Справа № 214/722/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 квітня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Євтушенка О.І.,
за участю: секретаря судового засідання - Бєлікової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за позовною заявою представника ОСОБА_1, діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3, до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав,-
04 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_2, в особі свого представника ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом, в якому просила суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування пред'явлених вимог вказала, що в період перебування ОСОБА_1 в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_2. Після розірвання між сторонами шлюбу дитина залишилась проживати з нею та перебуває на її утриманні. В свою чергу, ОСОБА_4 самоусунувся від виховання сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не проявляє інтересу до навчального процесу, а згадує про сина лише під час перебування в стані алкогольного сп'яніння. Аліменти за рішенням суду відповідач не сплачує, жодні звернення позивача, державних виконавців до правоохоронних органів з цього приводу результату не дали. Не докладаючи зусиль для забезпечення гармонійного розвитку та оздоровлення сина, він не надавав позивачеві дозвіл на виїзд дитини за кордон на відпочинок, взамін на що вимагав гроші, поки позивач не звернулась до суду. Відповідач взагалі не цікавиться життям сина. Враховуючи вищезазначене позивач вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків відносно їх сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є достатньою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2
Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, в судове засідання не з'явилися, однак, коден окремо, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні спору покладалися на розсуд суду.
Позивач ОСОБА_1 та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, в подальшому в судове засідання не з'явилися, однак представник позивача ОСОБА_3 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_4 та його представник в судове засідання повторно не з'явилися, повідомлені належним чином, причини їх неявки суду не відомі.
За даних обставин, з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів відповідно до ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 16 травня 2008 року по 21 березня 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, зареєстрованому 06.12.2011 року відділом РАЦС Дніпровського району м. Києва, актовий запис №2014. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище на "ОСОБА_1", яке після розлучення з ОСОБА_4 та реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 змінила на "ОСОБА_1" (а.с.12, 16, 41).
Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 від 03.12.2008 року (а.с.11). Факт батьківства в ході судового розгляду жодними доказами не спростовано.
Дитина проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але мешкає разом з чоловіком ОСОБА_6 та іншими дітьми - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, а також ОСОБА_10, яка є бабою дітей, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.33, 163).
Згідно акту перевірки житлових умов від 08.12.2015 року, малолітній ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 в окремій світлій кімнаті з всіма необхідними меблями (а.с.33).
Крім того, встановлено, що малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учнем спеціалізованої школи №185 ім. Володимира Вернадського, що розташована в м. Києві (а.с.34), де він відвідує і позашкільні заняття з шахів, з вересня 2015 року по даний час, оплату за які вносить вітчим ОСОБА_6 (а.с. 167); з вересня 2015 року по даний час займається у гуртку «Кікбоксинг» Вишнівського центру творчості дітей та юнацтва, на тренування до гуртка дитину привозять мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_6 (а.с.162).
При цьому, малолітній ОСОБА_2 перебуває під наглядом лікаря педіатра філії №3 КНП «ЦПМСД №3» Шевченківського району м. Києва, якого відвідує у супроводі матері ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_6 (а.с.35, 161).
Згідно ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок.
Відповідно до змісту висновку комісії з питань захисту прав дитини Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 27.02.2017 року (а.с.164-166) за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 вирішено за можливе позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з ухиленням від виховання дитини.
У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно ч.1 ст.164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав.
При цьому, в розумінні п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п.15 вказаної постанови.
Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо виховання дитини мають бути безспірними.
На підтвердження пред'явлених вимог про необхідність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав у зв'язку з ухиленням відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання дитини позивач надала довідку наявної щомісячної заборгованості по аліментах за 2010 - 2016 роки, при виконанні виконавчого листа №2-2457/10 від 05.10.2010 року виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з якої слідує, що станом на 12.04.2016 року заборгованість по аліментам складає 15 831,36 грн., яку відповідач частково сплатив з 29.04.2016 року по 29.08.2016 року (а.с.106-113, 138),
При вирішенні справи суд також приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй від 20.11.1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками.
В свою чергу встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково: усунуто перешкоди щодо його участі у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_2, з яким він проживає окремо, визначено способи його участі у вихованні та спілкуванні з сином наступним чином: перший місяць літніх канікул ОСОБА_2 проводить з батьком ОСОБА_4 за його місцем реєстрації або його місцем проживання, або на його розсуд; кожний другий Новий Рік з 08 години 30 грудня до 19 години 01 січня, кожне друге Різдво та кожен другий Великдень (Пасха) ОСОБА_2 проводить з батьком ОСОБА_4 за його місцем реєстрації або його місцем проживання; кожний непарний рік у свій День Народження ОСОБА_2 проводить з батьком ОСОБА_4 за його місцем реєстрації або його місцем проживання; ОСОБА_2 необмежено спілкується з батьком ОСОБА_4 засобами телефонного зв'язку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - відмовлено (а.с. 41-44).
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Разом з тим, зі змісту вказаної вище ухвали суду апеляційної інстанції від 25 листопада 2015 року, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції від 23 квітня 2015 року, судом не встановлено обставин, які б давали підстави для позбавлення позивача батьківських прав стосовно малолітнього сини ОСОБА_2 (а.с. 42).
Однак, оцінюючи зазначені обставини, що відповідно ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказування, виходячи з предмету даного позову та обставин, що обґрунтовують повторне звернення позивача до суду, проміжок часу який сплинув, а саме з моменту набрання законної сили рішенням суду від 23 квітня 2015 року, яким безпосередньо і встановлені вказані вище обставини, до моменту розгляду цієї справи пройшов 1 рік 5 місяців, за який судом не встановлено, а відповідачем не доведено, належне виконання ним обов'язків по вихованню дитини та сплати аліментів на її утримання, тому суд вважає, що обставини, встановлені рішенням суду від 23 квітня 2015 року, не можуть буті взяті до уваги судом при вирішенні цієї справи.
Аналізуючи надані докази у своїй сукупності, суд вважає, що доводи позивача про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню їх сина знайшли своє підтвердження, а отже суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків відносно виховання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який полягає в тому, що з 25 листопада 2015 року до моменту розгляду судом цієї справи відповідач належним чином не цікавився життям, здоров'ям та навчанням свого малолітнього сина ОСОБА_2, аліментів не сплачував, участі у вихованні дитини не приймав, що є свідченням нехтування ним батьківськими обов'язками.
Враховуючи встановлені судом обставини та те, що позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків, суд вважає достатніми надані позивачем докази для застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення його батьківських прав, у зв'язку з чим вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на задоволення позовних вимог, керуючись ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.54).
Керуючись ст. ст.4-10, 15, 60, 74, 79, 88 ч.1, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 218, 223-226, 294 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги представника ОСОБА_1, діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3, до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог статті 229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя Євтушенко О.І.