Справа № 464/5425/17
пр.№ 2-о/464/94/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Горбань О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Гаврилишин О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Мокротинська сільська рада Жовківського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, належність його матері ОСОБА_2 свідоцтва про право особистої власності на будівлі. В обґрунтування заяви покликається на те, що відкрилась спадщина після смерті його матері, яка згідно заповіту від 20.02.1990 все своє майно заповіла йому. Для оформлення спадщини він звернувся до державного нотаріуса Жовківської державної нотаріальної контори, де 13.06.2017 зареєстровано спадкову справу за №60781655. Однак під час оформлення спадщини у свідоцтві про право особистої власності на будівлі, виданого Виконавчим комітетом Нестеровської районної Ради народних депутатів Львівської області від 29.01.1991 виявлено описку, а саме прізвище його матері, тобто власника зазначено «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2». Дана обставина перешкоджає йому прийняти спадщину, відтак він вимушений звернутися до суду із зазначеною заявою.

В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує та просить задоволити.

Представник заінтересованої особи Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та проти задоволення заяви не заперечує.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається з копії свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 29.01.1991, записаного в реєстрову книгу під №66, в цілому будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 03 червня 2003 року, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року у с. Мокротин Жовківського району Львівської області.

Встановлено, що із заповіту, складеного 20 лютого 1990 року, посвідченого ОСОБА_4, головою виконавчого комітету Мокротинської сільської Ради народних депутатів Нестеровського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_1, на випадок смерті, заповіла все своє майно своєму синові - ОСОБА_1.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09 березня 2017 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Отже, перевіряючи зібрані по справі докази, судом встановлено, що у свідоцтві про право особистої власності на будівлю прізвище матері заявника зазначено не вірно і замість ОСОБА_2 значиться ОСОБА_2, тоді як це одна і та ж сама особа, матір заявника. Оскільки ця розбіжність у прізвищі позбавляє заявника у виникненні його особистих прав, в тому числі у оформленні спадкових прав після смерті матері, тому заяву слід задовольнити і встановити факт приналежності документу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що факт належності ОСОБА_2 свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 29.01.1991 в АДРЕСА_1, є доведеним, тому є всі підстави для задоволення вимог заявника, оскільки без встановлення цього юридичного факту ОСОБА_1 позбавлений можливості реалізовувати своє право і оформити спадщину.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 256-259 ЦПК України, с у д, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту - задоволити.

Встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності на будівлі від 29.01.1991, записане в реєстрову книгу під №66 на будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1, належить одній і тій самій особі - ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, без участі яких було проголошено судове рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Ю. Горбань