Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 324/1095/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Кацаренко І.О.
Провадження № 22-ц/778/2891/17 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

За участю секретаря: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 02 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна, нажитого в період спільного проживання.

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі зміненою позовною заявою до ОСОБА_4 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, та встановлення факту постійного проживання і ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 17 січня 2017 року повернуто ОСОБА_3 заяву про уточнення позовних вимог з підстав її невідповідності обсягу прав позивача, визначених ч. 2 ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області від 22 березня 2017 року ухвала Пологівського районного суду Запорізької області від 17 січня 2017 року у цій справі була скасована та питання про прийняття у провадження зміненої позовної заяви було передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 02 червня 2017 року повернуто ОСОБА_3 заяву про часткову зміну підстав позову (в порядку ст. 31 ЦПК України).

Не погоджуючись із ухвалою суду від 02 червня 2017 року, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив із того, що ОСОБА_3 було змінено предмет та підставу позову, у зв'язку з чим, заява ОСОБА_3 підлягає поверненню, як така, що подана з порушенням вимог ч. 2 ст. 31 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За частиною 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

За положеннями ч. 2 ст. 31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у ст. 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач скористалася своїм процесуальним правом, подавши змінену позовну заяву на підставі ч. 2 ст. 31 ЦПК України.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Зокрема, у позивача суд повинен з'ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). З'ясовується правильність об'єднання кількох однорідних вимог, наявність у позивача інших вимог до відповідача, які можуть бути пов'язаними між собою, для вирішення питання про їх об'єднання або роз'єднання (стаття 126 ЦПК). У відповідача суд з'ясовує суть заперечення проти позову та характер такого заперечення (процесуальний чи матеріально-правовий).

З урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню (предмет доказування; стаття 179 ЦПК).

Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Зокрема, судом не дано оцінки тій обставині, що фактичною підставою позовних вимог зазначено спільне проживання сторін під час набуття спірного майна, що не змінено в зміненій позовній заяві.

На вказане порушення порядку вирішення процесуального питання про здійснення позивачем процесуального права на зміну предмету або підстав позову було звернуто увагу суду першої інстанції в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області від 22 березня 2017 року, проте, суд першої інстанції зазначене порушення при новому розгляді питання не усунув.

Встановлені під час апеляційного розгляду вищенаведені обставини дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції порядку вирішення питання про прийняття у провадження зміненої позовної заяви, і тягнуть скасування оскарженої ухвали з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України.

Таким чином, питання про розподіл суми судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги ОСОБА_3 на оскаржувану ухвалу, має бути здійснено судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 02 червня 2017 року у цій справі скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: