Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/622/16-ц Головуючий у 1-й інст. Гуц О. В.
Категорія 58 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Технолог" до Хорошівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_1, третя особа приватне підприємство "Азалія" про визнання дій протиправними, визнання права на майно, зняття арешту з майна

за апеляційною скаргою приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Технолог" на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 31 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року приватне підприємство "Науково-виробниче підприємство "Технолог" (ПП «НВП «Технолог») звернулося до суду із позовом, в кінцевій редакції якого просило підтвердити право власності ПП «НВП «Технолог» на майно зазначене в Акті опису й арешту майна від 06.10.2015 року, складеному Хорошівським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, а саме: металеву споруду червоного кольору з білим дахом, двох станків окантовочних, станок полірувальний СМР; визнати дії Хорошівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області з опису, арешту та продажу на електронних торгах "СЕТАМ", 2 шт. станків окантовочних, 1 шт., станка полірувального СМР, без згоди ПП НВП "Технолог", протиправними; визнати електронні торги "Сетам", що відбулися з 13 по 15 липня 2016 року з продажу арештованого майна (АДРЕСА_1): 2-х окантовочних та 1-го полірувального станків (Номер лоту - 156515, Початкова ціна - 22 590,00 грн., Продавець майна: Володарсько-Волинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області), недійсними; зобов'язати Хорошівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Житомирській області в строк до 10 днів з дати набрання рішенням суду законної сили, вжити заходи для повернення ПП НВП "Технолог" незаконно проданого майна та відновлення його працездатності до первісного стану (до проведення демонтажу); зобов'язати ОСОБА_1 в строк до 10 днів з дати набрання рішенням суду законної сили, повернути та установити по місцю проведення демонтажу: АДРЕСА_2, два окантовочні та один полірувальний станки, придбані ним на електронних торгах "СЕТАМ", що відбулися з 13 по 15 липня 2016 року (Номер лоту - 156515) та згідно Акту державного виконавця ДВС Володарсько-Волинського РУЮ у Житомирській області від 11.10.2016 року про їх передачу; зобов'язати ОСОБА_1 в строк до 10 днів з дати набрання рішенням суду законної сили, за власний рахунок провести налагоджувальні роботи для відновлення працездатності до первісного стану (до проведення демонтажу в смт. Хорошів, хутір Геологорозвідувальна партія, 4, 2-х окантовочних та 1-го полірувального станків; компенсувати ПП НВП "Технолог" здійснені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір за розгляд справи та подання 3-х заяв про забезпечення позову, а також витрати представника підприємства ОСОБА_3, пов'язані з поїздками з м. Київ до Володарськ-Волинського та Червоноармійського районних судів в 2016 - 2017 роках (в кількості - по факту до вирішення позову по суті).

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що у провадженні державної виконавчої служби Володарсько-Волинського районного управління юстиції у Житомирській області знаходяться виконавчі листи № 2/276/26/13 від 22.09.2014 року та № 2/276/26/13 від 19.09.2014 року, виданих на підставі рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.04.2013 року по справі № 0606/919/2012 про стягнення з ПП "Азалія" грошових коштів.

Постановами державного виконавця Першина С.В. від 16.10.2014 року та від 23.10.2014 року було відкрито виконавчі провадження ВП № 45054762 та ВП № 45167746, та з метою їх подальшого виконання накладено арешт на кошти та майно ПП "Азалія".

Позивач вважає, що виконавчі дії проводяться з порушенням чинного законодавства України, оскільки ДВС Володарсько-Волинського РУЮ у Житомирській області виконує рішення суду шляхом реалізації майна, належного ПП НВП "Технолог", яке знаходиться на території ПП "Азалія" та останньому на праві власності не належить. Так, серед описаного та арештованого майна є металева споруда червоного кольору з білим дахом, два окантовочних станки та станок полірувальний СМР, що є власністю ПП НВП "Технолог" та яке ПП "Азалія" не належить.

В подальшому, 23.06.2016 року на інтернет-сайті Міністерства юстиції України з проведення електронних торгів арештованого майна (АДРЕСА_1) розміщена інформація про реєстрацію учасників для проведення з 13 по 15 липня 2016 року торгів з продажу вказаного вище обладнання. Зазначене майно є власністю ПП НВП "Технолог" та знаходиться в ПП "Азалія" на відповідальному зберіганні, однак з часу його придбання перебуває на балансі ПП НВП "Технолог" та враховується при розрахунках бюджетних та інших платежів.

Позивач вказав, що дії ДВС направлені на незаконне позбавлення майна підприємства та перешкоджають його законній діяльності.

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 31 травня 2017 року у задоволенні позову Приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Технолог" до Хорошівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_1, третя особа - ПП "Азалія" про визнання права на майно, визнання дій відповідача з опису, арешту та продажу на електронних торгах майна протиправними, визнання електронних торгів з продажу арештованого майна недійсними, відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ПП НВП "Технолог", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин по справі, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Доводи апеляційної скарги в своїй сукупності аналогічні доводам викладеним у позовній заяві.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

За правилами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Статтями 10 та 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна та зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ПП НВП "Технолог" є власником майна, на яке було накладено арешт, позивач не надав та що саме його права, як власника, порушено відповідачем.

