справа № 274/3225/17
провадження № 2-зз/274/8/17
У Х В А Л А

"02" жовтня 2017 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Замеги О.В., за участю секретаря Павлюк-Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про зняття арешту,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_2.

В обґрунтування вимог заяви вказав, що Бердичівським міськрайонним судом розглядалася справа № 274/4367/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування після ОСОБА_2. Рішенням від 12.04.2017 його позов задоволено. В ході оформлення спадкових прав після ОСОБА_2 у нотаріуса зясувалося, що на все майно ОСОБА_2 накладено арешт. Виконавча служба зняти арешт з майна не має можливості, оскільки виконавче провадження знищено та виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 у відділі не перебуває.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився. В наданій суду заяві просить суд розглянути справу в його відсутності. Заявлені вимоги підтримав.

Дослідивши заяву, додані документи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з такого.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

На вказану квартиру на підставі Постанови Державної виконавчої служби у Бердичівському районі АА № 546388 від 27.11.2006 року накладено арешт.

Положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що звернення до суду саме із заявою про зняття арешту з майна можливе лише в порядку вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 154 ЦПК України, судом, який розглядає справу можуть бути скасовані заходи забезпечення позову. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Вбачається, що межах розгляду цивільної справи № 274/4367/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування судом арешт на майно ОСОБА_2 не накладався. Як зазначено вище, арешт накладено відповідно до постанови держаного виконавця від 27.11.2006 року.

Відомостей, що арешт на майно накладався як спосіб забезпечення позову у інших справах, що розглядалися судом, не встановлено.

А тому відсутні підстави для зняття арешту з майна в порядку скасування заходів забезпечення позову.

Статтею 11 ЦПК України, гарантовано принцип диспозитивності цивільного судочинства, який передбачає розгляд судом справ не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених вимог.

А отже суд не вправі вийти за межі заявлених ОСОБА_4 вимог.

Окремо суд зазначає, що статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи мають право звернутися до суду із скаргою.

ОСОБА_2 з такою скаргою до суду не звертався.

Окрім того, якщо порушені заявником питання про звільнення майна з-під арешту є спором, то вирішувати таке спірне питання необхідно в позовному провадженні, шляхом подачі до компетентного суду позову про звільнення майна з-під арешту.

Керуючись статтями 208-210 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування арешту відмовити.

Роз'яснити, що ОСОБА_1 вправі звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця в порядку правил ст. 383 ЦПК України у разі, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено його права чи свободи; або ж якщо порушені заявником питання про звільнення майна з-під арешту є спором, то слід звернутись в позовному провадженні, шляхом подачі до компетентного суду позову про звільнення майна з-під арешту.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області апеляційної скарги на ухвалу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.В.Замега