Справа № 452/179/17 Головуючий у 1 інстанції: Кунцік О.С.
Провадження № 22-ц/783/3482/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Фейір К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Самбірського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Самбірського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Самбірське управління державної казначейської служби України Львівської області про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а:

25.01.2017 року ОСОБА_2 звернулася із зазначеним позовом до суду, в якому з уточненням позовних вимог просила стягнути з Самбірського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області суму нарахованої і невиплаченої державної та додаткової пенсії відповідно до ст. 50, 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.02.2011 року по 22.07.2011 року в розмірі 12209,01 грн.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто з Самбірського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської областів користь ОСОБА_2 суму нарахованої і невиплаченої державної та додаткової пенсії за період з 01 лютого 2011 року по 22.07.2011 року у розмірі 12209 грн. 01 коп.

Рішення суду оскаржило Самбірське об»єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області.

Вважає його необґрунтованим, незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених прав, свобод та інтересів, оскільки у випадку незгоди з діями суб»єктів владних повноважень при виконанні рішення суду, що набрало законної сили, чинне законодавство наділяє особу правом звернення до суду у порядку, визначеному ст.ст. 181, 267 Кодексу адміністративного судочинства України та Законом України «Про виконавче провадження». У зв»язку з тим, вважає, що заявлені вимоги підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства. Звертає також увагу суду на те, що відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов»язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством. Зазначає, що органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсій лише в межах видатків, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України. Вказує на те, що позивачем не обґрунтовано позовні вимоги щодо стягнення заборгованості, як заподіяної шкоди, а тому такі вимоги є незаконними.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч.1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Судом встановлено, що постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.09.2011 року у справі № 2а-815/11 адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_2 державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за заподіяну шкоду здоров'ю, відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у заниженому розмірі за період з 01.02.2011 року по 22.07.2011 року включно.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2, основну пенсію відповідно до вимог ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01.02.2011 року по 22.07.2011 року включно з урахуванням проведених виплат.

На виконання постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.09.2011 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області 05.07.2016 року видано виконавчий лист № 2-а-815/2011.

14.07.2016 р. заступником начальника Самбірського МР ВДВС відкрито виконавче провадження ВП № 51577277 з виконання виконавчого листа № 2-а-815/2011 від 05.07.2016 року про зобов»язання Управління Пенсійного фонду в Самбірському районі провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 основну пенсію відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, відповідно до ст. 50 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», за період з 01.02.2011 року по 22.07.2011 року з урахуванням проведених виплат.

Постановою державного виконавця від 27.07.2016 року виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ч.1 ст. 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_2 за період з 01.02.2011 року по 22.07.2011 року нараховано 12209 грн. пенсії відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи, що належні ОСОБА_2 до виплати суми після їх розрахунку державним виконавцем Самбірським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Львівської областіне було виплачено, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про підставність позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з Самбірського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської областів її користь суми нарахованої і невиплаченої державної та додаткової пенсії за період з 01 лютого 2011 року по 22.07.2011 року у розмірі 12209 грн. 01 коп.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що даний спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства на увагу не заслуговують, оскільки в даному випадку мова йде не про спір ОСОБА_2 з суб»єктом владних повноважень щодо належності їй таких виплат, а про стягнення в користь позивача вже нарахованих коштіввідповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що є грошовим зобов»язанням, а відтак даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Самбірського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.