Справа № 161/8126/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р.М.
Провадження № 22-ц/773/488/17 Категорія: 23 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю.,

суддів - Осіпука В.В., Русинчука М.М.,

з участю:

секретаря - Лимаря Р.С.,

прокурора - Романішиної Т.Л.,

представника позивача - Поліщука С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_2 про внесення змін до договору оренди землі, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2016 року позов задоволено.

Внесено зміни до п.п. 2.4, 4.1, 4.3 договору оренди землі від 11.04.2012 року, укладеного між Луцькою райдержадміністрацією в особі Садівської сільської ради та ОСОБА_2, і викласти їх у наступній редакції:

«п.2.4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 0,4030 га становить 149116,38 грн.»;

«п. 4.1. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: грошовій, у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі на рік»;

«п.4.3. Орендна плата вноситься у такі строки - згідно зі ст. 287 Податкового кодексу України рівними частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця».

Вирішено питання судового збору.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, його незаконність та необґрунтованість, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що судом не враховано відсутність правових підстав Луцької місцевої прокуратури для подання позову, так як в даному випадку саме Садівська сільська рада є розпорядником комунальних земель і саме їй належить таке право.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством передбачено можливість зміни умов договору в частині розміру орендної плати, оскільки законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для його перегляду.

Такі висновки повністю відповідають вимогам закону, оскільки ґрунтуються на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2012 року між Садівською сільською радою в особі її голови, який діяв за довіреністю Луцької районної державної адміністрації, та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, зареєстрований за №00879 в Управлінні Держкомзему у Луцькому районі, за яким відповідачу передано земельну ділянку в оренду загальною площею 0,4030 га, для обслуговування господарських будівель та споруд, із строком користування на 20 років.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 350 грн. Орендна плата вноситься рівними частинами до 15 серпня та 15 листопада поточного року. Розмір нормативної оцінки земельної ділянки в пунктах договору не вказано, так як на час його укладення нормативна грошова оцінка земель, розташованих на території Садівської сільської ради Луцького району за межами населених пунктів не проводилась.

Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини перша, друга статті 21 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 13, частини першої статті 15 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно зі статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою цієї статті визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У справі, яка переглядається, суд встановив, що згідно з пунктом 4.5. договору оренди землі від 11.04.2012 року розмір орендної плати переглядається у разі: а) зміни умов господарювання, передбачених договором; б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; в) унаслідок інфляції - щорічно; г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; д) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Розпорядженням Луцької районної ради Волинської області від 03.02.2015 року за №15/01-02 затверджено технічну документацію по нормативній грошовій оцінці земельної ділянки, що відведена в оренду громадянину ОСОБА_2, для обслуговування господарських будівель та споруд, загальною площею 0,4030 га, яка розташована за межами населених пунктів Садівської сільської ради Луцького району Волинської області, вартістю 149116,38 грн. (а.с.11 зворот).

14 липня 2015 року Садівською сільською радою Луцького району Волинської області прийнято рішення №36/4 «Про місцеві податки і збори», в якому, покликаючись на вимоги п.24 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про засади державної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 року № 1161-ІУ (зі змінами), Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 р., вирішила встановити на території сільської ради на 2016 рік наступні місцеві податки та збори, в тому числі щодо ставки плати за землю та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності і пільги щодо земельного податку, а саме, згідно з п.5 ч.1 Додатку № 2 встановлено розмір орендної плати не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. (а.с. 32-33, 70-71).

18 січня 2016 року та 27 січня 2016 року Управлінням Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області на виконання вимог листа Держгеокадастру від 14.12.2015 року № ДС-22-28-0.13-17122/23-15 та доручення Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 13.01.2016 року надіслано всім сільськогосподарським підприємствам, товариствам, фермерським господарствам та громадянам, в тому числі ОСОБА_2, які використовують на умовах оренди земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності на території Луцького району, вимогу внести зміни до договорів оренди земельних ділянок в частині розміру орендної плати у відсотках від нормативної грошової оцінки (на рівні 3% ) шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки площею 0,4030 га.

Однак відповіді на вказану пропозицію чи будь-яких дій з метою внесення змін до даного договору на день звернення з позовом відповідачем не вчинено.

Відповідно до п.12.1. договору оренди землі зміна умов цього договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розв'язується у судовому порядку.

Згідно з п. 14.1. договору усі правовідносини, що виникають з цього договору або пов'язані із ним, у тому числі пов'язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушенням договору, регламентуються цим договором та відповідними нормами чинного в Україні законодавства, а також застосовними до таких правовідносин звичаїв ділового обороту, на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості (а.с.8).

Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зміна нормативної грошової оцінки землі є підставою для перегляду розміру орендної плати. Встановивши, що умовами договору оренди землі передбачено зміну розміру орендної плати за землю, Луцька районна рада Волинської області ухвалила рішення про проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок; ОСОБА_2 ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, разом з тим не порушує питання про припинення чи розірвання цього договору, продовжує використовувати орендовану земельну ділянку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для внесення змін до договору оренди землі в частині визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 року по справі за №6-325цс16, що відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з вимогами ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі посилається на висновок Верховного суду України в постанові від 21.12.2016 року по справі №748/2942/14-ц за позовом виконуючого обов'язки прокурора Чернігівського району Чернігівської області до Головного управління Держземагентства у Чернігівській області, ОСОБА_5, треті особи: Чернігівське районне управління юстиції у Чернігівській області, Улянівська сільська рада, Чернігівська обласна державна адміністрація, Чернігівська районна рада про визнання недійсними наказів та свідоцтва про право власності. Однак колегія суддів не може взяти до уваги вказані доводи, оскільки обставини справи та правовідносини сторін, які зазначені у правовому висновку, не є аналогічними до даної цивільної справи за позовом про внесення змін до договору оренди землі.

Також спростовано матеріалами цивільної справи, зокрема і довідкою з державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми 6-зем) та доданими в суді апеляційної інстанції копіями матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на умовах оренди ОСОБА_2, твердження відповідача, що орендована земельна ділянка не належить до державної власності, а відноситься до комунальної власності, і тому, як він вважає, з позовом слід було звертатися Садівській сільській раді, а не прокурору в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, земельна ділянка площею 0,4030 га, що передана Луцькою районною державною адміністрацією відповідачу 11.04.2012 року в оренду строком на 20 років, згідно укладеного головою сільської ради за довіреністю договору оренди, розташована на території Садівської сільської ради, за межами населеного пункту, і належить до земель державної власності.

Згідно з п.а ч.2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають зокрема усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Зі змісту ч.1 ст.84 ЗК України вбачається, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Згідно із ч.4 ст. 122 ЗК України (в редакції Закону № 5245-УІ від 06.09.2012 р., який набрав чинності з 01.01.2013 р.) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч.4 ст.32 Закону «Про оренду землі» зміна розпорядника земельної ділянки не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди землі.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді даного спору вірно взяв до уваги наведені правові норми та вимоги ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» і ст.45 ЦПК України щодо представництва прокуратурою в суді інтересів держави.

Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними і правильність висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає та вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, у відповідності до вимог ст. ст.213-214 ЦПК України, а тому приходить до висновку, що підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді