Справа № 452/2004/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"08" вересня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Кунцік О.С.

з участю секретаря Янушевич І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Самбірського виробничого управління водопровідно -каналізаційного господарства про стягнення невиплаченої заробітної плати,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення невиплаченої заробітної плати у розмірі 106456 грн. В підтвердження позовних вимог посилається на обставини викладені в позовній заяві та просить постановити рішення, яким стягнути із Самбірського виробничого управління водопровідно каналізаційного господарства, ідентифікаційний код юридичної особи 05514293, адреса місцезнаходження 81400 Львівська область м. Самбір вул. Шевченка, 59 А в його користь невиплачену заробітну плату в розмірі 106456 грн. 76 коп.

Позивач в судове засідання не зявився, до суду надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату і час розгляду справи, з огляду на положення ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлялися належно.

Оскільки позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а відповідач, будучи належно повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, суд відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України розглядає справу на підставі зібраних в ній доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 43 Конституції України регламентовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КЗпП України визначено право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Згідно з ч. 3 ст. 96 КЗпП України формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оплату праці» організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів.

Як урегульовано ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами; а згідно частини четвертої цієї норми Закону, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Судом установлено, що ОСОБА_1 28.09.1981 року прийнятий ескаваторником VI розряду Самбірського ВУВКГ та згідно наказу №52 від 27.12.2000 року на підставі засідання кваліфікаційної комісії ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію машиніст ескаватора VI розряду.

15 квітня 2010 року на зборах трудового колективу Самбірського ВУВКГ був укладений за участю керівника ВУВКГ та погоджений головою профкому даного підприємства колективний договір на 2010-2012рр. П.1 розділу «Оплата праці» колективного договору Самбірського ВУВКГ на 2010-2012рр. встановлено здійснювати оплату праці робітників на основі тарифної системи: погодинних тарифних ставок згідно з Додатком 1 Тарифної частини Регіональної угоди; місячних посадових окладів для керівників, професіоналів, фахівців, техніків усіх спеціальностей згідно Додатку 6 Тарифної частини Регіональної угоди.

Згідно Додатку 6 Тарифної частини Територіальної угоди на 2010-2012 рр., місячні посадові оклади керівників, професіоналів, фахівців, розраховуються за наступною формулою: «мінімальна зарплата*1.2*Z (коефіцієнт співвідношення по галузях за видами робіт)*Х(коефіцієнт співвідношення по професії, посаді)».

30 жовтня 2012 року між Львівською обласною державною адміністрацією, обєднаннями роботодавців та профспілковими обєднаннями Львівської області укладена територіальна угода на 2012-2014 роки.

Даними угодами визначені умови оплати праці працівників Самбірського ВУВКГ і працівників підприємств житлово-комунального господарства області та встановлені відповідні коефіцієнти співвідношень мінімальної тарифної ставки. Зміни до колективного договору Самбірського ВУВКГ в 2010-2012 роках не вносилось.

Відповідачем із квітня 2010 року при визначенні місячного посадового окладу робітника першого розряду проведено оплату заробітної плати позивачу з розрахунку нижче законодавчо-встановленої мінімальної заробітної плати, що вбачається із нарахованих сум, довідки про заробітну плату та розміру мінімальної заробітної плати встановленої Законами України «Про державний бюджет» на 2010-2014 рр. Крім того, позивачу не проводилось донарахування до мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду коефіцієнтної ставки визначеної територіальною угодою між Львівською обласною державною адміністрацією, обєднаннями роботодавців та профспілковими обєднаннями Львівської області на 2012-2014 рр.

Вказані обставини підтверджуються копіями колективного договору Самбірського ВУВКГ на 2010-2012рр., територіальної угоди на 2012-2014рр., довідкою відповідача про заробітну плату позивача на займаній посаді, частково листами територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області, постановою головного державного інспектора праці територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області від 24.02.2014р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 - начальника Самбірського ВУВКГ за ст. 188-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1003грн., постановою судді Самбірського міськрайонного суду від 27.02.2014р., якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення - штраф в розмірі 510грн. (згідно платіжних доручень - штрафи керівником Самбірського ВУВКГ оплачені), актом перевірки територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області від 20.01 - 22.01.2014р., про що суду наведено позивачем та представлено фотокопії відповідних документів і, чого не спростовано представником відповідача.

Крім цього, згідно додатку до Колективного договору Самбірського ВУВКГ на 2010- 2012 роки, прийнятого на зборах трудового колективу 15.04.2010 року ОСОБА_1 машиністу екскаватора VI розряду встановлена доплата за класність в розмірі 20 % до заробітної плати, яка з квітня 2013 року ОСОБА_1 безпідставно не виплачувалась.

Згідно розрахунку невиплаченої заробітної плати (доплати) за класність в розмірі 20 % заборгованість становить 40009 грн. 96 коп.

Ураховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що відповідачем при нарахуванні заробітної плати позивачу в період з квітня 2010 року по грудень 2016 року були грубо порушені вимоги ст. 43 Конституції України, ст. ст. 2, 95 97 КЗпП України, ст. ст. 5, 6 Закону України «Про оплату праці», тому з відповідача згідно умов оплати праці визначених колективним договором Самбірського ВУВКГ на 2010-2012рр. та територіальною угодою між Львівською обласною державною адміністрацією, обєднанням роботодавців та профспілковими обєднаннями Львівської області на 2012-2014роки, зареєстрованою в Міністерстві соціальної політики України 30 жовтня 2012 року за №30 (посадовий оклад = мін. з/плата*1,2*Z (коефіцієнт співвідношення по підгалузях та за видами робіт)*X (коефіцієнт співвідношення по професії, посаді) (Додаток №6 до Територіальної угоди), слід стягнути в користь позивача невиплачену заробітну плату, яка згідно розрахунку, наданого позивачем та дослідженого в судовому засіданні, за період з квітня 2010 року по грудень 2016 року становить саме 106456 грн. 76 коп., відтак позов підлягає задоволенню на таку суму через невчасну виплату заборгованої суми і водночас у відповідності до ч. 4 ст. 97 КЗпП України, що забороняє власнику або уповноваженому ним органу чи фізичній особі в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (ідентифікаційний код юридичної особи: 05514293, адреса місця знаходження: 81400, Львівська область місто Самбір вулиця Шевченка, 59«а») на користь ОСОБА_1 недоплачену заробітну плату у розмірі 106456 (сто шість тисяч чотириста пятдесят шість гривень 76 коп.)

Стягнути із Самбірського ВУВКГ у дохід держави судовий збір 640 (шістсот сорок гривень)грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем може бути подано апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається позивачем апеляційному суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя