Провадження номер 2/741/463/17
Єдиний унікальний номер 741/1045/17
РІШЕННЯ

іменем України

28 вересня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, представляючи на підставі довіреності інтереси ОСОБА_2, звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що житловий будинок по вул. Шкільна (колишня назва Леніна), 58, у с. Коломійцівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів у вищевказаному будинку проживали та були зареєстровані батьки позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5 та сам позивач. Після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтва та не зареєстрували право власності на вищевказаний будинок. 01 червня 2005 року померла мати позивача ОСОБА_5 Спадщину після її смерті в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв її чоловік ОСОБА_4, він став фактичним власником 2/3 частини житлового будинку, але не оформив своїх спадкових прав. 10 січня 2006 року помер ОСОБА_4 Спадщину після його смерті прийняли його син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_6, подавши заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Спадкоємці уклали між собою договір про поділ спадкового майна, згідно з яким позивач успадкував, крім іншого майна, і 2/3 частини вищевказаного житлового будинку. Державний нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право спадщину за законом на частину житлового будинку у звязку з відсутністю дійсного правовстановлюючого документа на спадкове майно. Також позивач звертався до центру надання адміністративних послуг, щоб зареєструвати право власності на частину житлового будинку, яка належить йому як учаснику ліквідованого колгоспного двору, але отримав відмову у звязку з тим, що державний реєстратор не наділений правом визначати частки у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору. Саме тому представник позивача звернувся до суду та просив судовим рішенням визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок по вул. Шкільна, 58, у с. Коломійцівка Носівського району Чернігівської області.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився. У судовому засіданні 14 серпня 2017 року представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позовної заяви, та просив суд їх задовольнити.

У судове засідання 28 вересня 2017 року представник позивача не зявився, подав до суду заяву, у якій просив закінчити розгляд справи без участі позивача та представника позивача.

Представник відповідача, Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, у судове засідання не зявився. Сільський голова направив до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи вищенаведене, суд проводить судове засідання без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 58 по вул. Шкільна в с. Коломійцівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору. Зі вступом у дію Закону України «Про власність» власність колгоспних дворів була ліквідована. На момент ліквідації колгоспних дворів, тобто станом на 15 квітня 1991 року у вищевказаному будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, що підтверджується довідками виконавчого комітету Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 293 та 294 від 03 липня 2017 року (а. с. 14-15).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ розяснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 як членам колгоспного двору належало по 1/3 частини житлового будинку № 58 по вул. Шкільна в с. Коломійцівка Носівського району Чернігівської області. Однак після ліквідації колгоспних дворів вони офіційно не оформили та не зареєстрували право власності на будинок.

01 червня 2005 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким житловий будинок з надвірними будівлями, майно та гроші, які будуть належати їй на день її смерті, заповідала ОСОБА_2 та ОСОБА_6, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) )(а. с. 77) та копією заповіту (а. с. 63).

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 76). Отже, спадкоємці за заповітом спадщини не прийняли.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

ОСОБА_4 є чоловіком померлої. Отже, він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв ОСОБА_4, оскільки постійно на час смерті проживав разом зі спадкодавцем, що підтверджується копією довідки Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області №119 від 13 березня 2017 року (а. с. 58).

Отже, після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 став фактичним власником 2/3 частини спірного житлового будинку, однак він не оформив своїх спадкових прав.

10 січня 2006 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 5).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким житловий будинок з надвірними будівлями, майно та гроші, які будуть належати йому на день його смерті, заповідав ОСОБА_2 та ОСОБА_6, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) )(а. с. 74) та копією заповіту (а. с. 62).

Із копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 №127/2006 убачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 прийняли спадщину після смерті батька, подавши до нотаріальної контори у встановлений законодавством строк заяви про прийняття спадщини. Спадкоємці уклали між собою договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого ОСОБА_4, крім іншого майна, також перейшов у спадщину житловий будинок №58 по вул. Шкільна у с. Коломійцівка Носівського району. Спадкоємці отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а. с. 54-74).

У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частини спірного житлового будинку, оскільки відсутній дійсний правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії №985/02-31 від 27 червня 2017 року (а. с. 20).

Також у судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено в реєстрації права власності на 1/3 частини спірного житлового будинку, оскільки державний реєстратор не наділений правом визначати частки у праві власності на нерухоме майно, у тому числі й майно колгоспного двору, яке належить його учасникам на праві спільної сумісної власності, що підтверджується рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №37243469 від 25 вересня 2017 року (а. с. 79).

Матеріали справи підтверджують, що на будинок № 58 по вул. Шкільна в с. Коломійцівка Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а. с. 21-25).

Згідно зі звітом про оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 14.07.2017 складає 18308 грн. (а. с. 26-42).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 10 січня 2006 року, та як членом ліквідованого колгоспного двору, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у с. Коломійцівка Носівського району Чернігівської області по вул. Шкільна, 58, який складається з власне житлового будинку «А», веранди «а», ганку «а-1», сараю «Б», літньої кухні «В», сараю «Д», сараю «Ж», погреба «П», вбиральні «У», колодязя «к», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, загальною площею 62,7 кв. м житловою площею 25,3 кв. м ринковою вартістю 18308 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий