Провадження №2/200/3365/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 липня 2017 року місто Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши позовну заяву Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України, третя особа Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2017 року позивачі звернулися до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України, третя особа Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди.

Згідно зі ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Суд вважає за необхідне залишити заяву без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви ГО «ДНПГО», ОСОБА_1 зазначають себе як заявники, однак у відповідності до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Крім того в позовній заяві під час зазначення процесуального статусу осіб, які беруть участь у справі не зазначено процесуальний статус ГО «ДНПГО», а саме зазначено: «в інтересах члена своєї громадської організації», що не відповідає жодному з можливих процесуальних статусів осіб, оскільки відповідно до норм чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного позивачу необхідно визначитись хто є позивачем по справі та викласти позовну заяву у відповідності до вимог ст.. 119 ЦПК України.

Правові та організаційні засади діяльності громадських організацій визначені в Законі України «Про громадські обєднання» від 22 березня 2012 року № 4572-VI.

Громадська організація - це добровільне обєднання фізичних осіб для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів (частини перша, третя статті 1 Закону України «Про громадські обєднання» ).

Згідно з вимогами Закону засновниками та членами (учасниками) громадської організації як виду громадського обєднання є фізичні особи, які можуть утворювати громадську організацію зі статусом або без статусу юридичної особи (частини друга, третя, пята статті 1). Необхідним етапом створення громадської організації як юридичної особи є її реєстрація в порядку, визначеному Законом України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з урахуванням особливостей, установлених Законом України «Про громадські обєднання» (частина перша статті 12). Така реєстрація передбачає, зокрема, внесення відомостей про громадську організацію до Реєстру громадських обєднань і до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також видачу свідоцтва про реєстрацію громадського обєднання як громадської організації.

Конституційний Суд України в рішенні від 28 листопада 2013 року

№ 12-рп/2013 зазначає, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Як випливає з матеріалів позовної заяви її підписано керівником громадської організації ОСОБА_2, однак до позовної заяви не додається витяг з Реєстру громадських обєднань щодо реєстрації даної громадської організації та визначення керівником даної організації ОСОБА_2.

Крім того, до позовної заяви не надано статутних документів громадської організації для визначення наявності повноважень захищати в суді права своїх членів, які звернулися до неї за таким захистом.

А тому позивачу необхідно надати витяг з Єдиного державного реєстру громадських обєднань та статутні документи громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» на підтвердження повноваження представляти інтереси ОСОБА_3 у суді.

До того ж із прохальної частини позову вбачається, що позивачем заявлено вимоги до третьої особи Державна казначейська служба України, однак позов це звернення через суд до відповідачів із захистом порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

А відтак, позивачам необхідно уточнити позовні вимоги , усунути зазначені недоліки та надати уточнену позовну заяву.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України, третя особа Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, п'ять днів з дня отримання позивачем ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Женеску