Справа № 526/1583/17
Провадження № 2/526/796/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 вересня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря - Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Сергіївської сільської ради Гадяцького району Полтавської області про визнання права власності за набувальною давністю,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до територіальної громади Сергіївської сільської ради Гадяцького району Полтавської області про визнання права власності за набувальною давністю , в якому просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: пров.Роменський,8 с.Розбишівка Гадяцького району Полтавської області.

У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача територіальної громади Сергіївської сільської ради у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.05.2005 року помер ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації смертей 03.05.2005 року зроблено відповідний актовий запис за №17 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №005715 від 03.05.2005 року (а.с.9).

Відповідно до довідок, виданих Розбишівською сільською радою та Сергіївською сільською радою померлий ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним на час смерті була зареєстрована та проживала його співмешканка ОСОБА_3 Інших зареєстрованих за вищевказаною адресою станом на 02.05.2005 року не було (а.с.13,16).

Крім того, відповідно до копії розписки ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2000 грн (а.с.12).

Відповідно до довідок, виданих Розбишівською сільською радою ОСОБА_3 вибула з с.Розбишівка 27.09.2005 року до Російської Федерації, а ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за адресою: провул.Роменський, 8 с.Розбишівка та фактично проживає у вищевказаному будинку (а.с.14-17).

Відповідно даних технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду власником будинку був ОСОБА_2 (а.с.18-22).

Відповідно до листа Гадяцької державної нотаріальної контори, після померлого 02.05.2005 року ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_3. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відомості про інших спадкоємців відсутні (а.с.30-31).

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першоїстатті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦКпро те, що правила статті 344 ЦКпро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, щоЦКнабрав чинності з 1 січня 2004 року, положеннястатті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач у суді довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, а відповідач не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності за набувальною давністю за позивачем підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 15, 16, 60, 61, 213-218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст.328, 344 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по провулку Роменський,8 в с.Розбишівка Гадяцького району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: С. А. Киричок