Справа № 611/816/17
Провадження № 2/611/344/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Андросова О.М.

секретаря - Сторчай С.В.,

розглянувши позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди, яку він оцінює в сумі 56700 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 липня 2017 року ОСОБА_2 в проханні до Президента України надана недостовірна інформація щодо ОСОБА_1, чим порушене його право на повагу до його гідності.

Позивач зазначає, що у вказаному проханні ОСОБА_2 з метою розповсюдження недостовірної інформації щодо нього зазначив таке: «в таку ситуацію потрапив не тільки я, а ще 300 осіб Барвінківського району, бо довірились адвокату і колишньому прокурору Магді А.М. і підписали чисті аркуші паперу. У всіх розписках люди нібито брали в борг у його дружини, яка ніде не працює і взагалі не має жодного доходу. Орієнтована сума, яку вона дала в борг людям, складає близько 1500000 грн. Це не єдина афера ОСОБА_1, отримуючи дохід щорічно близько 3000000 грн., при цьому не платить податків взагалі, тобто обманює державу».

Позивач вважає наведену вище інформацію з прохання до Президента України недостовірною і такою, що порушує його право на повагу до його гідності і честі та недоторканість ділової репутації, тому, на думку позивача, наведена інформація має бути спростована у такий же спосіб, яким була поширена.

Позивач вказує, що вказані вище дії ОСОБА_2 принизили його честь, гідність, завдали моральних переживань, страждань, викликавши погіршення здоров'я, тобто завдали моральної шкоди, яку позивач оцінює в 57600 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2014 року у справі № 611/1593/13-ц, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2014 року, повністю задоволено його позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 05 січня 2011 року, без врахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

В зазначеній справі судом призначалась комісійна судово - технічна експертиза документів. Згідно висновку експерта від 28.03.2014 року № 11699/ 1247, на зворотному боці наданого на дослідження договору позики від 05 січня 2011 року спочатку на аркуш паперу був нанесений друкований текст, а потім виконані підписи від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 У судовому засіданні ОСОБА_2 показав, що підписи на представленому договорі позики і розписці про отримання грошей належать йому.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарські або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Незважаючи на це 29 липня 2017 року відповідачем надіслане прохання Президенту України, де міститься наведена вище недостовірна інформація щодо нього, ОСОБА_1, чим порушене його право на повагу до своєї гідності.

Позивач подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, що суд вважає за можливе, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач проти позову заперечує, вказавши, що він звернувся з заявою на ім'я Президента України не з метою розповсюдження недостовірної інформації щодо ОСОБА_1, а з метою захисту від неправомірних дій ОСОБА_1, оскільки він не може добитись справедливості в інших органах, і все викладене в заяві він вважає таким, що відповідає дійсності. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого.

В судовому засіданні встановлено, що 29 липня 2017 року ОСОБА_2 звернувся з проханням на ім'я Президента України з метою, як вказано в заяві, надання допомоги в проведенні об'єктивного розслідування по його справі і здійснення справедливості. В проханні вказується, що у 2011 році ОСОБА_2 звернувся за юридичною допомогою до адвоката Магди А.І., після чого розрахувався з ним за його послуги. При підготовці його справи ОСОБА_1 надавав йому підписати чисті аркуші паперу нібито для його справи, він, довіряючи ОСОБА_1, погодився. А через тривалий час ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 50000 грн., які ОСОБА_2 нібито брав у борг у дружини ОСОБА_1, і суд задовольнив цей позов.

В наведеному проханні також дійсно зазначається, що «в таку ситуацію потрапив не тільки я, а ще 300 осіб Барвінківського району, бо довірились адвокату і колишньому прокурору Магді А.М. і підписали чисті аркуші паперу. У всіх розписках люди нібито брали в борг у його дружини, яка ніде не працює і взагалі не має жодного доходу. Орієнтована сума, яку вона дала в борг людям, складає близько 1500000 грн. Це не єдина афера ОСОБА_1, отримуючи дохід щорічно близько 3000000 грн., при цьому не платить податків взагалі, тобто обманює державу».

Але зі змісту прохання вбачається, що воно подано на ім'я Президента України не з метою розповсюдження недостовірної інформації щодо позивача, а з метою захисту своїх законних прав, надання, як вказано в заяві, «допомоги в проведенні об'єктивного розслідування по моїй справі і здійснити справедливість».

Відповідно до Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (стаття 40); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55).

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначається, що «відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації».

Зі змісту наведеного вище прохання ОСОБА_2 суд вважає, що Президент України був компетентний забезпечити належну перевірку наведеної в заяві інформації.

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що для звернення ОСОБА_2 до Президента України не було жодних підстав і прохання було викликано не наміром захистити свої права, свободи чи законні інтереси, а подане з метою розповсюдження недостовірної інформації щодо позивача.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2014 року у справі № 611/1593/13-ц, залишене без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2014 року, дійсно спростовує твердження ОСОБА_2 про підписання ним на пропозицію ОСОБА_1 чистого аркушу паперу, на якому потім була виготовлена його боргова розписка. Але та обставина, що це не відповідає дійсності, не спростовує того факту, що ОСОБА_2 звернувся до Президента України з вказаним проханням з метою захисту своїх законних прав, а не з метою розповсюдження недостовірної інформації щодо ОСОБА_1 Крім того, скаржник прохає спростувати не цю, а зовсім іншу інформацію, наведену в проханні ОСОБА_2 на ім'я Президента України.

На підставі наведеного суд доходить висновку, що подання ОСОБА_2 прохання від 29.07.2017 року на ім'я Президента України не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію ОСОБА_1 в розумінні ст.ст. 297, 299 ЦК України або завдають шкоди його інтересам, незважаючи навіть на те, що в заяві зазначені наведені вище дані, які не відповідають дійсності. Зазначене прохання ОСОБА_2. подано з метою захисту своїх законних прав і на підставах, передбачених Конституцією України.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки всіх наданих сторонами доказів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності відмови в задоволенні позовної вимоги про захист честі і гідності та ділової репутації.

Всі інші вимоги позивача є похідними від цієї вимоги, і тому також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.. 40 Конституції України, ст. ст. 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 23, 297, 299, 1167 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.М.Андросов