Ухвала

іменем україни

13 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., ПоповичО.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 06 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2012 року позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23 серпня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 5030, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 1041,35 кв. м, житловою площею 405,2 кв. м, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, у встановленому законом порядку задоволено в повному обсязі вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором від 23 серпня 2007 року № 2265 у сумі 2 607 983 грн 86 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 2 326 451 грн 93 коп., заборгованості за відсотками - 281 531 грн 93 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду першої інстанції, 16 вересня 2016 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 в клопотанні від 16 вересня 2016 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2012 року у цій справі залишено без руху та надано строк терміном п'ять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 3 105 грн 30 коп., в межах строку, встановленого судом та роз'яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ч. 2 ст. 121 ЦПК України. Також роз'яснено, що протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали заявник має право звернутись до апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. У разі не звернення з заявою про поновлення строку з зазначенням інших підстав для його поновлення, наступають наслідки передбачені ст. 297 ЦПК України.

02 листопада 2016 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з заявою про звільнення від сплати судового збору, проте не надав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 04 листопада 2016 року клопотання ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Відстрочено ОСОБА_3 сплату судового збору за апеляційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2012 року до ухвалення судового рішення у справі. Роз'яснено, що протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали апелянт має право звернутись до апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. У разі не звернення з заявою про поновлення строку з зазначенням інших підстав для його поновлення, наступають наслідки передбачені ст. 297 ЦПК України.

01 грудня 2016 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження. На обґрунтування заяви про поновлення строку зазначав підстави для поновлення строку, які ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року вже були визнанні не поважними.

Ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 06 грудня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2012 року у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції, справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження, установленого ч. 2 ст. 294 ЦПК України, поважні причини пропущення такого строку відсутні.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна виходячи з наступного.

Пропустивши строк апеляційного оскарження й звернувшись до апеляційного суду із заявою про поновлення цього строку, ОСОБА_3 посилався на те, що вказаний строк пропущено з поважних причин, оскільки він не отримував рішення та жодного документа за вказаною справою.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційний суд за заявою особи може поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення у разі наявності поважних причин пропущення цього строку.

Визнавши причини пропущення строку апеляційного оскарження неповажними та дійшовши висновку про відсутність підстав для його поновлення, апеляційний суд виходив із того, що заявник та його представник були присутніми у судовому засідання під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, з відповідної заяви ОСОБА_3 та матеріалів справи не вбачається, що він отримував рішення суду, проте суд апеляційної інстанції позицію та доводи заявника щодо причини пропуску строку не з'ясував і не забезпечив йому можливість обґрунтувати свої твердження.

Крім того, сама по собі присутність під час проголошення вступної та резолютивної частин судового рішення без своєчасного отримання повного тексту унеможливлює як визначення необхідності подання апеляційної скарги, так і її мотивування, що є обов'язковим елементом апеляційної скарги згідно з вимогами ст. 295 ЦПК України.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Таким чином, апеляційний суд належним чином не з'ясував причини пропущення заявником строку апеляційного оскарження та підстав для його поновлення, що є порушенням наведених вище норм права.

Ураховуючи наведене, ухвала апеляційного суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України не може вважатися законною й підлягає скасуванню, а справа направленню до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_5, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 06 грудня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанціїдля вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович