Справа № 458/894/15-ц
РІШЕННЯ

29 вересня 2017 року Турківський районний суд Львівської області в складі: головуючої, судді Строни Т.Г., за участю секретаря Яворської Ю.В., розглянувши в м.Турці Львівської області позовну заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ "Надра" до ОСОБА_1 (ОСОБА_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

01.09.2017 року до суду із даною позовною заявою звернулася Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ Надра", Стрюкова І.О.

Посилається на те, що 27 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 22-2/27/07/2007, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 20 000,00 доларів США зі сплатою відсотківв сумі 14,0 % річних. Строк дії даного кредитного договору по 27 квітня 2008 року.

Кредит було отримано відповідачкою 27.07.2007 року, що підтверджується заявою на видачу готівки № 578 від 27.07.2007 року.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Попри взяті на себе зобов'язання позичальниця не виконує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до п. 4.1,4.2. Кредитного договору позичальниця мала повертати кредит та сплачувати банку проценти шляхом здійснення перерахування грошових коштів у валюті кредиту на рахунок в банку. Позичальниця мала вносити відповідну частину кредиту та сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом щомісячно до 5 числа поточного місяця шляхом внесення коштів у касу банку або шляхом урахування безготівкових коштів. Щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 330,00 грн. з урахуванням суми відсотків за користування кредитом.

Ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном.

При цьому ст. 550 ЦК України наголошує, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. З ст. 549 ЦК України).

Станом на 25 серпня 2015 року заборгованість позичальниці перед банком за кредитним договором № 22-2/27/07/2007 від 27.07.2007 року складає 42 347,00 доларів США та 3 322 446,00 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена) - 19 840,88 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) - 20 698,47 доларів США; заборгованість по сплаті комісії ( утому числі прострочена) - 1 807,44 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту - 3 278 255,32 грн.; штраф - 44 191,09 грн.

Просятть суд стягнути із відповідачки на корить ПАТ «Комерційний банк «Надра» 42347 доларів США та 3 332 446 гривень.

В судове засідання представник позивача не прибув, про час розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином; також двічі не представив суду на вимогу суду оригінали всіх документів, які стосуються даного договору (заяву про видачу кредиту, платіжні документи; документи, що підтверджують видачу готівки позичальнику та повернення кредиту тощо), відомості про особу контролера, бухгалтера, касира, які підписали заяву про видачу готівки № 22-2/27/07/2007 від 27.07.2007 року.

В позовній заяві представник позивача зазначив, що просить суд розглянути справу за його відсутності.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 (до зміни прізвища та імені «ОСОБА_1) позов не визнала повністю і пояснила, що договору про отримання кредиту № 22-2/27/07/2007 від 27.07.2007 року із позивачем вона не укладала; коштів у сумі 20000 доларів США в банку не отримувала; ніяких сум на погашення цієї нібито позики вона банку не сплачувала, договір № 22-2/27/07/2007 від 27.07.2007 року вона не підписувала.

Оскільки їй відомо, що із приводу підроблення документів у відділенні № 22 даного банку правоохоронними органами відкривалися кримінальні провадження, а керівник відділення банку була засуджена судом, вона вважає, що, оскільки вона в 2006 році укладала депозитний договір із банком, відповідно у банку були копія її паспорта, всі інші її персональні дані, хтось із працівників банку сфальсифікував даний договір № 22-2/27/07/2007 від 27.07.2007 року, якого не існує, про що вона подавала заяву у правоохоронні органи.

Просить у позові відмовити.

В судовому засіданні представник відповідачки, адвокат Телішевський І.Д., підтримав позицію відповідачки і додатково пояснив, що при укладенні такого договору відповідачка мала би особисто підписати копію свого паспорта в банку, однак на фотокопії відсутній її підпис, також позивачем не надано на вимогу суду за його (Телішевського І.Д.) заявою оригінали всіх документів, які стосуються даного договору (заяву про видачу кредиту, платіжні документи; документи, що підтверджують видачу готівки позичальнику та повернення кредиту тощо), відомості про особу контролера, бухгалтера, касира, які підписали заяву про видачу готівки № 22-2/27/07/2007 від 27.07.2007 року, а це додатково свідчить про те, що договір № № 22-2/27/07/2007 від 27.07.2007 року між сторонами не укладався.

Вислухавши відповідачку, її представника, дослідивши документи, надані суду сторонами, суд приходить до наступник висновків.

Судом встановлено, що позивач стверджує про те, що 27 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» та ОСОБА_1 (після зміни імені і прізвища «ОСОБА_1») був укладений кредитний договір № 22-2/27/07/2007, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит в сумі двадцять тисяч доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 14,0 % річних; строк дії даного кредитного договору по 27 квітня 2008 року.

На підтвердження своїх вимог позивачем суду надано такі докази: розрахунок заборгованості відповідачки станом на 25.08.2015 року та фотокопії: заяви на видачу готівки № 578 від 27.07.2007 року, старого паспорта відповідачки на ім'я ОСОБА_1, виданого15.04.1997 року Турківським РВ УМВС України у Львівській області; статуту ПАТ «Комерційний банк «Надра»; рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 року; постанови правління Національного банку України б/н від 04.06.2015 року; кредитного договору № 22-2/27/07/2007 від 27.07.2007 року, укладеного між Начальником відділення № 22 філії ВАТ КБ «Надра» Львівського регіонального управління в м. Новий Розділ та ОСОБА_1; наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "КБ Надра", Стрюкової І.О., № 428 від 05.06.2015 року; свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 04.02.2011 року.

Судом згідно з ухвалами від 07.07.2017 року та від 19.09.2017 року, які позивачем отримано відповідно 11.08.2017 року та 22.09.2017 року, від позивача судом на вимогу представника відповідачки двічі витребовувалися оригінали всіх документів, які стосуються даного договору (заяву про видачу кредиту, платіжні документи; документи, що підтверджують видачу готівки позичальнику та повернення кредиту тощо), відомості про особу контролера, бухгалтера, касира, які підписали заяву про видачу готівки за договором № 22-2/27/07/2007 від 27.07.2007 року, однак позивачем дані документи на підтвердження долучених до позовної заяви фотокопій суду не надано.

Відповідно до статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Враховуючи наведені вище обставини справи, встановлені судом, та вимоги закону, суд приходить до висновку, що твердження позивача про те, що що 27 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» та ОСОБА_1 (після зміни імені і прізвища «ОСОБА_1») був укладений кредитний договір № 22-2/27/07/2007, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит в сумі двадцять тисяч доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 14,0 % річних; строк дії даного кредитного договору по 27 квітня 2008 року, є недоведеними належними і допустимими доказами.

Фотокопії заяви на видачу готівки № 578 від 27.07.2007 року, старого паспорта відповідачки на ім'я ОСОБА_1, виданого15.04.1997 року Турківським РВ УМВС України у Львівській області; статуту ПАТ «Комерційний банк «Надра»; рішення виконачої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 року; постанови правління Національного банку України б/н від 04.06.2015 року; кредитного договору № 22-2/27/07/2007 від 27.07.2007 року, укладеного між керівником відділення № 22 філії ВАТ КБ «Надра» Львівського регіонального управління в м. Новий Розділ та ОСОБА_1, долучені позивачем до позовної заяви на підтвердження своїх вимог, суд визнає недопустимими доказами, оскільки на вимогу суду позивачем не надано оригіналів цих документів.

Розрахунок заборгованості відповідачки станом станом на 25.08.2015 року суд також не може прийняти до уваги в якості належного доказу, оскільки він грунтується на оригіналі кредитного договору № 22-2/27/07/2007 від 27.07.2007 року, який відповідачка заперечує, стверджуючи, що такий нею не укладався.

