Справа № 190/1095/17
Провадження №2/190/629/17
УХВАЛА

28 вересня 2017 року м. Пятихатки

Суддя Пятихатського районного суду Дніпропетровської області Легкошерст Ю.В., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 106000 грн.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій посилаються на те, що відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобовязання, не здійснює щомісячних погашень кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. В ході відпрацювання проблемної заборгованості банку стало відомо, що відповідачу ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1. У звязку з чим просять накласти арешт на зазначене майно шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви, ознайомившись з поданою заявою про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається у випадку, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2.

Проте доказів стосовно того, що на даний час існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, ПАТ КБ «Приватбанк» суду не надав.

З урахуванням зазначеного та з урахуванням посилання позивача тільки на те, що існує ризик відчуження чи передачі іншим способом боржником належного йому майна третім особам, вказане не дає суду підстав для вжиття заходів забезпечення позову, в тому числі шляхом заборони будь-яким способом укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Тому суд, приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 151-153, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

Відмовити в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Пятихатський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Легкошерст