Справа № 462/3459/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 вересня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Іванюк І.Д.

при секретарі Зубрицькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач в серпні 2017р. звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 01.10.2013р. у розмірі 12586,56 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 01.10.2013р. ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ОСОБА_1 та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, то банк керується п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до п.2.1.1.2.4 вказаних Умов та Правил, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Одночасно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов»язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Проте відповідач зобовязання по погашенню кредиту та сплаті визначених відсотків за користування кредитними коштами не виконує, чому позивач, відповідно до умов договору, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 01.10.2013р., що станом на 04.07.2017р. становить 12586,56 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але в позовній заяві проти ухвалення заочного рішення не заперечив та просить розглядати справу у його відсутності, що суд вважає за можливе.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, поважні причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справ у у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 01.10.2013р. ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додані до позовної заяви.

При укладанні вищевказаного Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті , з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно п. 2.1.1.12.9 Договору боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку вчасності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Договору, сплату процентів за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання).

Відповідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість.

На підставі п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», Банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків.

Згідно п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що

договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору він автоматично лонгується на той самий строк, про що сторони уклали анкету-заяву від 01.10.2011р. /а.с.5/ та Умови та правила надання банківських послуг /а.с.9-23/.

Відповідно до п.п. 2.1.1.42, 2.1.1.4.6. Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України)

Відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника.

При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення ст. 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини.

Виходячи з предмету позову, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» пред'явило вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором б/н від 01.10.2013 року на загальну суму 12586,56 грн., яка включає: 1806,82 грн. - заборгованість за кредитом; 1638,52 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 8065,67 грн. - заборгованість за пенею; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 575,55 грн. - штраф (процентна складова).

Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору б/н від 01.10.2013 року в частині своєчасного повернення кредиту, оскільки відповідачем не проводились платежі по кредитному договору в частині погашення основної суми кредиту та не сплачувались проценти за користування кредитними коштами в обсязі передбаченому кредитним договором, тому суд приходить до висновку, що Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» правомірно заявлені вимоги про стягнення з ОСОБА_1, як боржника, заборгованості по кредитному договору б/н від 01.10.2013 року, що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які долучено до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідно до ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до п. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 03 вересня 2014 року за № 6-100 цс 14.

Виходячи з наданого суду розрахунку заборгованості, яка виникла у позичальника за період дії кредитного договору, позивачем нарахована пеня за прострочення погашення основного боргу за кредитом, яка розраховується за період з 2013 року по 2017 року, та складає 8065,67 грн., в той же час сума боргу по сплаті кредиту складає 1806,82 грн., тому з урахуванням положень п. 3 ст. 551 ЦК України суд вважає допустимим зменшити відповідачу суму пені до суми завданих збитків, а саме 4520,89 грн., оскільки сума нарахованої пені за цей період значно перевищує розмір завданих позивачу збитків.

Оскільки відповідач односторонньо порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 01.10.2013р., то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов даного договору, позикодавець вправі вимагати повернення заборгованості та виплати належних за цим договором платежів, в тому числі комісії на умовах, передбачених договором / п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг/ та штрафу, який при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову / п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості по тілу кредиту в розмірі 1806,82 грн., заборгованості за пенею у розмірі 4520,89 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 1638,52 грн., заборгованості за комісією, 500 грн. фіксованої складової штрафу та 575,55 грн. процентної складової штрафу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» понесені судові витрати по справі в сумі 1600 грн.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК 9041 грн. 78 коп., заборгованості за кредитним договором від 01.10.2013р. та 1600 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 225-226 ЦПК України і ст.ст.11, 509, 526, 551, 611, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПРИВАТБАНК /рах. №3111, МФО 305299, / заборгованість за кредитним договором від 01.10.2013 р. у розмірі 9041 /дев»ять тисяч сорок одна/ грн. 78 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПРИВАТБАНК 1600 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя

Оригінал рішення