АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5851/16-ц 22-ц/774/1145/К/17
Справа № 182/5851/16-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1145/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 48 (ІІІ) Доповідач Бондар Я.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Кислиця І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2В про з.меншення розміру аліментів, посилаючись на те, що з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2В на утримання доньки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн., щомісяця. Посилаючись на те, що дохіду від підприємницької діяльності не отримує, просить суд змінити розмір стягнутих аліментів зменшивши його з 2000 грн. до 1/6 частки з усіх видів його доходу.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2017 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, на користь ОСОБА_2 на 1/4 частину його заробітку (доходу), починаючи з 15.03.2017 р. до досягнення дитиною повноліття, до 06 вересні 2026 р. Відкликано виконавчий лист.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та відмовити позивачу у задоволенні цих позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, шо суд не вмотивував рішення щодо зміни матеріального стану позивача. Відповідач вважає, що підстави для зменшення розміру аліментів відсутні, у відповідача не відбулось зміни матеріального становища.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 16.04.2015 р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно. (а.с. 11-12, 15)

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію В01 № 360437 від 06.10.2005 р., ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем. (а.с. 16)

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої доньки на користь ОСОБА_2 у твердій сумі 2000 грн. на 1/4 частку з усього доходу відповідача , суд першої інстанції керувався ст. 192 СК України та виходив з наявності підстав для зменшення розміру аліментів, у звязку зі зміною матеріального становища позивача.

Однак, колегія суддів не може погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 обґрунтовував свої вимоги тією обставиною, що його матеріальне становище змінилося, оскільки він не отрує прибуток від здійснення підприємницької діяльності.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Аналогічне розяснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про застосування судами окремим норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3.

При цього, з аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України розяснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обовязком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України суд під час ухвалення рішення про зміну розміру аліментів повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи.

З довідки, виданої ОСОБА_3 Нікопольською обєднаною податковою інспекцією Головного управління Державної Фіскальної служби у Дніпропетровській області від 25 серпня 2016 року видно, що у період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2015 рік його дохід становив 0,00 грн. та він перебував на спрощеній системі оподаткування.

п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», виходив з того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я (чи інших обставин) платника або одержувача аліментів, що настали після ухвалення судового рішення, яким визначено розмір аліментів.

Тобто, на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, у квітні 2015 року у відповідача ОСОБА_3 була нульова декларація про доходи, при цьому, як видно з тексту судового рішення він позовні вимоги визнавав у повному обсязі, чим засвідчив можливість надавати відповідачу аліменти на утримання доньці у визначеному розмірі ( а.с.11).

Отже, з огляду на довідку фіскальної служби, матеріальний стан відповідача не змінився, він не перестав бути фізичною особою- підприємцем, при цьому надаючи нульові відомості про дохід, як й при ухваленні рішення суду про стягнення аліментів.

Інших підстав, а також доказів на їх підтвердження,як підставі для зміни розміру аліментів позивач не зазначив та не надав.

У звязку з викладеним, колегія суддів,на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилом ч.1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких серед іншого відносяться витрати на правову допомогу ( ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п.8 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідачем при оскарженні рішення суду за розгляд апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 606,32 грн. , який підлягає стягненню з позивача на її користь.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 606,32 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: