Номер справи 220/2294/16-ц
Номер провадження № 2/220/72/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю серетаря ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Великоновосілківський районний Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання батьківства та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання відповідача ОСОБА_3 батьком її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в період з 30.01.2012 р. вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_3, з яким вони проживали у його батьків у с. Федорівка по вул. Гагаріна,31. 26.01.2013 р. у них народилась донька Поліна. 10.10.2015 р. вона переїхала від відповідача і з цього часу стала проживати у своїх батьків у с. Веселе, однак близькі відносини з відповідачем припинені не були. В січні 2016 року вона повідомила відповідача про вагітність. Спочатку він визнавав своє батьківство щодо ненародженої дитини, однак після народження сина 02.09.2016 р. відповідач відмовився подавати заяву про реєстрацію народження сина. В звязку з цим 08.09.2016 р. виконкомом Комарської сільської ради було зареєстровано народження ОСОБА_4, а батька сина було зазначено за її вказівкою. З часу народження сина відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає з нею, в звязку з чим вона змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Також просили відшкодувати витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 6345,00 грн.

Відповідач, його представник в судовому засіданні 23.02.2017 р. позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що з жовтня 2015 року сторони мешкають окремо і жодних відносин не підтримують, а тому він не може бути батьком народженої позивачкою дитини. В звязку з цим вважають необгрунтованими вимоги про стягнення аліментів її на утримання. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні 15.08.2017 р. пояснили, що не заперечують проти визнання батьківства та стягнення аліментів, враховуючи висновок генетичної експертизи. Разом з тим, заперечували проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів доходів, оскільки відповідач вже сплачує аліменти на доньку в розмірі ? частини.

Представник третьої особи Великоновосілківського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. При ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною 1 статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився 02 вересня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про його народження, відповідно до якого батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с. 4).

Відповідно до частини 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 9 вищевказаної Постанови ПВСУ передбачено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення по справі і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу.

Предметом доказування у даній справі є наявність кровного споріднення між відповідачем та дитиною ОСОБА_4.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що товаришувала зі сторонами, а після того, як вони розійшлись, близько спілкувалась з позивачкою ОСОБА_2 Зазначила, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 спілкувались протягом листопада-грудня 2015 року, відповідач приїздив до позивачки, забирав її, і вони разом кудись їхали. Вона особисто спілкувалась з відповідачем і спочатку він не оспорював своє батьківство, а потім він виказував сумнів, що це його дитина.

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 374 від 29.06.2017 р. біологічна спорідненість між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виключається. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Ймовірність даної події 99,%.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо батьківства ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження, а тому задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, суд вважає доводи позивача такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.12.2016 року і до його повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 25.08.2015 року.

Суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 6345,00 грн.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 169, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.12.2016 року і до його повноліття.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 6345,00 грн., а всього 6896,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина