Справа №359/3848/17
Провадження №2-з/359/68/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, предявленого нею до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності,

встановив:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що вона предявила позов про поділ пятьох земельних ділянок площами 0,100 га, 0,101 га, 0,110 га, 0,102 га та 0,100 га з цільовим призначенням для садівництва, розташо-ваних на території СТ «Дніпро» в адміністративних межах Гнідинської сільської ради Бориспільського району; двох садових будинків з надвірними будівлями та господарськи-ми спорудами №28 та №29 в СТ «Дніпро» на території Гнідинської сільської ради Борис-пільського району; обєкту незавершеного будівництва по вул. Молодіжній, 2а в с. Хомяківка Тисменицького району Івано-Франківської області; 1/2 частки відповідача у виробничо-технічних приміщеннях по вул. Молодіжній, 2 в с. Хомяківка Тисменицького району Івано-Франківської області; гаражного боксу №135 в ГБК «Енергетик-2», розташо-ваному по вул. Камишинській, 4 в м. Києві; житлового будинку по вул. Сагайдачного, 2 в м. Тисмениця Івано-Франківської області; трьох автомобілів «ГАЗ-692300», «Toyota Corolla» та «Subaru Forester». Відчуження переліченого майна унеможливить виконання рішення суду про задоволення позову. Тому ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на спірне майно.

ОСОБА_1 не зявилась у судове засідання та надіслала клопотання про розгляд заяви в її відсутності (а.с.7).

ОСОБА_2 також не зявився у судове засідання. Він був двічі у встановленому поряд-ку повідомлений про час та місце розгляду заяви. Ця обставина підтверджується теле-фонограмами (а.с.5, 10).

Дослідивши подані позивачем письмові докази, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.152 цього ж Кодексу види забезпечення позову мають бути співмір-ними із заявленими позовними вимогами.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна за-гроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено, що 15 травня 2017 року ОСОБА_1 предявила позов (а.с.12-20) до Бориспільського міськрайонного суду та просить здійснити поділ пятьох земельних діля-нок площами 0,100 га, 0,101 га, 0,110 га, 0,102 га та 0,100 га з цільовим призначенням для садівництва, розташованих на території СТ «Дніпро» в адміністративних межах Гнідин-ської сільської ради Бориспільського району; двох садових будинків з надвірними будів-лями та господарськими спорудами №28 та №29 в СТ «Дніпро» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району; обєкту незавершеного будівництва по вул. Моло-діжній, 2а в с. Хомяківка Тисменицького району Івано-Франківської області; 1/2 частки відповідача у виробничо-технічних приміщеннях по вул. Молодіжній, 2 в с. Хомяківка Тисменицького району Івано-Франківської області; гаражного боксу №135 в ГБК «Енерге-тик-2», розташованому по вул. Камишинській, 4 в м. Києві; житлового будинку по вул. Сагайдачного, 2 в м. Тисмениця Івано-Франківської області; трьох автомобілів «ГАЗ-692300», «Toyota Corolla» та «Subaru Forester».

Вид забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1, відповідає змісту позовних вимог та є співмірним їх розміру. Відчуження переліченого майна у власність інших осіб унеможливить не тільки виконання рішення суду, а також задоволення предявленого позову.

З огляду на це суд вважає допустимим накласти арешт на пять земельних ділянок площами 0,100 га, 0,101 га, 0,110 га, 0,102 га та 0,100 га з цільовим призначенням для садівництва, розташованих на території СТ «Дніпро» в адміністративних межах Гнідин-ської сільської ради Бориспільського району; на два садові будинки з надвірними будів-лями та господарськими спорудами №28 та №29 в СТ «Дніпро» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району; на обєкт незавершеного будівництва по вул. Молодіжній, 2а в с. Хомяківка Тисменицького району Івано-Франківської області та на 1/2 частку відповідача у виробничо-технічних приміщеннях по вул. Молодіжній, 2 в с. Хомяківка Тисменицького району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах сус-пільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як розяснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «ОСОБА_3 проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обовяз-кового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Безумовно, накладення арешту на вказані вище обєкти нерухомого майна є втручан-ням держави у право ОСОБА_2 на мирне володіння спірним майном. Однак сутність арешту полягає лише в обмеженні можливості відповідача розпоряджатись майном та не перешкоджає ОСОБА_2 користуватись ним. Ця обставина свідчить про те, що арешт перелічених вище обєктів нерухомого майна навіть не створює відповідачу жодних не-зручностей. Крім того, втручання держави у право ОСОБА_2 на мирне володіння спір-ним майном є не тільки виправданим, але й конче необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судочинства та виконання рішення суду. Така мета становить суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами відповідача. Аналіз цих обставин свідчить про те, що накладення арешту на вказані вище обєкти не-рухомого майна відповідає ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та не порушує ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї ж Конвенції.

