Справа № 401/1654/17
Провадження № 2/401/1093/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря Фадєєвої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Світловодський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його батьком дитини ОСОБА_3 ( російською мовою - ОСОБА_4) , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Балашихи Московської області Росії, та внести відомості до актового запису про народження дитини про нього як про батька.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2002 року проживали з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_5. Через зайнятість на роботі він не мав можливості разом з матір'ю дитини зареєструвати народження сина, тому вона зробила це без його участі, при цьому не вказала , що він є батьком хлопчика. Вони періодично то проживали спільно з відповідачкою, то розходились, але весь час він підтримує тісний зв'язок з сином та приймає активну участь у його вихованні. На даний час він прийшов до висновку, що мати ухиляється від виконання своїх обов'язків відносно сина, стала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, тому він бажає юридично підтвердити своє батьківство.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та повідомив, що син за власним бажанням зараз проживає з ним.

Відповідач в судовому засіданні повідомила суду, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком її неповнолітнього сина ОСОБА_3, проте за власним переконанням вона не бажає, щоб його батьківство було визнане офіційно. Підтвердила, що на даний час син живе у батька, вважає, що відповідач налаштовує хлопчика проти неї.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_6 просила відмовити у позові з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, визначеного ч. 2 ст. 129 СК України у один рік з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Так як позивач у суді визнав, що був обізнаний про своє батьківство з часу зачаття дитини, а також знав, що він не записаний як батько у актовому записі про народження сина, слід застосувати строки позовної давності.

Представник третьої особи до зали суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі. (а.с. 56)

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Балашиха Московської області Росії народився ОСОБА_3, про що головним управлінням ЗАГС Московської області відділом ЗАГМС Балашихінського району 19 серпня 2003 року було складено актовий запис про народження № 1081. В графі «Мати» матір'ю зазначена ОСОБА_2, в графі «Батько» відомості відсутні. (а.с. 7, 8, 10)

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Пленум Верховного Суду України у п.5 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. За змістом п.9 вказаної постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) відповідно до статей 213, 215 ЦПК має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В той же час ч. 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_2 визнала, що ОСОБА_1 дійсно є батьком її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відтак в силу дії ч. 1 ст. 61 ЦПК України цей факт не підлягає доказуванню .

Заява представника відповідачки про застосування до вимог ОСОБА_1 строків позовної давності , визначених ч. 2 ст. 129 СК України, не створює юридичних наслідків, оскільки вказаною нормою Закону визначено позовну давність в один рік до вимог про визнання батьківства виключно у спорах про батьківство між чоловіком матері дитини та особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно положень ст. 134 СК України, рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін до Книги реєстрації народжень.

Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 125, 126, 128 СК України, ст.ст. 10,11, 60, 79, 88, 169, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Світловодська Кіровоградської області, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_3 ( російською мовою - ОСОБА_4) , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Балашиха, Московська область, Росія.

Внести зміни до актового запису про народження № 1081, складеного 19 серпня 2003 року Головним Управлінням ЗАГС Московської області Відділом ЗАГС Балашихинського району та зазначити батьком дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Світловодська Кіровоградської області, громадянина України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні - в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя Н.Л. Волошина