Колегія суддів вважає, що вказані висновки суду є правильними з огляду на таке.

Згідно зі ст.ст.328,329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право брати участь у провадженні виконавчих дій.

Відповідно до ч.6 ст.12 цього Закону боржник зобов'язаний, у тому числі утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області стягнуто з приватного підприємства "Азалія" на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі за вересень-жовтень 2011 року в сумі 1671, 43 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 20018,18 грн. з відрахуванням належних платежів.

13.10.2014 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до відділу ДВС Володарсько-Волинського управління юстиції про примусове виконання виконавчого листа № 2/276/26/13, виданого Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області 22 вересня 2014 року про стягнення з ПП "Азалія" на його користь заборгованості по заробітній платі (а.с. 58, 59 Том № 3).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Володарсько-Волинського районного управління юстиції від 16.10.2014 року ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження (ВП № 45054762) за вказаним вище виконавчим листом. Боржнику запропоновано самостійно виконати рішення суду в строк до 23.10.2014 року (а.с. 60 Том № 3).

Постановами серії ВП № 45054762 від 10.11.2014 року (а.с. 106, 107 Том № 1) було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках ПАТ КБ "ПриватБанк" м. Житомир та належать боржнику - Приватному підприємству "Азалія".

06.10.2015 року державним виконавцем за адресою хутір "Геологорозвідувальна партія", 4 складено Акт опису й арешту на таке майно: нежиле приміщення (пункт обслуговування автомобілів з цегли, покрите штукатуркою, загальна площа 335,4 кв.м., металеву споруду червоного кольору з білим дахом, станок окантовочний, станок окантовочний та станок полірувальний СМР (а.с.120-121 том1). Зазначено, що майно описано з метою примусового виконання виконавчого листа № 2/276/26/13, виданого 22 вересня 2014 року Вол-Волинським районним судом про стягнення з ПП «Азалія» на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 21689,61грн. Згідно Акту описане майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3, який, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, є засновником та керівником як ПП «Азалія» так і ПП НВП "Технолог". Будь-яких застережень, що описане майно належить ПП НВП "Технолог", а не ПП «Азалія» Акт не містить, в установлені строки та в установленому законом порядку Акт опису й арешту майна не оскаржено.

Супровідними листами № 3/5930 від 31.10.2014 року, 3/4688 від 03.11.2015 року та № 3/1249 від 21.04.2016 року підтверджується, що відділом ДВС Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області надсилалася ПП "Азалія" постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 16.10.2014 року для виконання та відома, винесена на підставі виконавчого листа № 2/276/26/13 від 22.09.2014 року, копія акту опису й арешту майна від 06.10.2015 року, та Звіт про оцінку рухомого майна від 08.04.2016 року ПП "Азалія": станка окантовочного, станка полірувального СМР, станка окантовочного, відповідно.

З акту про проведені електронні торги від 19.09.2016 року державного виконавця Володарсько-Волинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вбачається, що 15.07.2016 року проведено електронні торги майна належного боржнику, а саме: станка окантовочного, станка окантовочного, станка полірувального СМР. Переможцем торгів є ОСОБА_1

Актом державного виконавця від 11.10.2016 року ОСОБА_5 у присутності покупця майна - ОСОБА_1 та власника ПП "Азалія" - ОСОБА_3 встановлено, що реалізовані на електронних торгах станки передані покупцеві - ОСОБА_1

Водночас, відповідно до акту приймання-передачі №1 від 27.06.2013 року, який складено ПП НВП "Технолог" в особі заступника директора ОСОБА_6, з однієї сторони, та ПП "Азалія", в особі директора ОСОБА_3, з другої сторони, ПП "Азалія" передано, а ПП НВП "Технолог" прийнято обладнання - 11 найменувань, серед якого зазначено станок окантовочний двупильний вартістю 25 000грн., станок окантовочний однопильний вартістю 18 000грн., станок полірувальний 45 000грн.(а.с. 153 Том № 1).

Згідно звіту про оцінку рухомого майна від 08.04.2016 року ПП "Україна-Експерт-Центр", станом на 31.03.2016 року ринкова вартість станка окантовочного становить 7200 грн., станка окантовочного - 7200 грн., станка полірувального СМР - 8190 грн. (а.с. 11-13 Том № 1).

Відповідно до листа № 29/04-1 від 29.04.2016 року ПП "Азалія", вказане майно в "Звіті про оцінку рухомого майна" на балансі ПП "Азалія" не обліковується та не є його власністю (а.с. 8 Том № 1).

