Справа № 645/6/17
Провадження № 2/645/641/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.
при секретарі - Момот О. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей по Немишлянському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 третя особа - служба у справах дітей по Немишлянському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської радипро розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з матір'ю.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона з відповідачем знаходиться в зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів громадянського стану шлюбі з 11 квітня 2003 року, актовий запис № 377. Від спільного подружнього життя сторони мають трьох малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутність взаєморозуміння, що призвело до постійних сварок, які негативно впливають на моральний стан дітей та процес їх виховання. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, шлюбні відносини між сторнами фактично припинені, на примирення вона не згодна, тому просила суд шлюб розірвати.
Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що на даний час вихованням спільних з відповідачем дітей займається вона самостійно. Відповідач жодної участі у вихованні, навчанні та розвитку дітей не приймає, не цікавиться їхніми справами, захопленнями, уподобаннями та спілкується з дітьми тільки при необхідності, матеріальної допомоги не надає, хоча має постійний дохід від господарської діяльності. У зв'язку із наведеним, позивач просила суд, визначити місця проживання спільних з відповідачем дітей з нею.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та вказала, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені більше року назад та шлюб носить лише формальний характер, у зв'язку із чим просила суд його розірвати та не надавати сторонам строк для примирення. Також представник позивача зазначила, що спільні з відповідачем діти проживають з позивачем, знаходяться на її повному вихованні та утриманні, у зв'язку з чим просила суд визначити місце проживання дітей з матір'ю.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання була повідомлений своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи - служби у справах дітей по Немишлянському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи. В матеріалах справи міститися заява представника третьої особи за довіреністю ОСОБА_7 про розгляд справи без її участі.
Крім того, матеріали справи містять висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно з яким Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей разом з матір'ю ОСОБА_1
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав.
Судом встановлено, що 11 квітня 2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 377, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1
Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Згідно зі Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова 01.03.2005 року, батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Згідно зі Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим 08.09.2008 року, батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Згідно зі Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4, виданим Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 18.02.2011 року, батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.
У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна.
Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає можливим розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе.
За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.
За письмовою заявою позивачки, суд зазначає про вибір прізвища позивачем, яка просить після розірвання шлюбу змінити її прізвище «Буряк» на дошлюбне «ОСОБА_1».
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітніх дітей з нею, суд виходить з наступного.
За ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Як вбачається з матеріалів справи, малолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживають з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.
В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, що мати дітей має самостійний дохід та утримує сім'ю, здійснює догляд за дітьми, приділяючи їм цілодобово увагу та турботу, створює всі умови для проживання, виховання та розвитку дітей, що підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи доказами.
Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно з висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей разом з матір'ю ОСОБА_1 Також у вказаному висновку зазначено, що малолітній ОСОБА_3, 2003 року народження, особисто пояснив, що він має бажання залишитись проживати з мамою та сестрами.
Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.
З наведених вище підстав, враховуючи інтереси малолітніх дітей, позовна вимога позивача про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з матір'ю ОСОБА_1, підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
У зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160,161 СК України, ст. ст. 10, 57, 60, 61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрований 11 квітня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 377.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 сплачений судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ -