РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/9751/17

пр. № 2/759/4346/17

11 вересня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Васильківської міської ради,

встановив:

ОСОБА_1 в червні 2017 року заявила позов про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх дочки ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вимоги мотивовані тим, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що зводяться до викладеного в заяві.

ОСОБА_2 в суд не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, заперечень до позову не надходило.

Від начальника Служби у справах дітей Васильківської міської ради надійшла заява, за якою він підтримує вимоги позову, просить розглянути справу без участі представника служби.

Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд вважає за можливе постановити заочне рішення на наявних доказах. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала.

Судом встановлено таке.

Сторони, як це вбачається з рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2015 року, перебували в шлюбі з 03 вересня 2008 року по 22.07.2015 року.

В цьому шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Після розірвання шлюбу, дитина залишилась з матір'ю, на батька рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2015 року покладено аліменти на утримання дитини в сумі 600 грн., щомісячно.

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За поясненнями позивача, відповідач з травня 2015 року будь-якої участі в утриманні, вихованні дитини не приймає, аліментні зобов'язання не виконує, зв'язок з позивачем та дитиною не підтримує.

Ці пояснення знаходять своє підтвердження таким.

Так, головний лікар комунального закладу Васильківської районної ради «Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» на запит служби у справах дітей та сім'ї повідомив, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку у Васильківській амбулаторії ЗПСМ №2 два роки (з 30.01.2015 року), за цей час, зі слів дільничого лікаря та медсестри, батько дитини не відвідував дитячих лікарів та не цікавився розвитком та здоров'ям дитини.

Не цікавиться відповідач і тим як його дитина навчається, про що зазначено в характеристиці на дитину, що складена класним керівним та директором Васильківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7.

З огляду на матеріали виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, вбачається, що боржник не здійснив жодного платежу, станом на 06.01.2017р. за ним облікована заборгованість в сумі 12000 грн. При цьому, заходи спонукання боржника до виконання рішення суду, що вжиті держвиконавцем, працівниками правоохоронних органів (попередження, вимоги, бесіди, арешт майна) до позитивного результату не призвели.

У зв'язку з несплатою відповідачем аліментів, позивач, як це вона пояснила в суді, змушена звертатись до органів соцзахисту за державною допомогою на утримання дитини.

Крім того, позивач в суді заявила, що дитина не бажає спілкуватись з батьком, через його негідну поведінку по відношенню до неї та матері.

Наведене в сукупності, дає суду підстави прийти до висновку, що ОСОБА_2 фактично самоусунувся від виховання дочки.

Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За таких фактів та відповідних їм правовідносинам, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд погоджується з висновком органа опіки і піклування - Васильківська міська рада про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3, а відповідно позов підлягає задоволенню.

Питання про перерозподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Васильківської міської ради задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий М.Ф. Сенько