Справа № 157/989/16-ц Провадження № 22-ц/773/1116/17 Головуючий у 1 інстанції: Гладіч Н.І.
Категорія: 2 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Концевич Я.О.,

з участю: представника третьої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Камінь-Каширської районної ради, Камінь-Каширської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Камінь-Каширської районної ради за апеляційною скаргою третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 на рішення Любешівського районного суду Волинської області від 28 березня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Камінь-Каширської районної ради, Камінь-Каширської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - ОСОБА_3, про скасування рішення виконкому Камінь-Каширської районної ради в частині встановлення права власності на житловий будинок ОСОБА_4

Позов обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його баба ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дід ОСОБА_6, після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1. Вказав, що за життя ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів йому вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування.

При розгляді цієї цивільної справи було встановлено, що рішенням виконкому Камінь-Каширської районної ради від 11.02.1988 року № 30 було встановлено право власності на цей житловий будинок за ОСОБА_4

ОСОБА_7 також залишила заповіт на частину зазначеного будинку у зв'язку з чим на частину нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1, претендує ОСОБА_3

Зазначає, що рішення виконкому Камінь-Каширської районної ради суперечить записам, що є у погосподарських книгах, страховим свідоцтвам про страхування цього житлового будинку, копіям державних актів на право власності на земельну ділянку суміжних користувачів та показанням свідків, які ствердили, що ОСОБА_7 не була власником будинку, а лише проживала там.

Вважає, що оскаржене рішення суперечить закону, тому просив його визнати незаконним і скасувати.

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 28 березня 2017 року позов задоволено.

Постановлено визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Камінь-Каширської районної ради Волинської області від 11.02.1988 року № 30 в частині встановлення права власності за на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 (назва вулиці і номер будинку не вказано) ОСОБА_8.

Стягнути з Камінь-Каширської районної ради та Камінь-Каширської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 по 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок понесених та документально підтверджених судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу у якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення органу місцевого самоврядування виконкому Камінь-Каширської районної ради про встановлення права власності на спірне домоволодіння було оформлено з порушенням діючого на той час законодавства. Зазначив у рішенні, що згідно з правовстановлюючими документами, співвласниками домоволодіння, що по АДРЕСА_3 були ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і їм належали частки у вказаному домоволодінні, при цьому послався на положення статті 393 ЦК України.

Висновок суду про наявність правових підстав для скасування оскарженого рішення органу місцевого самоврядування не грунтується на законі у зв'язку з таким.

З погосподарських книг за 1958-1960, 1961-1963 1964-1966 роки вбачається, що господарство ОСОБА_9, у якому проживала ОСОБА_4 відносилось до суспільної групи -«інші групи», а з 1966 року до суспільної групи робітників. У розділі будівлі значиться жилий будинок 1963 року побудови ( т.ІІ а.с. 235-243).

Також з погосподарських книг за 1967-1968, 1971- 1972, 1977-197,9 1983-1985 роки вбачається, що на господарства ОСОБА_6 та ОСОБА_9, у якому проживала ОСОБА_7, відкрито окремі погосподарські номери. Зазначено про наявність житлового будинку 1963 року побудови в обох господарствах , у деяких погосподарських книгах рік побудови будинку - 1962 (а.с. 194-197). У погосподарських книгах починаючи з 1987 року зазначається адреса господарств ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - АДРЕСА_4 (а.с.213).

У погосподарських книгах за 1996-2000 роки у записах розділу ІІІ «Жилий будинок» в особових рахунках ОСОБА_4 та ОСОБА_6 міститься відмітка ? будинку щодо кожного із власників (а.с.219-221).

Наведеними доказами у сукупності і з оскарженим рішенням органу виконкому КаміньКаширської районної ради, спростовуються викладені в позовній заяві доводи позивача про те, що ОСОБА_4 проживала у спірному будинку та права власності на нього не мала.

Також у суді апеляційної інстанції представник третьої особи пояснила, що цей будинок будувався для двох сімей на два входи, одна частина будинку є «віддзеркаленням» іншої частини.

З архівного витягу від 09.11.2009 року № 1007/01-22 з рішення виконкому Камінь-Каширської районної ради Волинської області від 11.02.1988 року № 30 „Про оформлення права власності на житлові будинки Раковоліської сільської ради" вбачається, що виконком районної ради народних депутатів вирішив встановити право власності на житлові будинки громадян Раковоліської сільських рад народних депутатів (списки додаються). Згідно з витягом у списку під номером 389 зазначено Ухо Ярина Арсентівна назва вулиці і номер будинку не вказано) ( т.І а.с.5).

Відповідно до архівного витягу від 06.11.2009 року № 99/01-22 з рішення виконкому Камінь-Каширської районної ради Волинської області від 11.02.1988 року № 30 „Про оформлення права власності на житлові будинки Раковоліської сільської ради" виконком районної ради народних депутатів вирішив встановити право власності на житлові будинки громадян Раковоліської сільських рад народних депутатів (списки додаються). Згідно з витягом у списку під номером 388 зазначено ОСОБА_6 (назва вулиці і номер будинку не вказано) ( т.І а.с.40).

Тобто, на підставі одного ж і того рішення було встановлено право власності на будинок ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Жоден із них за життя не виготовив технічної документації на будинок та правовстановлюючих документів.

Із змісту архівного витягу вбачається, що при ухваленні виконкомом Камінь-Каширської районної ради Волинської області рішення від 11.02.1988 року № 30 „Про оформлення права власності на житлові будинки не зазначались назва вулиці та номер будинку, на які за громадянами визнано право власності.

З поданих позивачем страхових свідоцтв за період 1984-1988, 2000-2001 роки вбачається, що ОСОБА_6 укладав договори страхування будівель і споруд за адресою АДРЕСА_5 (а.с.17-20).

Однак, на думку колегії, страхові свідоцтва не відносяться до доказів, якими підтверджується право власності ОСОБА_6 на цілий будинок за адресою АДРЕСА_6 оскільки третьою особою ОСОБА_3 також надані квитанції за період 1965-1973, 1974-1979, 1982-1996 роки з яких вбачається, що ОСОБА_9, ОСОБА_11 (батьки ОСОБА_7 згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 а.с.109), а після їх смерті ОСОБА_7 (ОСОБА_4) - сплачували платежі обов'язкового складного страхування ( 110-144).

Відповідно до статті 21 ЦК України, статей 16, 393 ЦК України визнання судом незаконним і скасування акта органів державної влади, влади Автономної Республіки Крим або місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, належить до способів захисту права власності.

Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Отже визнання незаконним рішення Камінь-Каширської районної ради можливе за позовом власника майна за наявності двох умов: невідповідність закону та порушення прав власника.

Вирішуючи спір суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач ОСОБА_2 не подав доказів того, що йому належить право власності на житловий будинок по АДРЕСА_7 та що таке право порушене, у той час, як відповідно до Закону лише власнику, права якого порушені, належить право оскарження рішення органу місцевого самоврядування. У даному судовому засіданні встановлено, що спір між позивачем ОСОБА_2 та третьою особою ОСОБА_3 щодо права власності на цей будинок перебуває у провадженні Ратнівського районного суду (справа № 157/679/16-ц) (а.с.154) і саме при вирішенні цієї справи кожен із спадкоємців зможе захистити своє право власності у разі його порушення.

Крім того, з наведених вище архівних витягів з рішення виконкому Камінь-Каширської районної ради вбачається, що оскарженим рішенням не встановлено право власності на конкретний будинок, оскільки його адреса не зазначена, право власності оформлене одночасно на обох власників - і на ОСОБА_6 і на ОСОБА_7, за життя зазначені особи, щодо яких органом місцевого самоврядування винесене рішення, не оскаржували його.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 не зазначив, якому саме Закону не відповідає оскаржене ним рішення, а суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вдався до тлумачення законодавства щодо спадкування майна у колгоспних дворах при цьому не вказав, з порушенням якого закону виконком Камінь-Каширської районної ради прийняв рішення та яким чином воно порушує права ОСОБА_2

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позову ОСОБА_2 відсутні, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

На підставі ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволення вимог апеляційної скарги з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704 грн., сплачений при поданні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 303,304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Любешівського районного суду Волинської області від 28 березня 2017 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Камінь-Каширської районної ради, Камінь-Каширської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Камінь-Каширської районної ради.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 704 (сімсот чотири) грн. судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий

Судді: