У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Висоцької В.С.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Карпенко С.О.,

Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 1 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 9 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначала, що з 17 грудня 1988 року по 26 березня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, за час якого було придбано транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Крім того, за час шлюбу на депозитний рахунок у ПАТ «Укрсоцбанк», відкритий на ім'я відповідача, ними внесено спільні кошти у розмірі 7 201,62 доларів США, які після розірвання шлюбу чоловік зняв. Посилаючись на те, що відповідач відмовляється надавати їй вказаний автомобіль, просила в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на автомобіль і стягнути з відповідача половину суми, що перебувала на депозитному рахунку, еквівалентну 49 595,18 грн.

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив в порядку поділу спільного майна подружжя виділити йому у власність зазначений транспортний засіб вартістю 46 250 грн, а ОСОБА_3 - виділити у власність побутову техніку та меблі: морозильну камеру, ліжко з матрацом, плиту газову GORENYE, сканер Epson 2480, спальню, телевізор TOSHIBA, диван «Стех», холодильник «Норд», пилку ланцюгову PS35R, колонки YAMAHA С 40, комп'ютер «ВЕРСІЯ», музичний цент YAMAHA, кухню, всього на суму 47 550 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 1 грудня 2015 року первісний позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на автомобіль ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 49 595,18 грн компенсації.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 9 лютого 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 1 грудня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким первісний позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину автомобіля ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 84 315,02 грн компенсації половини суми депозитного вкладу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину автомобіля ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

У задоволенні іншої частини зустрічних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Судами встановлено, що з 17 грудня 1988 року сторони перебули у шлюбі, який рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2012 року розірвано.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 січня 2013 року визнано за кожним із подружжя право власності по Ѕ частці на квартиру АДРЕСА_1.

Крім квартири, за час шлюбу сторони набули автомобіль ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Також судами встановлено, що протягом 2006-2011 років ОСОБА_4 укладав депозитні договори, за останнім з яких, що укладений 12 вересня 2011 року, внесено 7 001,62 доларів США перерахуванням коштів з поточного рахунку ПАТ «Укрсоцбанк».

За повідомленням ПАТ «Укрсоцбанк» вказаний депозитний рахунок із сумою депозиту 7 001,62 доларів США закритий 13 вересня 2013 року, сума нарахованих процентів становить 1 046,14 доларів США.

Встановивши, що суми, внесені ОСОБА_4 на депозитний рахунок, є спільним майном подружжя, які він після розірвання шлюбу залишив у своєму користуванні, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про стягнення на користь ОСОБА_3 1/2 частки цієї суми, еквівалент якої визначив на час ухвалення рішення у межах заявлених позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині поділу рухомого майна, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про визнання за кожною зі сторін права власності по 1/2 частці на спірний автомобіль і відсутність підстав для поділу іншого майна, наявність і вартість якого ОСОБА_5 не довів.

З такими висновками суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України).

За змістом частини четвертої статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 цього Кодексу) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, вірно встановив загальний обсяг спільного майна подружжя і при його поділі, з урахуванням приписів ст. ст. 60, 61, 69-71 СК України, виходив із принципу рівності часток кожного з подружжя у такому майні.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, висновків суду першої інстанції у частині, залишеній без змін апеляційним судом, та висновків апеляційного суду не спростовують і зводяться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості. Проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 1 грудня 2015 року в частині, що не змінена судом апеляційної інстанції, та рішення Апеляційного суду міста Києва від 9 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С.Висоцька
Судді: Ю.Г.Іваненко С.О.Карпенко О.М.Ситнік О.В.Ступак