Справа №336/9345/13-ц
пр. № 6/336/233/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Карабак Л.Г., при секретарі Аксьоновій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1П про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, покладені на них судовими рішеннями,
Заявник звернувся до суду з поданням, в якому зазначено, що на виконанні Шевченківського відділу ДВС знаходиться виконавче провадження №672/12 з примусового виконання виконавчого листа №2-1125 від 15.04.2011 р., виданого Шевченківським райсудом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 799 грн. від усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавче провадження було відкрито постановою державного виконавця 27.05.2011 року і з того часу у справі проводяться виконавчі дії, спрямовані на забезпечення виконання рішення. Боржник був належним чином повідомлений про примусове виконання виконавчого листа, однак, ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом. Оскільки, на думку заявника, наявність невиконаних зобовязань в особи, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, просить суд задовольнити подання.
Ухвалою суду від 31.10.2013 року подання задоволено, тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, покладених судом.
Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Запорізької області від 13.09.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31.10.2013 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
В судовому засіданні старший представник Шевченківського ВДВС служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області присутній не був, заяв та клопотань до справи не надходило, повідомлений про розгляд справи, що підтверджено телефонограмою від 28.09.2017 року.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України.
Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності державного виконавця та заінтересованих осіб, враховуючи негальність розгляду подання, передбачену ст. 377-1 ЦПК України.
Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню у звязку із таким.
Порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця врегульовано ст. 377-1 ЦПК України, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця..
Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 6 ЗУ Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.
Згідно з п. 19 ч.2 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Інші підстави звернення державного виконавця з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України під час примусового виконання рішення суду законом не передбачені.
Звертаючись із поданням до суду, державний виконавець зазначив, що підставою такого звернення є наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, без надання довідки про заборгованість. Однак, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а в разі ухилення від їх виконання.
Відповідно до Узагальнення ВСУ судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК) від 11.10.2016 року, ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, у звязку з чим і здійснюється примусове виконання.
На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обовязок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.
Так, оскільки державний виконавець не був присутній в судовому засіданні, суд позбавлений можливості вивчити матеріали виконавчого провадження та його актуальний стан.
Судом встановлено, що у поданні відсутні відомості про обізнаність боржника на час звернення до суду із наявністю виконавчого провадження. Також відсутні дані щодо розяснення боржнику його обовязків; докази на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань; інформація щодо встановлення боржнику строків добровільного виконання зобовязань за рішенням суду або іншого органу.
Державним виконавцем констатовано факт наявності у боржника заборгованості. У матеріалах справи відсутні докази того, що він вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.
За наявності викладеного подання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 197, 208-210, 377-1 ЦПК України, ст. 18 Закону України Про виконавче провадження , суд, -
В задоволенні подання відмовити.
Копію ухвали суду надіслати заявнику.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Особи, які не були присутні в судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.Г.Карабак