Суд вважає, що ці обставини є додатковою підставою для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Водночас, за правилом ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Однак ОСОБА_1 не подала жодного доказу на підтвердження того, що за відповідачем зареєстровано право власності на гаражний бокс №135 в ГБК «Енергетик-2», розташований по вул. Камишинській, 4 в м. Києві; на житловий будинок по вул. Сагайдачного, 2 в м. Тисмениця Івано-Франків-ської області; а також на три автомобілі «ГАЗ-692300», «Toyota Corolla» та «Subaru Forester». Крім того, в заяві про забезпечення позову навіть не конкретизовані номерні знаки або номери шасі спірних транспортних засобів.

З огляду на це суд вважає, що підстави для накладення арешту на вказане майно від-сутні. Тому у задоволенні заяви в частині цих вимог ОСОБА_1 належить відмовити.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.4 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на такі обєкти нерухомого майна:

- на земельну ділянку площею 0,100 га з цільовим призначенням для садівництва, розташовану на території садового товариства «Дніпро» в адміністративних межах Гнідинської сільської ради Бориспільського району, право власності на яку підтвержуєть-ся договором купівлі-продажу, посвідченого 28 грудня 2005 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_4, за-реєстрованого в реєстрі за №11565;

- на земельну ділянку площею 0,101 га з цільовим призначенням для садівництва, розташовану на території садового товариства «Дніпро» в адміністративних межах Гнідинської сільської ради Бориспільського району, право власності на яку підтвержуєть-ся договором купівлі-продажу, посвідченого 31 грудня 2005 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_4, за-реєстрованого в реєстрі за №11917;

- на земельну ділянку площею 0,110 га з цільовим призначенням для садівництва, розташовану на території садового товариства «Дніпро» в адміністративних межах Гнідинської сільської ради Бориспільського району, право власності на яку підтвержуєть-ся договором купівлі-продажу, посвідченого 28 грудня 2005 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_4, за-реєстрованого в реєстрі за №11562;

- на земельну ділянку площею 0,102 га з цільовим призначенням для садівництва, розташовану на території садового товариства «Дніпро» в адміністративних межах Гнідинської сільської ради Бориспільського району, право власності на яку підтвержуєть-ся договором купівлі-продажу, посвідченого 31 грудня 2005 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_4, за-реєстрованого в реєстрі за №11920;

- на земельну ділянку площею 0,100 га з цільовим призначенням для садівництва, розташовану на території садового товариства «Дніпро» в адміністративних межах Гнідинської сільської ради Бориспільського району, право власності на яку підтвержуєть-ся державним актом на право приватної власності на землю серії IV-КВ №057335, ви-даним на імя ОСОБА_2;

- на садові будинки з надвірними будівлями та господарськими спорудами №28 та №29 в садовому товаристві «Дніпро» на території Гнідинської сільської ради Бориспіль-ського району, право власності на які підтверджуються свідоцтвами №3998 та №3999 від 5 травня 2011 року;

- на обєкт незавершеного будівництва по вул. Молодіжній, 2а в с. Хомяківка Тис-меницького району Івано-Франківської області, право власності на який підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 28 січня 2010 року приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу ОСОБА_5, за-реєстрованим в реєстрі за №144;

- на 1/2 частку ОСОБА_2 у виробничо-технічних приміщеннях по вул. Молодіжній, 2 в с. Хомяківка Тисменицького району Івано-Франківської області, право власності на яку підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 12 лип-ня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за №992.

У задоволенні заяви про забезпечення позову в частині вимог про накладення ареш-ту на інше майно ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7