Інших доказів позивачем суду не надано.

Судом також досліджено матеріали кримінальної справи № 162-0093 про обвинувачення ОСОБА_5 за статтями 191 ч. 3, 366 ч. 1 Кримінального кодексу України, із якої вбачається, що ОСОБА_5, відповідно до посадової інструкції Начальника відділення № 22 філії ВАТ КБ «Надра» Львівське регіональне управління, затвердженої директором філії ВАТ КБ «Надра» Львівське регіональне управління, ОСОБА_6, згідно з якою, а саме п.3.1, зобов'язана організовувати та забезпечувати якісну, ефективну та безперебійну діяльність відділення і несла особисту відповідальність за виконання завдань і функцій, покладених на відділення, тобто будучи службовою особою, діючи умисно, у власних інтересах, з метою власного збагачення, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи вільний доступ до банківських справ клієнтів та зберігаючи відповідно у себе в приміщенні службового кабінету копії паспортів клієнтів банку із зразками підпису останніх, оформила на ім'я ОСОБА_7 документи, а саме: заяву про надання кредиту на споживчі потреби під заставу майнових прав по банківському вкладу (депозиту) у ВАТ КБ «Надра», заключення на видачу кредиту, лист кредитного рішення, розпорядження, договір застави майнових прав № 502/06-фЗ, кредитний договір № 22/001-ф, заяву на видачу готівки № 118, які підписала їх без участі та відома ОСОБА_7 Оформивши кредитний договір № 22/001-ф від 28.08.2007 року ОСОБА_5 від імені ОСОБА_7 отримала гроші в касі за даним кредитним договором.

Крім цього, ОСОБА_5, відповідно до посадової інструкції начальника відділення № 22 філії ВАТ КБ «Надра» Львівське регіональне управління, затвердженої директором філії ВАТ КБ «Надра» Львівське регіональне управління, ОСОБА_6, а саме п.3.І була зобов'язана організовувати та забезпечувати якісну, ефективну та безперебійну діяльність відділення і несла особисту відповідальність за виконання завдань і функцій, покладених на відділення, тобто будучи службовою особою, діючи умисно, у власних інтересах, з метою власного збагачення, зловживаючи своїм службовим становищем, повторно, маючи вільний доступ до банківських справ клієнтів та зберігаючи відповідно у себе в приміщенні службового кабінету копії паспортів клієнтів банку із зразками підпису останніх, оформила на ім'я ОСОБА_8 документи, а саме: заяву про надання кредиту на споживчі потреби під заставу майнових прав по банківському вкладу (депозиту) у ВАТ КБ «Надра», заключення на видачу кредиту, лист кредитного рішення, розпорядження, договір застави майнових прав № 22/17/07-фЗ, кредитний договір № 22/17/07-ф, заяву на видачу готівки № 874, які підписала без участі та відома ОСОБА_9 Оформивши кредитний договір № 22/17/07-ф від 18.10.2007 року, ОСОБА_5 від імені ОСОБА_9 отримала гроші в касі за даним кредитним договором.

Згідно із вироком Миколаївського районного суду Львівської області, оригіалом депозитного договору між відповідачкою та Начальником відділення № 22 філії ВАТ КБ «Надра» Львівське регіональне управління, від 03.04.2006 року № 244717, та копією витягу № 01080 від 02.10.2015 року із ЄРДР, яке відкрите за заявою ОСОБА_1, твердження відповідачки про можливі зловживання, допущені щодо неї Начальником відділення № 22 філії ВАТ КБ «Надра» Львівське регіональне управління, ОСОБА_5, є обгрунтованими.

Враховуючи наведені вище обставин справи та вимоги законів, у суду на даний час відсутні законні підстави для задоволення заявленого позивачем позову. Суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись статтями 4,10,11,27,57,58,60,64,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом 10 днів із дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів із дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 02 жовтня 2017 року.

Суддя -