АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3067/17 Номер провадження 22-ц/786/2347/17Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Хіль Л.М.,

Суддів: Гальонкіна С.А., Мартєва с.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру України в Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області, прохаючи визнати відмову відповідача в укладенні додаткової угоди до договору оренди протиправною та зобов`язати вчинити дії.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2016 року у справі №816/1386/16 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, викладену в листі від 06.07.2016 року вих.№8238 6-16 щодо поновлення договору оренди землі від 18.10.2005 року. Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення договору оренди землі від 18.10.2005 року з урахуванням висновків суду.

18 квітня 2017 року він отримав з ГУ Держгеокадастру в Полтавській області лист від 21.02.2017 року за вих.№31-16-06-1250/2-17, в якому зазначено, що Головним управлінням повторно, з урахуванням висновків Полтавського окружного адміністративного суду по справі №816/1386/16, розглянуто його клопотання щодо поновлення договору оренди землі від 18.10.2005 року на земельну ділянку площею 7,3 га, що розташована за межами населених пунктів на території Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, та повідомлялось про непогодження поновити договір оренди землі, укладений між Машівською районною державною адміністрацією та ним на земельну ділянку площею 7,3 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населенних пунктів на території Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області в зв`язку з тим, що законодавством передбачено передача земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для громадян та юридичних осіб через проведення земельних торгів у порядку ст.134 ЗК України.

З даною відмовою позивач не згоден, з огляду на що просив суд визнати протиправною відмову ГУ Держгеокадастру України в Полтавській області в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі від 18.10.2005 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,3 га кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, про його поновлення. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру України в Полтавській області втретє розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення договору оренди землі від 18.10.2005 року та укласти з ОСОБА_2 додаткову угоду до договору оренди землі від 18 жовтня 2005 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,3 га кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, про його поновлення.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру України в Полтавській області в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі від 18.10.2005 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,3 га кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, про його поновлення.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру України в Полтавській області втретє розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення договору оренди землі від 18.10.2005 року та укласти з ОСОБА_2 додаткову угоду до договору оренди землі від 18 жовтня 2005 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,3 га кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, про його поновлення.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив відповідач - ГУ Держгеокадастру України в Полтавській області, посилаючись на неврахування судом усіх дійсних обставин справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права, прохав оскаржуване рішення скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги ГУ Держгеокадастру України в Полтавській області зазначено, що судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_2 є фізичною особою, а тому у відповідності до норм ст. 31, 32 ЗК України та норм Закону України «Про фермерське господарство» не може використовувати землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також апелянт вказав, що дана земельна ділянка у порушення вимог ст. 124 ЗК України була передана ОСОБА_2 без проведення земельних торгів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з нормою п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що 18 жовтня 2005 року між Машівською районною державною адміністрацією Полтавської області, як орендодавцем, та ОСОБА_2, як орендарем, було укладено договір оренди землі, за змістом якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, площею 7,3 га ріллі, на десять років.

Даний договір зареєстрований у Машівському районному відділі Полтавської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.10.2005 №05.

За змістом п.8 даного договору після закінчення строку його дії орендар має переважне право поновлення договору на новий строк.

09 вересня 2015 року позивачем до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області подано клопотання про поновлення зазначеного вище договору оренди землі. До клопотання додано проект додаткової угоди до договору оренди землі від 18.10.2005 року.

Листом від 06.07.2016 року за вих. №5238/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повідомило ОСОБА_2 про відсутність підстав для поновлення договору оренди землі від 18.10.2005 року, оскільки земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передаються громадянам та юридичним особам у користування шляхом проведення земельних торгів у порядку статті 134 Земельного кодексу України.

Не погодившись з такою відповіддю суб'єкта владних повноважень, позивач ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Полтавського окружного адміністравного суду від 13.10.2016 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у листі від 08.07.2016 року вих.№5238/6-16, щодо поновлення договору оренди землі від 18.10.2005 року.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення договору оренди землі від 18.10.2005 року з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншох частини позовних вимог було відмовлено.

18 квітня 2017 року ОСОБА_2 отримано з Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області лист від 21.02.2017 року вих.№31-16-0.6-1250/2-17, в якому зазначено, що Головним управлінням повторно, з урахуванням висновків Полтавського окружного адміністративного суду по справі №816/1386/16, розглянуто його клопотання щодо поновлення договору оренди землі від 18.10.2005 року на земельну ділянку площею 7,3 га, що розташована за межами населенних пунктів на території Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, та повідомлялось про непогодження поновити договір оренди землі, укладений між Машівською районною державною адміністрацією та ним на земельну ділянку площею 7,3 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів на території Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області в зв`язку з тим, що законодавством передбачено передачe земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для громадян та юридичних осіб через проведення земельних торгів у порядку ст.134 Земельного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції, керуючись п. «а» ч. 3 ст. 22, ст.33, ч. 1 ст. 123, ч. 1 ст. 134, абзацу 22 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, дійшов до висновку, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі поновлення договорів оренди землі. Суд дійшов до висновку про неправомірність доводів відповідача щодо відсутності підстав для поновлення договору оренди землі від 18.10.2005 року, що обумовлені посиланням на положення ст. 134 ЗК України, адже в силу приписів ч. 2 вказаної статті процедура земельних торгів не застосовується у разі поновлення договорів оренди землі.

Також судом першої інстанції зроблено висновок про те, що відповідь ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 21.02.2017 року не містить посилань на неналежне виконання позивачем обов`язків орендаря упродовж терміну дії договору оренди землі від 18.10.2005 року. Зроблено також висновок про безпідставність посилань відповідача на те, що ОСОБА_2 не є фермером, а тому з ним не може бути поновлений вищевказаний договір оренди землі. Констатовано переважне право особи на поновлення вищевказаного договору оренди.

Колегія суддів повною мірою погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з п.«а» ч.3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

З огляду на зміст вищевикладеної норми, колегія суддів констатує помилковість доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_2 є фізичною особою, через що не може використовувати землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також, колегія суддів констатує безпідставність доводів апелянта про те, що судом не було взято до уваги те, що дана земельна ділянка була передана ОСОБА_2 без проведення земельних торгів, а отже з порушенням норм законодавства. Судом першої інстанції вказаним доводам відповідача була надана належна правова оцінка.

Так, згідно з нормою ст. 134 ЗК України, в редакції чинній на момент передачі ОСОБА_2 земельної ділянки, лише земельні ділянки державної або комунальної власності, призначені для продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову, підлягали продажу на конкурентних засадах (земельні торги).

Отже, земельна ділянка, що передавалась у користування ОСОБА_2 не підлягала продажу на земельних торгах.

Як вже зазначалось вище, підставою для продовження з позивачем договору оренди відповідачем зазначено необхідність проведення прилюдних торгів задля набуття особою відповідного права на неї.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідно до ч.1 ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. А в силу положень абзацу двадцять другого частини другої вказаної статті, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі поновлення договорів оренди землі.

Згідно з ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до переконання, що висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка. Розгляд справи проведений з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, а оцінка доказів проведена відповідно до норм ст. 212 ЦПК України.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

С.Ю. Мартєв

З оригіналом згідно: Л.М. Хіль