Справа № 349/1443/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1270/2017
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Мелінишин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2016 року в справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рогатинського районного суду від 4 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про відстрочку виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2016 року в справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Рогатинського районного суду від 4 липня 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

На вказану ухвалу ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що при вирішенні даної заяви суд не врахував обставин, що утруднюють виконання судового рішення. Такими є тяжке матеріальне становище, що викликано відсутністю стабільного доходу незважаючи на статус підприємця, неспроможність одразу і повністю виконати рішення суду на суму 52 000 грн у звязку із погашенням кредитної заборгованості перед іншими банками, з якими виникли правовідносини до винесення судового рішення. Аналогічно як і відсутність майна, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок боргу. Крім того, судом не прийнято до уваги, що ухвалою Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року відкрито провадження по справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до неї та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виконання рішення в якій вона і просила відстрочити. Відтак, у випадку задоволення Верховним Судом України її заяви необхідність у виконанні рішення суду може відпасти.

З цих підстав апелянт просила ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про відстрочку виконання судового рішення.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» доводів скарги не визнала посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Представник Рогатинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській област в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим. Подав заяву про розгляд справи без його участі, що не перешкоджає проведенню такого у його відсутності.

Вислухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відстрочку виконання судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, у розумінні ст. 373 ЦПК України не є такими, що утруднюють виконання цього рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2016 року скасовано рішення Рогатинського районного суду від 24 грудня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором N213145-CRED від 7 березня 2008 року станом на 21 вересня 2015 року у розмірі 2 321,28 доларів США, з яких: 2 140,24 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом; 11,55 доларів США штраф (фіксована частина), 165,49 доларів США штраф (процентна складова), що за курсом Національного банку України складає 50 232,49 грн, а також з кожного по 1278,90 грн судового збору. В задоволенні решти позову відмовлено (а.с.53-55).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2016 року рішення апеляційного суду залишено без змін.

Як вбачається із матеріалів справи на підставі цього рішення Рогатинським районним судом видано виконавчий лист №2/349/524/15, який звернуто до виконання згідно з постановою головного державного виконавця Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 24 квітня 2017 року про відкриття виконавчого провадження (а.с.36, 37).

Зясовано, що ухвалою Рогатинського районного суду від 17 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до норм Конституції України та ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Згідно із ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

В силу ст. 373 ЦПК України відстрочкою виконання рішення є перенесення строку його виконання на більш пізній термін.

Тобто, Законом встановлено критерій визначення підстав для відстрочки виконання рішення суду - це наявність обставин, які утруднюють його виконання. Обставинами, які утруднюють виконання можуть бути лише ті обставини, які існують насправді, і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, в строки та в порядку, визначених в ньому.

Як видно із заяви ОСОБА_1 підставою для відстрочки виконання рішення суду вона ввважала недостатній розмір отримуваного нею доходу для здійснення повного погашення заборгованості за кредитним договором та наявність інших зобовязань за кредитними договорами.

Разом з тим, за змістом ст. 373 ЦПК матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, та не є винятковою обставиною, що утруднює виконання рішення суду.

Крім того, згідно довідки Калуської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (Рогатинське відділення) від 30 травня 2017 року загальна сума доходу ОСОБА_1 за 2016 рік складає 70 300,00 грн (а.с.8).

Аналогічно не є такою обставиною, що утруднює виконання рішення суду, і наявність на розгляді у Верховному Суді України заяви ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2016 року.

В ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що ухвалою ВСУ від 26 вересня 2017 року справу призначено до розгляду на 04.10.2017 року.

Згідно із ст. 360-1 ЦПК України суддя-доповідач протягом п'ятнадцяти днів з дня відкриття провадження здійснює підготовку справи до розгляду Верховним Судом України, в тому числі вирішує питання про зупинення виконання відповідних судових рішень.

Водночас, ВСУ виконання судового рішення не зупинялося.

Приймаючи до уваги викладене, виходячи з принципів верховенства права, обов'язковості виконання судових рішень, відсутності виключних обставин для відстрочки виконання рішення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного переконання про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом було дотримано норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Рогатинського районного суду від 4 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_4