АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2729/17 Справа № 205/9024/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія 39
25 травня 2017 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2017 рік травень 25 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на обовязкову частку, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_2, діючий через свого представника за договором про надання правової допомоги ОСОБА_6, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про визнання права власності на обовязкову частку, посилаючись на те, що 18.01.2016 року помер його батько ОСОБА_7, який на час смерті проживав за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі своєю дружиною ОСОБА_8.

Після смерті батька позивача відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння № 70 по вулиці Фланговій в м. Дніпропетровську, що належало спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.11.1990 року, виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 1-6216 та зареєстровано в БТІ в реєстрову книгу № 256 за реєстровим номером 3, відповідно до довідки ДМБТІ від 09.02.2016 року.

Після смерті батька позивача зясувалося, що за своє життя він склав заповіт, яким усе своє майно заповів своїй дружині ОСОБА_8, а належну йому частку квартири № 81 розташованої в будинку № 9 по вулиці Рогальова в м. Дніпропетровську брату позивача ОСОБА_5.

28.05.2016 року померла ОСОБА_8, яка залишила заповіт на свого онука, відповідача по справі ОСОБА_3.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що оскільки на час відкриття спадщини він був непрацездатним і відповідно до укладеного зі страховою компанією ТОВ «РЕААЛ» полісу, зареєстрованої у м. Зуиермеєр - Нідерланди, отримував та продовжує отримувати допомогу по непрацездатності ( пенсію у звязку з інвалідністю) у розмірі 75 %, що підтверджується страховим полісом від 08.01.2014 року, строк дії якого складає з 01.01.2014 року по 01.01.2028 року, позивач вважає, а за частиною 1 статті 1241 ЦК України має право на обовязкову долю у спадщині, у звязку з чим і вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на обовязкову частку відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючий через свого представника за договором про надання правової допомоги від 25.01.2016 року, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з матеріальним і процесуальним законом постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання за ним права власності на обовязкову частку у спадщині, після смерті його батька ОСОБА_7, померлого 18.01.2016 року.

Доводи ОСОБА_2, який одночасно є громадянином ОСОБА_9 Федерації та Королівства Нідерландів, про те, що факт втрати ним працездатності підтверджений належними доказами, а саме висновком компанії ТОВ «РЕААЛ», яка за матеріалами справи зареєстрована у м. Зуиермеєр Нідерланди, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до положень статті 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що відповідно до положень частини 1 статті 1241 ЦК України право на обовязкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацезтадні діти спадкодавця, до яких відносяться і чоловіки, які за положеннями статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» досягли 60 років, тобто віку, який дає їм підставу для одержання пенсії за віком, тоді як вихід на пенсію на пільгових підставах права на обовязкову частку у спадщині за законодавством України не передбачений, оскільки за пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року перелік осіб, які мають право на обовязкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує, і у відповідача доказів встановлення саме в Україні відносно нього спеціальними медичними закладами обмежень працездатності також не має, судова колегія вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :