Справа № 640/4708/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

27.03. 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Пестеля,77.

В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, позивач посилається на те, що вона являється онукою та єдиною спадкоємицею після померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 17 серпня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 230303 від 18.08.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, що розташоване за адресою: 61161, м. Харків, вул. Пестеля, буд. 77, житловою площею 82,8 кв.м. з надвірними будівлями: льох літ «Б», сараї літ «В,Г», вбиральня літ «Ж,И», огорожа № 1-4.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.04.2017 року, державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про права на спадщину було відмовлено, оскільки заявником ОСОБА_1 не наданий повний пакет документів, підтверджуючих родинний звязок зі спадкодавцем та не наданий правовстановлюючий документ на нерухоме майно, щодо належності майна спадкодавиці ОСОБА_3

За наведених обставин позивач вимушена була звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: 61161, м. Харків, вул. Пестеля, буд. 77 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки вважає, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя фактично набула право власності на спірний будинок, однак не встигла це право зареєструвати у встановленому законом порядку.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1- адвокат ОСОБА_5, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на правове обґрунтування, викладене у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, проаналізувавши в судовому засіданні докази у їх сукупності, оцінивши в повній мірі усі наявні матеріали справи, дослідивши обєктивні обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що 25 січня 1998 року померла прабабуся позивача ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 121570 від 26.01.1998 року, виданого Харківським міськім відділом реєстрації актів громадянського стану.(а.с. 26)

Відповідно до рішення Народного суду Московського району м. Харкова від 08.12.1961 року по справі про визнання права власності на частину домоволодіння, що розташовано у місті Харкові по вул. Пестеля,77, було визнано за ОСОБА_7 30/150 частин спірного домоволодіння, за ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по 24/150 частини за кожним. (а.с. 24)

Відповідно до довідки-характеристики від 19 грудня 1985 року, виданої міським бюро технічної інвентаризації Харківської міської ради народних депутатів житловий будинок № 77 по вул. Пестеля у м. Харкові зареєстрований в бюро технічної інвентаризації в реєстраційній книзі за номером 27642, власниками якого є: ОСОБА_12, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13 березня 1985 року, що має 54/150 частин цього будинку та ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на підставі рішення Народного суду Московського р-ну м. Харкова від 08 грудня 1961 року, що мають по 24/150 частин житлового будинку.(а.с. 22)

05 лютого 1986 року між ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 був укладений та нотаріально-посвідчений договір дарування, за умовами якого ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 відчужують по 24/150 частин будинку, розташованого за адресою: м.Харків, вул. Пестеля, 77, які належать їм на праві приватної власності на користь ОСОБА_6. (а.с. 20-21)

Таким чином, ОСОБА_6 стала власником 72/150 частин спірного будинку за договором дарування та 24/150 частин за рішенням Народного суду Московського р-ну м. Харкова від 08.12.1961р., тобто у сукупності, станом на 1986 рік ОСОБА_6 володіла 96/150 частин цього будинку.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_13 є донькою ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 28).

Донька ОСОБА_6 - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, після укладення шлюбу з ОСОБА_14 у 1968 році, змінила прізвище на прізвище свого чоловіка і стає «Прокопова».

26 березня 1986 року державним нотаріусом восьмої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_15 було посвідчено заповіт ОСОБА_6, в якому зазначено, що на випадок смерті, все майно, яке належить ОСОБА_6 вона заповідає своїй дочці ОСОБА_16.(а.с. 23).

Після смерті ОСОБА_6 25.01.1998 року відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, що розташоване за адресою: 61161, м. Харків, вул. Пестеля, буд. 77, житловою площею 82,8 кв.м. з надвірними будівлями: льох літ «Б», сараї літ «В,Г», вбиральня літ «Ж,И», огорожа № 1-4.

На підставі п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_6, яка померла 25 січня 1998 року, слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення.

Згідно з ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР в редакції закону 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Вимогами ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав до нотаріальної контори у передбачений законом строк заяву про прийняття спадщини.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 відповідно до норм ЦК УРСР, прийняла її донька ОСОБА_16. Таким чином, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 прийняла спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) у вигляді житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Пестеля, 77 шляхом фактичного вступу у право спадкування після смерті матері, оскільки постійно проживала в домоволодінні та користувалася всіма речами спадкодавця, є єдиною спадкоємицею за законом, інших спадкоємців судом не встановлено під час розгляду справи.

Судом також встановлено, що у 1969 році у ОСОБА_14 та ОСОБА_16 народжується донька ОСОБА_17 - мати позивача.

Шлюб з ОСОБА_14 25 грудня 1973 року було розірвано, а у 28.06.1980 року у ОСОБА_16 та ОСОБА_18 народжується син, відповідач у даній справі ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про його народження. ( а.с. 41).

Далі ОСОБА_16 у 1988 році вийшла заміж за ОСОБА_19, після чого змінила прізвище та стала «Поліська». (а.с. 31).

ОСОБА_17 після укладення шлюбу з ОСОБА_20, відповідно до актового запису про укладення шлюбу № 3103 від 31.10.1987 року змінила прізвище на «Хаіт».

Згідно до актового запису про розірвання шлюбу № 463 від 09.06.1992 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції шлюб між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 було розірвано, змінено прізвище на «Прокопову».

У 1994 році ОСОБА_17 укладає шлюб з ОСОБА_22, що підтверджується копією актового запису про укладення шлюбу № 713 від 23.09.1994 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.

31 серпня 1988 року від шлюбу ОСОБА_21 та ОСОБА_20 народжується донька ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-ВЛ № 432409 від 01.11.1988 року, виданого Київським відділом РАЦС у м. Харкові. (а.с. 44).

Відповідно до актового запису про смерть № 2241 від 12 лютого 2009 року, ОСОБА_23 померла 29 січня 2009 року, тобто раніше, ніж її мати ОСОБА_24 (спадкодавець), яка померла 17 серпня 2009 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Зважаючи на викладене вище, позивач ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а саме шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Жодних доказів подання подібної заяви з боку ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Про відсутність інших спадкоємців окрім ОСОБА_1 свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складена державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори № 1532/02-31 від 05 квітня 2017 року, в якій зазначено, що: «17 лютого 2014 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої 17.08.2009 року бабусі ОСОБА_3 Заяви про прийняття спадщини або про відмову від права на прийняття спадщини від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходили».

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з листом від Восьмої Харківської державної нотаріальної контори від 07.08.2017 року за даними перевірки архівних матеріалів, що знаходяться на зберіганні у справах Восьмої Харківської державної нотаріальної контори після ОСОБА_6, яка померла 1998 року, спадкова справа не заводилася, з заявами про прийняття спадщини або про відмову від неї ніхто із спадкоємців не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Одночасно повідомляють, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 17.08.2009 року, було заведено спадкову справу № 116/2014 за заявою ОСОБА_1, зареєстрованої в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 275 від 17.02.2014 року.

Згідно з листом від Харківського обласного державного нотаріального архіву Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 2130/01-21 від 07.08.2017 року за наявними у нотаріальному архіві даними заяви про прийняття спадщини, відмови від прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлої ОСОБА_6 до нотаріальних контор не надходили, спадкові справи не заводились, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Судом було встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою спірного будинку, але за вказаною адресою відповідач фактично не проживає.

Таким чином, відповідач по справі ОСОБА_2 не прийняв спадщину у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пестеля, буд. 77 ні шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, ані шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1268 ч. 5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частинами 1, 2 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Дослідивши всі представлені сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача на прийняття спадщини є порушеними, а тому позивач ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 має право на 96/150 частин житлового будинку з надвірними спорудами розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пестеля, 77, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 1266, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 59, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 96/150 частин житлового будинку житловою площею 82,8 кв.м. з надвірними будівлями: льох літ «Б», сараї літ «В,Г», вбиральня літ «Ж,И», огорожа №1-4, розташованого за адресою: 61161, м. Харків, вул. Пестеля, буд.77, після померлої ОСОБА_3, в порядку спадкування за правом представлення.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя