Провадження № 2/522/4107/17
10 квітня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.
при секретарі Шеян І. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участі третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ТОВ «СоцКомБанк», ПАТ «Державний ощадний банк України» про звільнення майна з-під арешту, -
У звязку з укладанням вищевказаних договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором від 31 серпня 2007 року, сторонами цих договорів було укладено договори про відступлення права вимоги за договором застави транспортного засобу від 04 вересня 2007 року. У звязку з вищевикладеними правочинами, право вимоги за кредитним договором та договором застави транспортного засобу перейшло до ОСОБА_1, яка є новим кредитором та заставодержателькою.
Також позивачка зазначила, що на теперішній час вона дійшла згоди щодо реалізації заставного майна в позасудовому порядку та вирішення питання про погашення кредиту, але їй стало відомо, що Другим Приморським відділом ДВС ОМУЮ в Одеській області вжито заходів примусового виконання рішення, у вигляді накладання арешту на автомобіль на підставі: постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 червня 2009 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-49/09 на користь ТОВ «СоцКом Банк» та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28 жовтня 2013 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2660/11 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України».
Зазначені постанови про накладення арешту на транспортний засіб перешкоджає реалізації заставного майна в добровільному порядку та відповідно позбавляє можливості кредитора реалізувати своє право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави, що стало підставою для звернення позивачки до суду за захистом своїх прав.
Представник позивачки ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі.
Інші учасники у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку представника відповідача у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Таким чином, у звязку з вищевикладеними правочинами, до позивачки перейшло право вимоги за кредитним договором та договором застави транспортного засобу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Згідно з довідкою Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, наявної в матеріалах справи, на автомобіль марки Toyota Land Cruiser, 2005 року випуску реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 накладено арешт на підставі: постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 червня 2009 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-49/09 на користь ТОВ «СоцКом Банк» та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28 жовтня 2013 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2660/11 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України».
Згідно з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна наявного в матеріалах справи вбачається, що на автомобіль накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження, ВП №35247680 від 10 квітня 2013 року, Другим Приморським відділом ДВС ОМУЮ.
Враховуючи викладене, наявність арешту на вищевказаний транспортний засіб, що знаходиться в заставі ОСОБА_1, перешкоджає реалізації заставленого майна в добровільному порядку та відповідно позбавляє кредитора реалізувати своє право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави.
Згідно із ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна (чинного на момент винесення вищезазначених постанов).
Відповідно до ст. 585 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави.
Виходячи зі змісту наведених норм Закону суд вбачає, що державна виконавча служба не мала правових підстав для звернення стягнення на заставне майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачкою та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 54, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 1, 16 Закону України «Про заставу», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області за участі третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ТОВ «СоцКомБанк», ПАТ «Державний ощадний банк України» про звільнення майна з-під арешту, - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 червня 2009 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-49/09 на користь ТОВ «СоцКом Банк» в частині накладення арешту на автомобіль марки Toyоta Land Cruiser, 2005 року випуску, номер шасі (кузов, рама) JТЕВZ29J600075030, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.
Скасувати арешт, накладений Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28 жовтня 2013 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2660/11 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в частині накладення арешту на автомобіль марки Toyоta Land Cruiser, 2005 року випуску, номер шасі (кузов, рама) JТЕВZ29J600075030, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.
Вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження за номером №13625804 від 10 квітня 2013 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Свячена Ю.Б.