АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6958/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2012/17Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів : Панченка О.О., Прядкіної О.В.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Поло-Інвестбуд» на рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», приватного підприємства «Поло-Інвестбуд» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»), приватного підприємства (далі - ПП) «Поло-Інвестбуд» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов обґрунтовувала тим, що 12 липня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного їй автомобіля «Кіа Ріо», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля ЗІЛ-431610, державний номерний знак НОМЕР_2, належного ПП «Поло-Інвестбуд», під керуванням водія ОСОБА_5 ДТП сталася з вини ОСОБА_5, який на час ДТП перебував в трудових відносинах з ПП «Поло-Інвестбуд». Загальний розмір завданої позивачу пошкодженням автомобіля шкоди становить 55908 грн. 00 коп. На час ДТП цивільно-правова відповідальність ПП «Поло-Інвестбуд» була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», яке частково відшкодував завдану їй шкоду, сплативши 30178 грн. 32 грн.

Враховуючи загальний розмір завданої їй шкоди, позивач просила суд стягнути з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на її користь в межах ліміту відповідальності 19311 грн. 68 коп. недоплаченого страхового відшкодування, з відповідача ПП «Поло-Інвестбуд» просила стягнути на її користь 6418 грн. 00 коп. в якості відшкодування шкоди завданої його працівником та 5000 моральної шкоди. Судові витрати просила покласти на відповідачів.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 травня 2017 року позов ОСОБА_2 до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», ПП «Поло-Інвестбуд» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ПП «Поло-Інвестбуд» на користь ОСОБА_2 25729 грн. 68 коп., 4551 грн. 20 коп. на відшкодування понесених судових витрат, всього стягнуто 30280 грн. 88 коп.

У задоволенні позовних вимог до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ПП «Поло-Інвестбуд» оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПП «Поло-Інвестбуд» вказує як на підставу скасування рішення суду першої інстанції: на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки вважає, що ОСОБА_5 під час ДТП не виконував трудових обов'язків.

Просить рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 25729 грн. 68 коп. та 4551 грн. 20 коп. на відшкодування понесених судових витрат.

Представник ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в судове засідання не зявився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, надавши суду письмові пояснення по суті поданої апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні позову до ПрАТ «АСК «ІНГО України» відмовлено обґрунтовано.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПП «Поло-Інвестбуд», позивача та його представника, третіх осіб, перевіривши матеріали, справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що автомобіль «Кіа Ріо», реєстраційний номер НОМЕР_1, належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 (т. 1 а.с.169).

12 липня 2016 року о 13 год. 30 хв. на перехресті вулиць Маршала Бірюзова та Ковпака у м. Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗІЛ-431610, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, та автомобіля «Кіа Ріо», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4

Ця дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_5, який допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля «Кіа Ріо», реєстраційний номер НОМЕР_3, під час руху в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі.

Вказану обставину визнали обидва учасники даної дорожньо-транспортної пригоди, склавши спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («європротокол») (а.с.15).

Оскільки дану обставину не заперечувала жодна особа, що бере участь у справі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вона доведенню не підлягає.

Крім того, апеляційна скарга також не містить доводів, щодо незгоди із виною водія ОСОБА_5

Також, судом першої інстанції вірно встановлено, що внаслідок пригоди автомобілі, в тому числі і належний позивачу автомобіль «Кіа Ріо», отримали механічні ушкодження.

При цьому, суд встановив, що підтримуючи свої позовні вимоги до ПП «Поло-Інвестбуд», позивач посилається на ту обставину, що водій ОСОБА_5 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди працював водієм ПП «Поло-Інвестбуд».

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що ПП «Поло-Інвестбуд» суду першої інстанції не надано жодного доказу на спростування вказаних вище доводів позивача.

Відтак, суд першої інстанції розглядаючи дану справу на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, правильно виходив з того, що на час ДТП водій ОСОБА_5 виконував трудові обов'язки як працівник ПП «Поло-Інвестбуд».

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Із матеріалів справи вбачається, що висновок суду першої інстанції, що цивільна відповідальність ПП «Поло-Інвестбуд», яка виникає у зв'язку з керуванням забезпеченим транспортним засобом - автомобілем ЗІЛ-431610, реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з лімітом відповідальності 100000 грн. за шкоду, завдану майну третіх осіб, що підтверджується страховим актом №144021 від 19 вересня 2016 року повністю підтверджується наданими доказами (т. 1, а.с.14).

Тому обов'язок по відшкодуванню шкоди, завданої відповідачем позивачу у зв'язку з керуванням забезпеченим транспортним засобом автомобіля ЗІЛ-431610, реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, покладається на ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в межах ліміту відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, як належний володілець пошкодженого транспортного засобу, звернулася до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування ( т. 1, а.с.12).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 зазначеного Закону передбачено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395).

ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» розмір страхового відшкодування ОСОБА_2 визначено на підставі звіту №559 про незалежну оцінку майна (визначення вартості матеріального збитку) від 16 серпня 2016 року, складеного Приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи», згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Кіа Ріо», реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 19 липня 2016 року становить 30688 грн. 36 коп. ( т. 1, а.с.146-186).

Як вбачається з вказаного звіту, зазначена сума матеріального збитку визначена з врахуванням фізичного зносу, що в повній мірі відповідає вимогам ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Страховою компанією прийнято рішення про виплату позивачеві страхового відшкодування (за вирахуванням суми франшизи - 510 грн.) у розмірі 30178 грн. 32 коп. (т. 1, а.с.14).

За заявою ОСОБА_4 вказані кошти перераховано ТОВ «Автопланета-Моторс» 23 вересня 2016 року (т.1, а.с.13).

Тобто, судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідачем ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в повній мірі виконано обов'язок щодо відшкодування матеріального збитку третій особі, заподіяного внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля ЗІЛ-431610, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ПП «Поло-Інвестбуд».

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що реальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Кіа Ріо», реєстраційний номер, склала 55908 грн. 00 коп., а висновок суду підтверджується наступними доказами: видатковою накладною №МТ-РН-000000164, виданою від 27 вересня 2016 року, згідно якої вартість камери заднього огляду склала 1030 грн. (а.с.9); даними видаткової накладної №МТ-РН-000000212, від 08 листопада 2016 року, згідно якої вартість парковочного датчика склала 900 грн. (а.с.8); рахунку-фактурою №27/30, виданого 19 жовтня 2016 року, згідно якого вартість ремонтних робіт автомобіля «Кіа Ріо» склала 24320,00 грн. (а.с.10); видатковою накладною №АМ-РН-00000129, виданою 31 серпня 2016 року ТОВ «Автопланета-Моторс», згідно якої вартість запасних частин, одержаних ОСОБА_2, склала 29708 грн. ( т. 1, а.с.11).

При цьому, необхідність придбання вказаних запасних частин та виконання ремонтних робіт в повній мірі підтверджується даними вказаного вище звіту №559 про незалежну оцінку майна (визначення вартості матеріального збитку) від 16 серпня 2016 року, складеного приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи» (а.с.146-186).

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Різниця між розміром страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля «Кіа Ріо» становить 25729 грн. 68 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

За вказаних обставин, суд прийшов до обґрунтованого висновку, щодо стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) з відповідача ПП «Поло-Інвестбуд», та, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, вирішив питання щодо судових витрат.

У той же час відповідача ПП «Поло-Інвестбуд» не наводить в апеляційній скарзі доводів щодо незгоди із розміром різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а тому у суду апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, відсутні підстави ставити під сумнів розмір вказаної суми відшкодування.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що під час ДТП водій ОСОБА_5 не перебував у трудових відносинах із ПП «Поло-Інвестбуд», не знайшли підтвердження при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 131 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

За правилами ч. 2 ст. 131 ЦПК України докази, подані з порушенням вимог, встановлених ч.1 ст. 131 ЦПК України, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмолено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

У п. 14 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12, викладена правова позиція, відповідно до якої, за змістом п. 6 ч. 3 ст. 295, ч. 2 ст. 303 та п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, або які неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням установленого порядку.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об'єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з'явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Як вбачається з матеріалів справи представник ПП «Поло-Інвестбуд» в судове засідання не з'явився двічі поспіль, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 а.с. 204, 221).

Відтак, оскільки представник ПП «Поло-Інвестбуд» не скористався своїм правом на участь у судове засідання та не надав докази на спростування доводів позивача проте, що ОСОБА_5 не виконував трудових обов'язків під час ДТП, суд першої інстанції вирішив спір виходячи із наявних матеріалів справи, оцінивши їх у сукупності.

При цьому, судом в повному обсязі було встановлено і досліджено предмет доказування по цивільній справи, виходячи із тих доказів, які надавалися сторонами та, із урахуванням доказів та позиції ПП «Поло-Інвестбуд», правильно встановлено наявність правовідносин пов'язаних з вимогою позивача відносно перебування ОСОБА_5 в трудових відносинах з ПП «Поло-Інвестбуд».

Крім того, третя особа, ОСОБА_5 при розгляді справи у суді апеляційної інстанції підтвердив факт перебування у трудових відносинах із ПП «Поло-Інвестбуд» та факт виконання трудових обов'язків під час ДТП, в результаті якого була заподіяна шкода позивачу.

Щодо долучених до апеляційної скарги ксерокопій: доповідної записки, акту про відсутність на роботі ОСОБА_5 12 липня 2016 року, прохання надати письмове пояснення, акту про ненадання пояснення, табелів обліку використання робочого часу то вказані копії документів подані із порушення строків визначених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, а представник позивача не довів, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Разом з тим, самі по собі вказані копії документів не спростовують факту, що під час ДТП ОСОБА_5 виконував трудові обов'язки.

При цьому, слід звернути увагу, що доказів застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_5 позивач не надав, як не надав доказів звернення до правоохоронних органів щодо заволодіння автомобілем.

Тобто, оскільки під час заподіяння шкоди ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з ПП «Поло-Інвестбуд» і шкода заподіяна ним у зв'язку з виконанням трудових відносин, висновки суду першої інстанції, відповідають правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України у Постанові від 28 січня 2015 року (справа № 6-229цс14).

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ставлять під сумнів правильність рішення суду першої інстанції, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,307,308, 293, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Поло-Інвестбуд» - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.О. Панченко

О.В. Прядкіна