Справа № 536/917/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Дяденко С.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 травня 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики посилаючись, що 09 вересня 2016 року з відповідачем був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого він передав йому кошти в сумі 191500 грн. та 1 600 доларів США, що підтверджується розпискою, а відповідач зобовязувався їх повернути до 28 вересня 2016 року. До обумовленої дати відповідач коштів не повернув і до цього часу ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 233 580 грн. та 2 335 грн. 81 коп. судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ст.1 ЦПК України).

Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України ( ст.4 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 09 вересня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики, згідно умов якого відповідач отримав кошти в сумі 191 500 грн. та 1 600 доларів США, які зобовязувався повернути до 28 вересня 2016 року, що підтверджується розпискою.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач свої зобовязання за договором позики не виконав, кошти не повернув, чим порушив права та інтереси позивача, які необхідно поновити.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, необхідно стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 191 500 грн. та 1600 доларів США, що по курсу НБУ станом на 05 жовтня 2017 року становить 42 880 грн., всього 234 380 грн.

Отже, позовні вимоги законні та обґрунтовані , підтверджені належними доказами і тому суд їх задовольняє.

В відповідності до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 335 грн. 81 коп., що підтверджено документально.

Керуючись ст. ст.10,11, 88,209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 234 380 (двісті тридцять чотири тисячі триста вісімдесят) грн. та судові витрати в сумі 2 335 (дві тисячі триста тридцять пять) грн. 81 коп., а всього 236 715 (двісті тридцять шість тисяч сімсот п'ятнадцять) грн. 81 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з часу його проголошення або отримання копії рішення особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

У разі застосування ст.218 ЦПК України скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

СуддяОСОБА_3