Таким чином в ході розгляду справи встановлено, що акти та постанови державного виконавця Приватним підприємством НВП "Технолог" оскаржені не були. Цим підприємством заходів щодо виключення майна з опису й арешту не вживалось, заперечення щодо звіту з документами, які підтверджували б, що арештоване майно Приватному підприємству "Азалія" не належить до відділу ДВС не подавалися.

До того ж факт оскарження дій та рішень державного виконавця відділу ДВС Володарсько-Волинського РУЮ у Житомирській області до суду саме Приватним підприємством "Азалія", а не Приватним підприємством НВП "Технолог", що підтверджується уточненою скаргою на дії та рішення ДВС Володарсько-Волинського РУЮ, зі змісту якої видно, що виконавчі дії проводяться з майном підприємства, не повідомляючи про це його власника, тобто ПП «Азалія», свідчить про те, що спірне майно не належить позивачу, та в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України, вказане ним не доведено.

Також, звертаючись до суду з скаргою на дії державного виконавця Першина С.В., за наслідками розгляду якої постановлено ухвалу суду від 10 лютого 2016 року Приватне підприємство «Азалія» вказувало, що державний виконавець безпідставно не зупинив виконавче провадження після подачі скарги до суду, акт опису й арешту майна проведено без його участі, державний виконавець порушує порядок черговості виконавчих дій, вчиняє тиск на керівника підприємства шляхом опису майна та обмеження у праві виїзду за межі України (а.с.153 том №3). Із вказаного судового рішення вбачається, що скаржник ПП «Азалія» жодним чином не посилалось на те, що воно не є власником описаного майна, а зазначало зовсім інші підстави для оскарження дій державного виконавця.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неналежність доказу - наданого в судовому засіданні представником позивача договору № 21 від 21.02.2013 року, згідно якого Приватне підприємство "Азалія", з одного боку та Приватне підприємство "Науково-виробниче підприємство "Технолог" з другого боку, уклали даний договір про те, що ПП "Азалія" зобов'язується в строк до 30 червня 2013 року погасити (сплатити) заборгованість перед ПП НВП "Технолог" в сумі 126500, 00 грн. за яким погашення заборгованості може проводитись перерахуванням грошових коштів на рахунок підприємства, передачею товарно-матеріальних цінностей (продукції), виконанням (наданням) послуг за їх попереднім погодженням, до якого додатком є акт приймання-передачі №1 від 27.06.2013 року, оскільки як з матеріалів справи, так і з письмових заперечень відповідача вбачається, що до даного часу про наявність вище згаданого договору відомо не було і позивач його при накладенні арешту на спірне майно відділу ДВС не надавав та представник позивача будь-яких доводів того, що даний договір існував станом на 2013 рік суду не навів.

Крім цього, висновок суду першої інстанції, що договір № 01/08/2016 року від 01.08.2016 року, укладений між ПП "НВП "Технолог" та ПП "Ілона" та перелік майна, яке передається в оренду, який є додатком до даного договору, укладений після накладення арешту на майно та проведення електронних торгів арештованого майна, а тому він не може бути прийнятий до уваги, є правильним.

Таким чином, вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховані листи директора ПП «Азалія», направлені на адресу начальника відділу ДВС Володарсько-Волинського районного управління юстиції від 09.11.2015 року та від 29.04.2016 року (а.с.186,187 том№3) на правильність рішення не впливають, а навпаки доводять ту обставину, що у листопаді 2015 року, тобто після отримання акту опису й арешту майна ПП «Азалія» останнє не тільки не заперечувало про належність описаного майна йому, а й визнало це, вказавши у листі від 09.11.2015 року, що акт опису й арешту майна ПП «Азалія» від 06.10.2015 року є проявом порушення Конституції та норм чинного законодавства, при цьому посилаючись на порушення держаним виконавцем строків вчинення виконавчих дій та дотримання черговості виконання. І лише у квітні 2016 року, отримавши Звіт про оцінку рухомого майна, тобто по суті після завершення усіх виконавчих дій перед реалізацією майна, ПП «Азалія» почало заперечувати належність вказаного майна йому, що, на думку колегії суддів, є способом ухилення боржника від виконання рішення суду.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою надані через канцелярію суду документи, а саме: копію договору купівлі-продажу № 2008/13-2 від 20 серпня 2013 року укладеного між ПП НВН «Технолог» та ТОВ «Машбудпроект»; копію видаткової накладної № РН-0810-4 від 08 жовтня 2013 року; копію виписки з банківського рахунку ПП НВН «Технолог» від 07 жовтня 2013 року; копію податкової накладної № 5 від 07.10.2013 року отриманої ПП НВН «Технолог» від ТОВ «Машбудпроект», копію акту звірки розрахунків від 31.03.2014 року, висновків суду не спростовують, оскільки вказані документи лише підтверджують факт продажу ТОВ «Машбудпроект» приватному підприємству НВП «Технолог» блоків Межиріченського родовища гранітів, однак не можуть бути прийняті судом як доказ належності спірного обладнання на праві власності ПП НВН «Технолог».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Технолог" відхилити.

Рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді