Справа № 216/3845/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 жовтня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
за участю: секретаря судового засідання Бєлікової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АХА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,-
23.06.2017 року на адресу суду за підсудністю з Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 «СК «АХА СТРАХУВАННЯ», в якому представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» 16 769,20 грн. в рахунок відшкодування збитків, повязаних з виплатою страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку; покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.
Представник позивача ОСОБА_2 «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» в судове засідання не зявився, згідно клопотання просив справу розглянути за його відсутності, предявлені вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, в контексті ст.76 ЦПК України вважається повідомленою належним чином, причини неявки суду не відомі.
Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, з метою дотримання розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності відповідача в заочному порядку згідно ст.224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача на підставі наявних доказів, що узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Суд, дослідивши письмові докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що20.12.2013 року о 08.40 год. Павловська О.С., керуючи автомобілем марки Jeep Grand Cherokee, р/н АЕ3777ВІ, по автодорозі на перехресті рівнозначних доріг вул. Пушкіна та вул. Стрельцова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, не надала перевагу в русі автомобілю марки Toyota, р/н АЕ1379НН, під керуванням Хрипун Т.М., який наближався до перехрестя праворуч, в результаті чого допустила з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій Павловська О.С. порушила п.16.12 Правил дорожнього руху України.
Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2014 року, яка набрала законної сили 17.02.2014 року (а.с.22-24), ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.
Оскільки в розумінні ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено судом постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, вищевказані обставини ДТП окремому доказуванню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування).
Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондує відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). ОСОБА_2 потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що регламентовано спеціальним Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ст.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
У відповідності до п.п.22.1, п.22.2 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
22.12.2013 року судовим експертом ОСОБА_4 проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, належного ОСОБА_3, що підтверджується протоколом та фото-таблицею до нього (а.с.38-41).
Таким чином, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» як страховик виконало покладені на нього зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні ОСОБА_3 в межах ліміту її відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ст.27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2878цс15 в постанові від 10.02.2016 року, за змістом статті 1194 ЦК України в системному звязку зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування»можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Виходячи з того, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як власника наземного транспортного засобу на момент ДТП була застрахована в ОСОБА_2 «СК «УНІКА», яке за регресною вимогою ОСОБА_2 «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» відшкодувало збитки в сумі 49 500 грн. за мінусом франшизи, в межах ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих в 50 000 грн. відповідно до ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В результаті цього невідшкодованими залишились збитки в розмірі 16 769,20 грн. з розрахунку: 66 269,20 49 500 = 16 769,20.
В добровільному порядку різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 16 769,20 грн. ОСОБА_1 на вимогу позивача не сплатила (а.с.49-50), у звязку з чим суд приходить до дійсності наявності між сторонами спору та доведеності предявлених ОСОБА_2 «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» вимог, які підлягають задоволенню із стягнення з відповідача на користь позивача 16 769,20 грн. в рахунок відшкодування збитків.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на ухвалення судом рішення на користь позивача в силу ч.1 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. (а.с.5).
Керуючись ст.ст. 4-10, 15, 60, 61, 74, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АХА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя Євтушенко О.І.