Номер провадження 2/756/920/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Яценко Н.О.

за участю секретаря - Хоменко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення майнової шкоди, завданої злочином,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення майнової шкоди, завданої злочиномі просить стягнути з останнього шкоду, завдану злочином у розмірі 8 000 грн. 00 коп.

У обґрунтуванні позовних вимог зазначила, що вона є приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. В лютому 2012 року в її офісі сталася крадіжка фотоапарату «Canоn» приблизною вартістю 8700 гривень, що з урахуванням зносу становить 8000 гривень.

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2013 року було визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Крім того, було задоволено цивільний позов про стягнення зі ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок заподіяної матеріальної шкоди 8000 гривень.

22 травня 2014 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві було відкрито провадження про примусове виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу 8000,00 грн.

10 червня 2015 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

Позивач стверджує, що рішення суду не виконано та не стягнуто з боржника на її користь суми нанесеної шкоди.

Позивач вважає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана фізичній особи внаслідок злочину, відшкодовується державою у випадку, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у повному обсязі з тих підстав, що відповідач не є боржником відносно позивача тавідсутній механізм відшкодування матеріальної шкоди потерпілому за рахунок Державного Бюджету України.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2013 року було визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Потерпілим по даній кримінальній справі визнано ОСОБА_1 Вироком також задоволено цивільний позов про стягнення зі ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок заподіяної матеріальної шкоди 8 000,00 гривень (а.с.4-7).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва вищевказаний вирок залишено без змін (а.с.9-11).

22 травня 2014 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження №43375460 з виконання виконавчого листа поданого 19.05.2014 про стягнення зі ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 боргу в розмірі 8 000,00 гривень (а.с.12).

10 червня 2015 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві було винесено постанову повернення виконавчого документа стягувачеві з тих підстав, що у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно, також у виконавця відсутня будь-яка інформація про отримання ОСОБА_2 будь-яких доходів (а.с.17-18).

З вищенаведеної постанови про повернення виконавчого документа судом вбачається, що боржник ОСОБА_2 за даним виконавчим провадженням в розумінні представника державної виконавчої служби є неплатоспроможним.

Статтею 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Позивач посилається на редакцію ст. 1177 ЦК України, якою зазначено, що майнова шкода, завдана майну фізичній особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.

Суд вважає що до правовідносин які склалися між сторонами слід застосовувати редакцію визначену Законом України № 245-VII від 16.05.2013, ст. 1177 ЦК України, яка встановила що, 1). Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. 2). Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом (Стаття 1177 в редакції Закону № 245-VII від 16.05.2013), оскільки правовідносини між сторонами в частині неможливості стягнення матеріальної шкоди з боржника виникли лише після пред'явлення виконавчого листа до виконання в травні 2014 року.

Станом на день розгляду справи в суді Законодавством України не встановлений порядок компенсації потерпілому за рахунок Державного бюджету України нанесеної злочином матеріальної шкоди.

Згідно з ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Суд аналізуючи викладені докази та зазначені правові норми у сукупності дійшов висновку, що позивача була позбавлений права власності в результаті протиправних дій третьої особи, вина якого визначена вироком суду та встановлена вартість майна, яке він мав би отримати шляхом виконання рішення суду про стягнення 8000 грн з винної особи.

Орган державної влади, який зобов'язаний в рамках діючого законодавства виконати рішення суду в межах встановленого строку його не виконав та повернув виконавчий лист з посиланням на те, що у боржника відсутнє майно та доходи. Отже, посилання відповідача на те що, відсутній механізм відшкодування за рахунок Державного Бюджету України не заслуговує на увагу, оскільки відповідач використовує правову казуїстику для того, щоб не виконувати зобов'язання щодо відшкодування потерпілому збитків, яких остання зазнала в результаті позбавлення майна, на яке вона має право в розумінні ст. 1177 ЦК України.

Саме такому правовому висновку дійшов Європейський Суд з прав людини при винесенні рішення за позовом Цубані проти Італії 1996 рік, Матош е Сільва, Лда та інші проти Португалії 1996 рік, Гійємен проти Франції 1997 рік, Гійємен та Аккус проти Туреччини 1997 рік в яких зазначив, що суд визнав порушенням статті 1 Протоколу №1 у випадках, коли держави, що є учасницями Конвенції, намагались в окремих випадках використовувати правову казуїстику для того, щоб не виконувати зобов'язання щодо відшкодування приватним особам збитків, яких ті зазнали в результаті позбавлення майна.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що такі зобов'язання взяті на себе державою відповідно до вимог ст. 1177 ЦК України, є всі правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача шкоду, завдану злочином у розмірі 8 000 грн. 00 коп.

Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 59, 60, 61, 79, 88, 174, 208-218, ЦПК України і на підставі ст. 3 Конституції України та ст. 1177 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву - задовольнити.

Стягнути з Державної казначейської служби України (ЄДРПОУ - 37567646) за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1) шкоду, завдану злочином у розмірі 8 000 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: