У Х В А Л А

11 жовтня 2017 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області І.О. Сидоренко, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно.

Дана позовна заява ухвалою судді від 29.09.2017 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Для усунення недоліків позивачу судом був встановлений строк, відповідно до якого протягом пяти днів з дня отримання ухвали позивач повинен був усунути зазначені в ухвалі недоліки, а також розяснено, що у іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Як видно з матеріалів справи, ухвала суду 03.10.2017 року була отримана представником позивача, 09.10.2017 року позивач ОСОБА_1 надала уточнену позовну заяву на виконання ухвали суду від 29.09.2017 року, однак недоліки, зазначені в ній, ні у встановлений судом час, ні до теперішнього часу не усунула, оскільки в наданій позовній заяві зазначена незрозуміла ціна позову у розмірі 63000,00 грн., яка документально нічим не підтверджена. Навіть надані позивачем відомості з мережі Інтернет щодо вартості житлових будинків, у м. Словянську Донецької області житлові будинки мають ціну вищу, ніж зазначену позивачем.

Як зазначено у п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Відповідно до 16 вищезазначеної Постанови, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Позивачем у своїй позовній заяві зазначена ціна позову без документально підтвердженої оцінки вартості майна, відомостей щодо неможливості встановити точної вартості житлового будинку на момент предявлення позову позивачем не надано.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу, оскільки недоліки, вказані в ухвалі судді від 29 вересня 2017 року, належним чином не усунуті.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, у разі невиконання ухвали про залишення позову без руху, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду з подібним позовом після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно визнати неподаною та повернути позивачеві.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає подальшому зверненню до суду з подібним позовом після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3