РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/3737/16-ц

Провадження № 2/643/2548/17

06.07.2017 року Московський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Ференчук О.В., при секретарі Сиротенко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення пені за прострочення несвоєчасної сплати аліменів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 та на своє утримання, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Мотивуючи свої вимоги, пояснила, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.07.2015 року на її користь з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.06.2015 року і до його повноліття, та на її утримання до досягнення дитиною 3-х років у розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 09.06.2015 року.

Позивач зазначає, що останній час значно зросли ціни на харчування, одяг та взуття, комунальні послуги, тому вважає, що справедливий розмір аліментів на дитину складає 1/3 частини усіх видів доходів щомісяця а на її утримання 725,00 грн.

Крім того, станом на 01 листопада 2015 року заборгованість по аліментам на утримання дитини склала 3043,39 грн., а заборгованість по аліменітам на її утримання 1656,00 грн., у зв'язку з чим загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 08.08.2015 року по 15.03.2016 року склала, відповідно, 6651,35 грн. та 3913,02 грн., які вона і просить стягнути з ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 до судового засдіння не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.07.2015 року сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини щомісячно всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до його повноліття (а.с. 11).

Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.08.2015 року, на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-х років у розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 09.06.2015 року. (а.с. 12).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Відповідач ОСОБА_2 підтвердив той факт, що він офіційно працевлаштований у Полтавській дирекції залізничних перевезень «Регіональні філії «Південна залізниця». Відповідно довідки про доходи від 11.06.2016 року його середньомісячний заробіток складає 4011, 30 грн. (а.с. 100).

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що у відповідача є наявна заборгованість по аліментним платежам, позивачем не надано доказів, які б свідчили про зміну його матеріального становища, а також доказів, підтверджуючих погіршення його стану здоровя, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині збільшення розміру аліментів на дитину та на дружину.

З наданою інформації про виконавче провадження від 27.03.2016 року вбачається , що станом на 1 листопада 2015 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньою дитини ОСОБА_4 становить 3043,39 грн. (а.с. 30), а на утримання самої позвиачки ОСОБА_1 1656,00 грн. (а.с.27)

Згідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих нормСімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Відповідно до Постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.10.2015 року (ВП № 48976471, ВП № 48977798) державним виконавцем ВДВС Комсомльського МУЮ виконавчі лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було пред'явлено до ВДВС Комсомольського МУЮ не за місцем виконання рішення с. Руденівка, вул. Миру, 4 Новосанжарського району, що належить до ВДВС Новосанжарського РУЮ (а.с. 17-20).

Відповідно до Постанов про закінчення виконавчого провадження (ВП № 49181840, ВП № 49181934) від 26.11.2015 року виконавчі листи про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було направлено за належністю до Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ за місцем роботи боржника. Заборгованість по аліментам на утримання ОСОБА_1 становить 1656,00 грн., на утримання дитини - ОСОБА_3 - 3043,39 грн. (а.с. 22-23).

Відповідно довідки ВП «Полтавська дирекція залізничних прервезень» регіональної філії Південна залізниця ПАТ «Українська залізниця» № ДН-4-01/1418 від 20.09.2016 року з заробітної плати ОСОБА_2 проводили утримання аліментівв розмірі 25% згідно його заяви з 01.10.2015 року по 30.11.2015 року.

З 01.12.2015 року проводяться утримання згідно Постанови ВП № 49574511 від 08.12.2015 року в розмірі 35% від заробітної плати на утримання дитини ОСОБА_3 та згідно Постанови ВП № 49574301 від 08.12.2015 року 15% від заробітної плати на утримання ОСОБА_1 (а.с. 104-106).

Проте, будь-яких доказів того, що заборгованість по аліментам утворилась з вини відповідача ОСОБА_1 суду не надано.

За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_5 Олександрівни до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення пені за прострочення несвоєчасної сплати аліменів залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Ференчук