АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

05 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року

в цивільній справі за поданням старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Удавіцької ЄвгеніїВалентинівни про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2017 р. подання старшого державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Удавіцької Є.В. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_1 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2015 р.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про відмову у задоволенні подання старшого державного виконавця. Вважає, що судом було неправильно надано оцінку встановленим обставинам у справі, ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що боржником вчинялися дії, спрямовані на виконання рішення суду, а державним виконавцем не було вжито усіх заходів примусового виконання рішення, зокрема, державним виконавцем не було звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 в ТОВ «Галєна» та на корпоративні права у ТОВ «Міжнародна управлінська компанія». Вказує, що обмеження права на свободу пересування обмежує трудову функцію боржника, а відтак не сприяє виконанню рішення.

До суду апеляційної інстанції старший державний виконавець Удавіцька ЄВ., ОСОБА_2,його представник та стягувач ОСОБА_4 не з'явилися, повідомлені належним чином про що свідчать зворотні поштові відправлення долучені до справи ( а.с.124-126).

Виходячи з положень ч.5 ст.76,ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у травні 2017 року старший державний виконавець Печерського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Удавіцька Є.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, посилаючись в обґрунтування подання на те, що на виконанні у Печерському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва №761/8929/13-ц від 10.11.2015 р. щодо виконання рішення про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири в сумі 298 833, 60 грн., 466 980,00 грн. заборгованості по сплаті орендної плати, 3% річних в сумі 61 569, 69 грн., 3 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, судові витрати в розмірі 3 670, 40 грн., а всього 833 353, 69 грн. Зазначив, що державним виконавцем вжито усіх заходів з примусового виконання рішення відповідно до чинного законодавства, разом з тим, виконавчий лист боржником у добровільному порядку не виконується, борг не сплачується.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

За п.18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того. що матеріали подання свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього згідно рішення суду, яке набрало законної сили, вжиті державним виконавцем заходи, спрямовані на виконання рішення суду не досягли бажаного результату.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Як убачається з копій матеріалів виконавчого провадження, боржнику ОСОБА_2 було відомо про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_4 833 353, 69 грн., оскільки ним частково погашалась заборгованість, однак він ухиляється від належного і повного виконання судового рішення.

У сучасній українській мові слово «ухилення» тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають не лише у навмисному, а також у іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Розмір заборгованості в сумі 833 353, 69 грн. колегія суддів визнала значною. Державним виконавцем надані копії матеріалів виконавчого провадження, в яких містяться докази вжиття усіх необхідних заходів, спрямованих на виконання рішення, яке набрало законної сили.

Матеріали справи не містять доказів, що боржник вчиняв дії для реалізації належного йому нерухомого майна, постійно та періодично самостійно погашав наявну заборгованість та вчиняв інші дії на погашення існуючого зобов'язання. Крім того в матеріалах справи відсутні докази наявності непереборної сили та того, що боржник є непрацездатним.

З довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, що була надана на запит Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, убачається, що боржник ОСОБА_2 вже після ухвалення Шевченківським районним судом м. Києва рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 833 353, 69 грн. регулярно виїздив за межі України.

Боржником не було доведено ту обставину, що він виїздив за межі України у службові відрядження та вказані поїздки оплачувалися роботодавцем, а відтак вказана обставина у сукупності з нерегулярним погашенням боржником заборгованості свідчить про його ухилення від виконання грошового зобов'язання.

Посилання апелянта, що він не ухиляється від виконання зобов'язання об'єктивними доказами не підтверджені, тому колегія суддів їх відхиляє.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення подання, оскільки обов'язковість рішення закріплено у ч. 1 ст. 14 ЦПК України, якою передбачено, що судові рішенні, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають негайному виконанню на території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Доводи ОСОБА_2 про те, що задовольняючи подання, суд першої інстанції обмежив його трудову функцію не заслуговують на увагу судової колегії, оскільки обмеження у праві виїзду за межі України є тимчасовим і діє до виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням суду, а матеріали справи містять докази, що у ОСОБА_2 наявні невиконані боргові зобов'язання.

З врахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог процесуального закону і не може бути скасована з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/27444/17-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10302/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.