Номер провадження: 22-ц/785/7095/17
Номер справи місцевого суду: 2-6619/11
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря -Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за поданням державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звернення стягнення на нерухоме майно, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2017 року,-

встановила:

У грудні 2016 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Пуйда Є.Ю. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2017 року в задоволенні подання державного виконавця відмовлено.

В апеляційній скарзі, ПАТ «Державний ощадний банк України», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання державного виконавця.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на них вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Державний ощадний банк України», підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу та відмовляючи у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ГТУЮ в Одеській області Пуйда Є.Ю. , суд першої інстанції , виходив з передчасності такого подання .

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до ст. 377 ЦПК України питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» в особі філії Одеське міське відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» та відповідачем був укладений договір про іпотечний кредит № 1777, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 1862394,00 грн. строком до 18 грудня 2024 року.

На забезпечення виконання зобов'язань по іпотечному кредиту № 1777 між банком та ОСОБА_2 18.12.2007 року укладено іпотечний договір.

Предметом договору іпотеки є нерухоме майно: двохкімнатна квартира АДРЕСА_1. Вказана квартира складається з двох кімнат, загальною площею - 144,0 кв.м., житловою площею 78,1 кв.м., яка належить іпотекодавцю на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2012 року на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 1777 від 18.12.2007 року у розмірі 3 460 580,28 гривень, а також судовий збір у розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

З 16.06.2016 року на примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавчий лист № 2/1522/6619/11 від 05.11.2012 року ,виданий Приморським районним судом м. Одеси з примусового виконання зазначеного судового рішення.

Виконавче провадження у справі відкрито за постановою державного виконавця від 16.06.2016 року.

Матеріали справи не містять докази отримання відповідачем ОСОБА_2 зазначеної постанови та його обізнаності про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/1522/6619/11 від 05.11.2012 року, таких доказів не було надано і колегії суддів в апеляційній інстанції.

Звертаючись з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно ,що є предметом іпотеки, державний виконавець посилався на те, що поштою до відділу виконавчої служби надійшла заява ПАТ «Державний ощадний банк України» щодо звернення з поданням до Приморського районного суду м. Одеса в порядку п.4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

В поданні про звернення стягнення на нерухоме майно, державним виконавцем не наведені посилання на виконання державним виконавцем всіх необхідних та можливих першочергових дій по встановленню майна, доходу та заробітку боржника .

З наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта вбачається, що право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстроване в установленому законом порядку.

Відповідно до частин першої та другої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

За змістом частини четвертої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Вимоги статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", які б слугували підставою для задоволення подання, не були додержані державним виконавцем.

05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" у новій редакції. За пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" про звернення стягнення на майно боржника державний виконавець виносить постанову.

Матеріали справи не містять надання державним виконавцем до подання копії вказаної постанови.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні подання вірно посилався на те, що до вчинення державним виконавцем всіх можливих дій спрямованих на примусове виконання рішення суду, звернення державного виконавця до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, яке являється крайнім заходом, є передчасним, а тому відповідне подання задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про те,що єдиним майном, за рахунок якого Банк може задовольнити свої вимоги,залишається предмет іпотеки не заслуговують на увагу , оскільки такий довід не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Банк не позбавлений можливості повторно ініціювати питання про звернення стягнення на іпотечне майно ,а державний виконавець не позбавлений можливості повторно звернутися з відповідним клопотанням, за умови виконання та дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, апеляційна ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 312, 315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до касаційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили .

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова