іпотеки від 21 жовтня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрованого в реєстрі за № 805. Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень містить запис про обтяження № 15587489 від 26 липня 2016 р., за яким обтяжувачем є Бабушкінський ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області на підставі постанови про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 51782912 від 21.07. 2016 року.

Згідно з постановою Бабушкінського ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 51782912 від 21.07.2016 року арешт накладено на нежитлові будівлі загальною площею 1 766, 90 кв.м. , а саме: адміністративна будівля (літ. А-2), площею 561,9 кв.м., гараж (літ. Б), площею 16,2 кв.м., магазин (літ. А'-З), площею 1188,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Ілліча, 49, які належать боржникам ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в інтересах стягувана TOB «АРТ РЕНТАЛ» . Але, позивачі вважають, що зазначене у даній постанові не відповідає дійсності, оскільки колишнім власником спірного нерухомого майна дійсно був ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 16.02.2006 року, лише до 22.07.2013 року, коли відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - спірного нерухомого майна, що належало на праві особистої приватної власності ОСОБА_12 і переможцем прилюдних торгів стало ТОВ «Верона Груп», яке в подальшому продало це майно позивачам 19.11.2013 р. Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень містить запис про обтяження № 12969813 від 20 січня 2016 року, за яким обтяжувачем є Жовтневий районний суд м. Запоріжжя ухвала від 24.12. 2015 року по справі № 331/8900/15-ц, але заходи забезпечення позову скасовані.

Таким чином, на час накладення арешту Бабушкінським ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області від 21.07.2016 року, а саме запису про обтяження № 15587489 від 26.07.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власниками спірного майна з 19 листопада 2013 року є тільки позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1/2 частині, а не колишній власник ОСОБА_12, право власності якого було припинено 22.07.2013 року після проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - спірного нерухомого майна де переможцем стало ТОВ «Верона Груп», що також підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2016 року, яке набрало законної сили 22.06.2016. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд зняти арешт з нежитлових будівель загальною площею 1 766,90 кв. м., а саме: адміністративної будівлі (літ. А-2), площею 561,9 кв. м., гараж (літ. Б), площею 16,2 кв. м., магазин (літ. А 1 -3), площею 1188,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ілліча, 49 вартістю 3 169 749,00 грн. за реєстраційним номером обтяження № 15587489 від 26.07.2016 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за якими обтяжувачем є Бабушкінський відділ державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі постанови про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 51782912 від 21 липня 2016 року на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є власниками по 1 / 2 частині кожний на підставі договору купівлі-продажу від 19.11. 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі № 3438.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2017 року позов задоволено. Знято арешт з нежитлових будівель загальною площею 1 766,90 кв. м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01), а саме: адміністративної будівлі (літ. А-2), площею 561,9 кв. м., гараж (літ. Б), площею 16,2 кв. м., магазин (літ. А 1 -3), площею 1188,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ілліча, 49 вартістю 3 169 749,00 гривень за реєстраційним номером обтяження № 15587489 від 26 липня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за якими обтяжувачем є Бабушкінський відділ державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі постанови про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 51782912 від 21 липня 2016 року на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є власниками по 1 / 2 частині кожний на підставі договору купівлі-продажу від 19 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі № 3438.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 19.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 належить майно в рівних частках по 1/2 частині, що складається з нежитлових будівель, загальною площею 1766,90 кв.м., а саме: адміністративна будівля літ. (А-2), площею 569,1 кв.м., гараж (літ. Б), площею 16,2 кв.м., магазин літ. (А 1 -3), площею 1188,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ілліча, буд. 49.

21 жовтня 2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, ОСОБА_6 був укладений договір позики, за яким позикодавець ОСОБА_8 передала у спільну сумісну власність позичальників грошові кошти у розмірі 3 200 000 грн. строком до 21.12. 2015 року включно.

