Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/856/17

26 вересня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю: секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул.Довбуша,51 в смт.Солотвин Богородчанського району.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 18 лютого 2016 року померла її мама ОСОБА_3, якій за життя належало вищевказане домоволодіння. За життя спадкодавець склала заповіт, посвідчений 12.01.2005 року в Солотвинській селищній раді за №2, згідно якого все своє майно заповіла їй та відповідачу. В даний час вона являється єдиним спадкоємцем всього майна покійної, оскільки її брат відмовився від прийняття спадщини. З метою оформлення спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Довбуша,51 в смт. Солотвин Богородчанського району звернулась до приватного нотаріуса Богородчанського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_4, однак постановою у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене нерухоме майно їй відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Оскільки в інший спосіб, окрім звернення до суду, не може підтвердити своє право власності на успадковане домоволодіння, то просить суд ухвалити відповідне рішення.

В судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву з клопотанням проводити розгляд справи у його відсутності. Заявлений позов визнав.

Дослідивши письмові докази, подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 12 січня 2005 року ОСОБА_3 склала заповіт, за яким все своє майно в рівних долях заповіла позивачці та відповідачу. Заповіт посвідчено цього ж числа секретарем Солотвинської селищної ради Богородчанського району ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 2 (а.с.9).

18 лютого 2016 року ОСОБА_3 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НМ №221944, виданого 18 лютого 2016 року Солотвинською селищною радою Богородчанського району (а.с.12).

За життя ОСОБА_3 реєстрацію свого права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по вул. Довбуша,51 в смт. Солотвин Богородчанського району не здійснила (а.с.6). У звязку з цим позивачка, як спадкоємець за заповітом, не може оформити свої спадкові права на вказане домоволодіння, попри те, що у встановленому законом порядку звернулася в нотаріальну контору і її право на спадкування нотаріусом перевірено.

Постановою приватного нотаріуса Богородчанського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_4 позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів (а.с.8).

ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем майна покійної ОСОБА_3, оскільки відповідач від прийняття спадщини відмовився (а.с.22).

Відповідно до довідки Івано-Франківського ОБТІ від 10.12.2014 року до складу домоволодіння по вул.Довбуша,51 в селищі Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області входять: житловий будинок площею 167,6 кв.м, позначений літ. А; стайня (літ.Б); стодола (літ.В); убиральня (літ.Г); сарай (літ.Д); гараж (літ.Е); альтанка (літ.Ж), криниця та огорожа (а.с.5).

Згідно звіту про оцінку майна від 27 липня 2017 року вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в смт.Солотвин по вул.Довбуша,51 Богородчанського району Івано-Франківської області, становить 119717 грн. (а.с.4).

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на нерухомість підлягає державній реєстрації.

Позивачка правомірно, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 набула у власність домоволодіння по вул.Довбуша,51 в смт.Солотвин Богородчанського району. За відсутності правовстановлюючих документів її право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами слід визнати в судовому порядку.

На підставі викладеного, ст.ст. 328; 392; 1223 ЦК України, керуючись ст.213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Довбуша,51 в смт.Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області.

Право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Битківський Л.М.