Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1590/17
Провадження № 2/376/788/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді - Ярошенко С.М.,

при секретарі Шумак Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира цивільну справу за позовом Фермерського господарства "Нива-1" до ОСОБА_1, Селянського (фермерського) господарства "Атлант", Сквирської міської ради Київської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, про скасування державної реєстрації,

встановив:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28.10.2005 року між Фермерським господарством "Нива-1" та ОСОБА_2 був укладений договір оренди належної йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №462975, земельної ділянки площею 2,4342 га, розташованої на території Кам'яногребельської сільської ради Сквирського району Київської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - :03:002:0009. Вказаний договір зареєстрований Сквирським районним відділом Київської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.10.2005 року за №6. Строк дії договору складає 15 років, є чинним до 28.10.2020 року.

20.04.2014 року ОСОБА_2 помер.

Відповідач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 07.02.2015 року Сквирською районною державною нотаріальною конторою, набула у власність земельну ділянку площею 2,4342 га, кадастровий номер земельної ділянки - :03:002:0009. Право власності на земельну ділянку зареєстровано 07.02.2015 року, номер запису про право власності: 8648673, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.02.2015 року №33296962.

Позивач у повному обсязі виконує взяті на себе зобовязання за договором оренди земельної ділянки.

Між тим, 12 листопада 2014 року ОСОБА_1 уклала інший договір оренди земельної ділянки з СФГ "Атлант". Вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.02.2015 року, номер запису: 8740293, внесений ОСОБА_3, реєстратором Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області, індексний номер рішення: 19364344. Строк дії договору складає 10 років, є чинним до 16.02.2025 року.

З урахуванням наведеного і поданої до початку розгляду судом справи по суті письмової заяви про зменшення розміру позовних вимог, представник позивача просив визнати недійсним спірний договір оренди земельної ділянки з дати його державної реєстрації.

Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, заперечень не мають.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 28.10.2005 року між Фермерським господарством "Нива-1" та ОСОБА_2 був укладений договір оренди належної йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №462975, земельної ділянки площею 2,4342 га, розташованої на території Кам'яногребельської сільської ради Сквирського району Київської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - :03:002:0009. Вказаний договір зареєстрований Сквирським районним відділом Київської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.10.2005 року за №6. Строк дії договору складає 15 років, є чинним до 28.10.2020 року (а.с. 14,15-16,22).

20.04.2014 року ОСОБА_2 помер.

Відповідач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 07.02.2015 року Сквирською районною державною нотаріальною конторою, набула у власність земельну ділянку площею 2,4342 га, кадастровий номер земельної ділянки - :03:002:0009. Право власності на земельну ділянку зареєстровано 07.02.2015 року, номер запису про право власності: 8648673, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.02.2015 року №33296962 (а.с. 19,20).

Позивач у повному обсязі виконує взяті на себе зобовязання за договором оренди земельної ділянки.

Між тим, 12 листопада 2014 року ОСОБА_1 уклала інший договір оренди земельної ділянки з СФГ "Атлант". Вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.02.2015 року, номер запису: 8740293, внесений ОСОБА_3, реєстратором Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області, індексний номер рішення: 19364344. Строк дії договору складає 10 років, є чинним до 16.02.2025 року (а.с. 21, 23-25).

07.07.2017 року ОСОБА_1 та СФГ "Атлант" уклали угоду про дострокове розірвання спірного договору оренди.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17.07.2017 року №92075127 зареєстровано припинення договору оренди земельної ділянки від 12.11.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та СФГ "Атлант", номер запису: 87402933.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 і 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним і про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

За змістом ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України , зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ст.3 Закону України «Про оренду землі» обєктом оренди може бути земельна ділянка, що перебуває у власності громадянина, юридичної особи, комунальній або державній власності.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи.

Згідно ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або

припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до п.33 договору оренди землі від 28.10.2005 року, зареєстрованого 28.10.2005 року за №16, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

За змістом ст.7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців.

Згідно ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання угоди недійсною.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Разом з тим установлено, що земельна ділянка площею 2,4342 га, яка перебувала у строковому платному користуванні Фермерського господарства "Нива-1" на підставі договору оренди земельної ділянки від 28.10.2005 року, який не був визнаний недійсним, не був розірваний, не був припиненим, не могла бути передана у строкове платне користування на підставі договору оренди іншому орендодавцю - СФГ "Атлант", а отже, договір оренди землі, укладений 12.11.2014 року між ОСОБА_1 та СФГ "Атлант", суперечить, зокрема, вимогам ст.3 Закону України «Про оренду землі» і підлягає визнанню недійсним з підстав передбачених ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України.

Керуючись ст.10,60,131,212-215,218 ЦПК України,

ст.15,203,215,626,638,792 ЦК України,

ст.1,3,7,25,27,31,32 Закону України «Про оренду землі», ст.152 ЗК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Договір оренди земельної ділянки площею 2,4342 га, розташованої на території Кам'яногребельської сільської ради Сквирського району Київської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - :03:002:0009,укладений 12.11.2014 року між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством "Атлант" до 16.02.2025 року визнати недійсним з дати його державної реєстрації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ярошенко С.М.