АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Жук М.В.
№22-ц/796/9768/2017 Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Махлай Л.Д., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживача, визнання дій щодо підвищення відсоткової ставки незаконними та зобов'язання провести перерахунок,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати незаконними дії ПАТ «УкрСиббанк» щодо підвищення в односторонньому порядку фіксованої відсоткової ставки з 12.03.2008 року за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27.02.2007 року, укладеним між нею та АКІБ «УкрСиббанк» з 9,5% до 19% річних, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок відсотків за користування кредитом з 12.03.2008 р. з 19% річних до розміру 9,5% річних відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту №0 від 27.02.2007 року та провести перерахунок її платежів за ставкою 9,5% річних, що діяла на момент укладання цього договору, зарахувавши їх в рахунок сплати платежів по основній сумі кредиту та вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилалася на те, що 27.02.2007 року вона уклала з АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», кредитний договір №0, на умовах якого банком надано їй кредит на суму 100 300 доларів США зі сплатою 9,5 % річних за користування кредитними коштами.

Під час розгляду Корольовським районним судом м. Житомира цивільної справи №296/461/15-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 0 від 27.02.2007 року їй стало відомо, що банком збільшено відсоткову ставку в односторонньому порядку з 9,5 % до 19 % річних без належного повідомлення позичальника та належного обґрунтування такого збільшення.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує на те, що наданий представником відповідача в судовому засіданні витяг з наказу АКІБ «УкрСиббанк» від 25.12.2007 року про затвердження введення в дію вимог по застосуванню підвищеної процентної ставки при нарахуванні процентів на суму прострочених зобов'язань по сплаті основного боргу при кредитуванні фізичних осіб та суб'єктів господарської діяльності, не є належним та допустимим доказом у справі і вказує виключно на припущення, яке суд пов'язує з її кредитними зобов'язаннями, про що в наказі навіть не зазначено. Це пояснюється тим, що витяг з тексту наказу навіть не підписаний та не скріплений печаткою банку, а лише завірений представником банку роздрукований проект тексту.

Крім того, суд першої інстанції надав вибіркову оцінку п. 10.2 кредитного договору. При цьому, суд повністю проігнорував іншу умову п. 10.2 кредитного договору, яка є невід'ємною при встановленні нової процентної ставки. Адже відповідач не здійснив направлення позивачу письмового повідомлення про зміну відсоткової ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої відсоткової ставки.

Така умова повністю кореспондується зі ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на момент вчинення дій), де зазначено, що про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Зазначила, що вона на той час працювала на одному з відділень АКІБ «УкрСиббанк» в м. Києві, тому такий лист уповноважені особи мали можливість вручити особисто, як працівнику банку. Однак цього зроблено не було, що вказує на ініціативу банку приховати підвищення відсоткової ставки. За час її роботи у банку при сплаті чергових платежів її теж жодного разу не проінформовано про такі обставини.

Відповідач так і не виконав належним чином п. 10.2 кредитного договору і навпаки збільшив відсоткову ставку по кредиту до незаконних 19% річних, а не до 9,52=9,5%+0,02% (п. 8.1 кредитного договору), тим самим порушення умов кредитного договору вказує на те, що відповідач вчинив заборонені п. 6 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» дії, що вважаються нечесною підприємницькою практикою.

Ненадавши належної оцінки листу №10432 від 22.02.2008 року, який АКІБ «УкрСиббанк» адресовано позичальнику, суд здійснив підміну процедури щодо запровадження зміни розміру процентної ставки, адже це повідомлення адресовано до дати зміни такої ставки, тобто за 14 календарних днів до дати її запровадження. Але таке повідомлення не може вважатись таким, що має бути вдруге і обов'язково направлено протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність нового розміру такої ставки. Це і вказує на недійсність нового розміру відсоткової ставки.

Представник ОСОБА_1 -ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» - Решетнік Ю.І. проти апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що банком дотримано узгоджену процедуру повідомлення позичальника про зміну відсоткової ставки, оскільки повідомлення надсилалось на указану в розділі 13 кредитного договору адресу, а доказів на підтвердження письмового повідомлення банку про зміну місця свого проживання позивач не надала.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 27.02.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0, згідно якого останній було надано кредитні кошти у розмірі 100300 доларів США під 9,5 % річних з кінцевим терміном повернення до 27.02.2028 року.

Відповідно до пункту 1.3.1 Договору, за використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 9,5 процентів річних.

По закінченню 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно умов п.10.2. даного Договору.

У випадку, якщо Банк не повідомив позичальника про зміну процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п.10.2. даного Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому періоді.

В п.10.2. Договору зазначено, що відповідно до вимог ст. 651 ЦК України сторони погодили, що протягом дії цього Договору Банк відповідно до умов п. 1.3.1. Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин: порушення позичальником кредитної дисципліни; та/або погіршення фінансового стану позичальника; та/або здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ.

Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п.10.2. Договору, Банк може збільшити розмір процентної ставки за Договором у наступному порядку, а саме:

Банк не пізніше ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до дня зміни процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа (Повідомлення Банку) за адресою Позичальника, що вказана у розділі 12 цього Договору, або за іншою адресою, яку Позичальник письмово повідомив Банку при зміні адреси.

Такий новий розмір процентної ставки за цим Договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у Повідомленні Банку до Позичальника, без укладання відповідної угоди про внесення змін до цього Договору.

Про збільшення процентної ставки Банк протягом 7 (семи) календарних днів з дати її збільшення письмово повідомляє Позичальника, шляхом направлення останньому поштою відповідного Повідомлення Банку. В такому Повідомленні Банком зазначається новий розмір процентної ставки та дата, з якої розпочато застосування цього нового розміру ставки.

У разі незгоди із встановлюваним згідно умов цього пункту Договору новим розміром процентної ставки, Позичальник у строк не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до дати початку дії нової ставки, вказаної у Повідомленні Банку, зобов'язується надати на зазначену у Договорі адресу Банку письмове повідомлення (відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою.

Відповідно до абз. 2-3 п. 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК України. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

У відповідності з умовами Договору, а саме п. 10.2 AT «УкрСиббанк» направляв на адресу позивача повідомлення від 22.02.2008 p. за №10432 про збільшення відсоткової ставки у два рази у зв'язку з порушенням кредитної дисципліни з 12.03.2008 року (а.с.56)

Доказом надсилання вказаного листа є відтиск печатки «Укрпошта», датованої 24.02.2008 на Списку № 262 згрупованих рекомендованих відправлень. (а.с.57)

Вказане повідомлення позивач не отримала, оскільки лист було повернуто із відміткою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.58)

Доводи апелянта , що вона працювала на одному з відділень АКІБ «УкрСиббанк» в м.Києві, тому такий лист уповноважені особи мали можливість вручити їй особисто, як працівнику банку, не спростовують висновки суду про правомірність дій відповідача, оскільки таке повідомлення Договором не передбачено, а про зміну місця проживання та адреси позивач у встановленому договором порядку Банк не повідомляла.

З матеріалів справи, зокрема, наданого відповідачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1, убачається, що на час підвищення процентної ставки існують прострочення платежів за договором про надання споживчого кредиту, внаслідок чого банк збільшив процентну ставку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про правильність висновків суду, оскільки Банк на виконання умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства вчинив всі необхідні дії щодо належного повідомлення позичальника про підвищення розміру відсоткової ставки та встановлення нової ставки.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді