________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/9000/17
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

02.10.2017 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 Напаліона Івановича до ОСОБА_2 про розірвання договору найму та виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

14.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір найму житлового будинку № 27 по вул. Довгій у м. Одесі, укладений 04.06.2017 року між сторонами; виселити відповідача разом з іншими особами, що мешкають у будинку № 27 по вул. Довгій у м. Одесі.

Разом із позовом ОСОБА_1 надав клопотання про забезпечення позову, до якої 29.09.2017 року надав квитанцію про сплату судового збору, та просить накласти арешт на будинок № 27 по вул. Довгій у м. Одесі. Мотивуючи клопотання тим, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також вказує, що існує ймовірність порушення відповідачем та її чоловіком права власності позивача.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 4 постанови №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, пункт 3 постанови №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснює, що згідно з п. 1 ч 1 ст. 152 ЦПК України, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що позивачу ОСОБА_1 Напаліону Івановичу на праві власності належить житловий будинок № 27 по вул. Довгій у м. Одесі.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню, так як необґрунтоване і незаконне, оскільки стороною позивача заявлено позов немайнового характеру, а відповідно до постанови №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» накладення арешту можливе у позовах з майновими вимогами.

Окрім того, суд зазначає, що позивач просить накласти арешт на належний йому житловий булидок, що суперечить положенням п. 1 ч 1 ст. 152 ЦПК України, якою визначено, що арешт може бути накладено на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 Напаліона Івановича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали та протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали особою без участі якої її було постановлено.

Суддя Васильків О. В.