З метою забезпечення виконання зобовязань, що виникають з договору позики, між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки від 21.10.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11, за яким предметом іпотеки є нежитлові будівлі загальною площею 1 766, 90 кв.м., а саме: адміністративна будівля (літ. А-2), площею 561,9 кв.м., гараж (літ. Б), площею 16,2 кв.м., магазин (літ. А'-З), площею 1188,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Ілліча, буд. 49 на земельній ділянці площею 0,2886 га, кадастровий номер якої :01:016:0043.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки містить запис про іпотеку № 11692426 від 21.10.2015 року, за якими іпотекодержателєм є ОСОБА_8 на підставі договору іпотеки від 21.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11; актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень містить запис про обтяження № 11692050 від 21.10.2015 року, за якими обтяжувачем є ОСОБА_8 на підставі договору іпотеки від 21.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11; актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень містить запис про обтяження № 15587489 від 26.07.2016 року, за яким обтяжувачем є Бабушкінський ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області на підставі постанови про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер № 51782912 від 21.07.2016 року.

Згідно з постановою Бабушкінського ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 51782912 від 21.07.2016 року накладено арешт на нежитлові будівлі загальною площею 1766, 90 кв.м. (адміністративна будівля (літ. А-2), площею 561,9 кв.м., гараж (літ. Б), площею 16,2 кв.м., магазин (літ. А'-З), площею 1188,8 кв.м.), що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Ілліча, 49, які належать боржникам ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в інтересах стягувача TOB «АРТ РЕНТАЛ» .

Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2016 р. в задоволенні позову ФОП ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи ТОВ «Верона Груп», ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22.06.2016 р. рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2016 р. залишено без змін.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи, на момент накладення арешту Бабушкінським ВДВ С м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області від 21.07.2016 року, а саме запису про обтяження № 15587489 від 26.07.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власниками спірного майна є позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1/2 частині кожний, а не колишній власник ОСОБА_12

Суд вірно зазначив, що згідно зі ст.ст. 319 - 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди.

У відповідності до п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У п. 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Звертаючись до суду позивачі , посилаються на те, що саме вони є власниками вказаного майна, яке зареєстровано за ними і при цьому вони не є сторонами у вказаній цивільній справі та сторонами вказаного виконавчого провадження.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред'явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до зазначеної ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2016 року, якою залишено без змін рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 квітня 2016 року, спірне майно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, а тому відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України позивач (ОСОБА_5С.) як власник майна переданого на примусову реалізацію, не має права індикаційної вимоги до набувача цього майна як і до наступних набувачів, зокрема ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 18-20).

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року вказані рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 квітня 2016 року та ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2016 року залишені без змін.

Таким чином наявність арешту на майно яке належить позивачам у цій справі (ОСОБА_6, ОСОБА_7В.) накладеного у забезпечення позову щодо зобовязань ОСОБА_5, до яких вони не мають жодного відношення, порушує право власності позивачів на це майно, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо задоволення позову.

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції, із висновками якого погоджується суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку відповідно до ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 107, 208, 209, 212-215, ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості зазначених позовних вимог.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи представника, особи яка подала апеляційну скаргу, про те, що позивачі вибрали невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки не заявили вимогу про визнання за ними права власності на спірне нерухоме майно, є безпідставними оскільки їх права власності на нерухоме майно підтверджено як нотаріально посвідченими угодами, фактом реєстрації вказаного майна в державному реєстрі так і не оспорюється сторонами у справі. Тому відсутні правові підстави визнавати за позивачами права власності на підставі судового рішення.

Доводи апеляційної скарги в тому числі і щодо порушення процесуального законодавства; про наявність публічно-правового спору; про неврахування судом ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року; про наявність нових обставин після ухвалення оскаржуваного рішення; невірне застосуванням судом норм законодавства; про відсутність підстав для задоволення позову зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався апелянт в суді першої інстанції, як на підстави своїх заперечень проти позову, вони фактично оцінені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні і його висновків не спростовують.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: