Справа № 703/2-693/2009
Провадження № 22-ц/777/2332/17
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

13 жовтня 2017 року м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Мацунич М.В., перевіривши форму та зміст апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 25 травня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Виноградівського районного суду від 25 травня 2017 року, в якій одночасно звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що копію рішення ним отримано лише 20.09.2017 р.

З даного приводу слід зазначити наступне.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13.

Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

З матеріалів справи вбачається, що апелянту ОСОБА_1 було достеменно відомо про призначення судом першої інстанції розгляду справи на 25.05.2009 р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.20) та власноруч написана ним заява від 25.05.2009 р. про розгляд справи без його присутності (а.с.22).

Після ухвалення судом рішення від 25.05.2009 р., апелянт на протязі більше восьми років не цікавився результатом розгляду даної цивільної справи та не вживав жодних заходів, щоб дізнатися про стан даного провадження.

Враховуючи вказане та вищезазначену практику ЄСПЛ, вважаю, що отримання апелянтом копії оскаржуваного рішення лише 12.09.2017 р. не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, позаяк це суперечитиме принципу правової визначеності.

При цьому апеляційним судом враховано правові висновки ВСУ, викладені в Постановах №6-577цс16 від 16.08.2017 р. та №6-1422цс17 від 06.09.2017 р.

За таких обставин, наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження слід визнати неповажними.

Згідно ч.3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо підстави для поновлення строку, вказані апелянтом у заяві, визнані неповажними.

Таким чином апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, про що слід повідомити апелянта та надати йому строк на протязі тридцяти днів з дня отримання ухвали для подачі інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 297 ЦПК України суддя, -

у х в а л и в :

Наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження - визнати неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 25 травня 2009 року залишити без руху, про що повідомити апелянта та надати йому строк на протязі тридцяти днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Роз'яснити, що якщо апелянт відповідно до цієї ухвали у встановлений строк не наведе суду поважні підстави для поновлення строку, то у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Суддя: М.В. Мацунич