Справа № 603/522/17
Провадження №2/603/247/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2017 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі: Швець Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина нажитловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1, яку прийняла позивач, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню.

Просить визнати за нею право власності на вказане вище спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач Бертниківська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із такого.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.02.2014 року батьками позивача ОСОБА_1 вказано: ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно довідки Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_4 померла 1991 року, актовий запис про смерть №3 від 10.02.1991 року.

Зі змісту довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №233 від 19.07.2017 року, виданої ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1, розміщено: одноповерховий житловий будинок загальною площею 52,0 кв. м, житловою - 18,7 кв. м, під літерою «А», сарай «Б», сарай «В», погріб «ПГ».

На даний житловий будинок 23.06.2017 року КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт (ксерокопія технічного паспорта додана до матеріалів справи).

Згідно обліку бюро технічної інвентаризації спірне будинковолодіння станом на 01.01.2013 року не було зареєстроване на праві власності, що вбачається зі змісту інформаційної відповіді КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №354 від 04.10.2017 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, виданої згідно записів погосподарської книги №8, у спірному будинковолодінні станом на 1991 - 1995 роки проживали: ОСОБА_3, 1942 р.н., - голова домогосподарства (помер, актовий запис про смерть №06 від 10.05.2013 року), ОСОБА_4, 1940 р.н., - дружина (померла, актовий запис №03 від 10.02.1991 року), ОСОБА_5, 1973 р.н., - син (помер, актовий запис №01 від 08.01.2009 року), ОСОБА_1, 1975 р.н., - дочка (позивач), ОСОБА_6., 1975 р.н., - дочка.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.05.207 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис №06.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1.

Як убачається з інформаційного листа №653/01-16, виданого 19.09.2017 року Монастириською державною нотаріальною конторою, згідно даних спадкового реєстру спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, не заводилась.

Заповіт від імені спадкодавця ОСОБА_3 Бертниківською сільською радою Монастириського району Тернопільської області не посвідчувався, що вбачається з інформаційного листа Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області №02-12/174 від 12.09.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Зі змісту довідки №282 від 29.06.2017 року, виданої виконавчим комітетом Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, вбачається, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_3, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, разом з ним проживала його дочка ОСОБА_1 (позивач).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляла, а прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, проте, як вбачається із письмової відповіді Монастириської державної нотаріальної контори №527/01-16 від 25.07.2017 року, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Інших спадкоємців, які претендували б на спадкове майно, немає. ОСОБА_6 спадкоємець за законом першої черги відмовилися від прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3, про що подала заяву, посвідчену 19.07.2017 року приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області. Зазначену заяву суд не бере до уваги, оскільки, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а саме, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак, вищевказана заява ОСОБА_6 свідчить про те, що їй відомо про заявлені вимоги ОСОБА_1 щодо яких остання не заперечує.

ОСОБА_5 - рідний брат позивача ОСОБА_1 (повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про народження від 27.09.2017 року) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що вбачається з даних повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 27.09.2017 року.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

У період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31.01.1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

Таким чином, згідно досліджених у судовому засіданні погосподарської книги №8, особовий рахунок НОМЕР_3, рішення виконавчого комітету Бертниківської сільської ради №4 від 16.01.2012 року «Про впорядкування нумерації будинків по АДРЕСА_1 на території с.Бертники», технічного паспорта, виготовленого КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» 23.06.2017 року, вбачається, що будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1, є приватною власністю, роком зведення якого є 1963 рік, розташоване на відведеній для цього земельній ділянці площею 0,59 га.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачем доведено обставини, викладені у позовній заяві, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1218, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1, до якого входить: одноповерховий житловий будинок загальною площею 52,0 кв. м, житловою - 18,7 кв. м, під літерою «А», сарай «Б», сарай «В», погріб «ПГ».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючийсуддя: В. М. Іванчук