Провадження № 2/344/768/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем 22.07.2008 року зареєстровано шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_5 року народився син ОСОБА_3. Рішенням Іваано-Франківського міського суду від 12.03.2013 року шлюб розірвано. Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.05.2013 року вирішено стягувати аліменти з відповідача на її користь в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4. Стягнення аліментів розпочато з 21.01.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач не виконує батьківських обов'язків щодо свого сина, не цікавиться його станом здоров'я, фізичним та моральним розвитком, не дбає про забезпечення відповідною освітою, не надає жодної матеріальної підтримки на забезпечення потреб сина в одязі, ліках та харчуванню. Не відвідує сина та уникає побачень з ним. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, має залежність від азартних ігор. Значну допомогу в догляді та вихованні сина надають її батьки. Дитина часто хворіє, всі рекомендації лікарів та догляд за сином здійснює мама. Звернулась із заявою до ВДВС Івано-Франківського МУЮ про закінчення виконавчого провадження та припинення нарахування і стягнення з відповідача в її користь аліментів, узв'язку з чим 30.03.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. На даний час вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, з яким є спільний син - ОСОБА_6, вони разом виховують двох дітей. Її теперішній чоловік виявив бажання усиновити її сина від першого шлюбу ОСОБА_3. Оскільки, дії відповідача створюють загрозу для нормального розвитку сина, просить позбавити відповідача батьківських прав на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених в попередньо поданому до суду письмовому запереченні (а.с. 25-28), просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи: Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі та прийняти рішення в інтересах дитини (а.с.65).

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в подружжя народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 02.08.2011 року (а.с. 9).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12.03.2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, зареєстрований 22.07.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №972. Неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишено проживати з матір'ю ОСОБА_7. При реєстрації розірвання шлюбу змінено позивачці прізвище на дошлюбне "ОСОБА_1" (а.с. 7).

Відповідно до копії додаткового рішення Івано-Франківського міського суду від 18.05.2013 року, доповнено резолютивну частину рішення Івано-Франківського міського суду від 12.03.2013 року, зазначивши: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнення аліментів розпочати з 21.01.2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 19.03.2015 року, зареєстровано шлюб 19.03.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, про що складено відповідний актовий запис №349. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу "ОСОБА_1" (а.с. 10).

Як вбачається з копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.03.2015 року, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Гуменяк А.С., згідно письмової заяви стягувача ОСОБА_1.) від 27.03.2015 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №344/671/2013, виданого Івано-Франківським міським судом 25.06.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 щомісячно аліментів в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнення аліментів розпочати з 21.01.2013 року до досягнення дитиною повноліття - закінчено (а.с. 12).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що відповідач не здійснює жодної моральної, фінансової чи іншої підтримки для дитини; не спілкується з сином, не здійснює жодних дій, які б вказували на його намір брати участь у вихованні, розвитку, навчанні дитини, чи прояви батьківського піклування.

Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надав суду висновок щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому зазначив, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 12.03.2013 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 розірвано, а малолітню дитину ОСОБА_3 залишено на проживання з матір'ю. Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.05.2013 року призначено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти в розмірі 1/4 всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, 2011 р.н. Мати зареєстрована та фактично проживає з дитиною за адресою: АДРЕСА_2». Згідно з довідкою від 10.10.2016р. № 01-11/436 ОСОБА_1 працює в міській дитячій клінічній лікарні на посаді лікаря-педіатра ПВ № 4 з 01.08.2008 року. На даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (з 22.12.2015 року по 03.11.2018 року). У позовній заяві позивачка вказує, що ОСОБА_2 жодним чином не виконує батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини. Не приймає участі у вихованні хлопчика, не цікавиться станом його здоров'я, духовним та моральним розвитком, матеріально не утримує. Вона зазначає, що відповідач веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, має залежність від азартних ігор. ОСОБА_10 стверджує, «що така поведінка її колишнього чоловіка створює загрозу для нормального розвитку сина».

З письмових пояснень матері, поданих в службу у справах дітей 12.10.2016 року, відомо, що вона звернулася із заявою до ВДВС Івано- Франківського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження та припинення нарахування і стягнення із ОСОБА_2 аліментних платежів на її користь, на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, про що 30.03.2015 року було винесену відповідну постанову. ОСОБА_10 додає, що 19.03.2015 року уклала шлюб із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 року у них народився син ОСОБА_6. Вона стверджує, що теперішній чоловік добре ставиться до її сина від першого шлюбу, ОСОБА_3 називає його «татом». З її слів, ОСОБА_11 має бажання усиновити хлопчика і дати йому своє прізвище та по батькові.

Відповідно до довідки Івано-Франківської ОДКЛ від 18.10.2016року № 2323 ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 17.08.2016 року по 02.09.2016року у пульмонологічному відділенні. За час лікування дитиною опікувалася мати.

Згідно з довідкою ДЮСШ «Урган» від 21.10.2016 року ОСОБА_3 відвідує секцію по проведенню дитячо-юнацьких тренувань з міні-футболу. Оплату за тренування здійснює мама ОСОБА_3 - ОСОБА_1, яка приводить його на тренування двічі на тиждень.

Відповідно до інформації від 24.10.2016 року № ДНЗ №29 «Кобзарик» хлопчик є активний, комунікабельний, легко йде на контакт, відвідує багато гуртків. Мати та вітчим беруть активну участь у вихованні дитини. Хлопчик любить своїх батьків, добре відгукується про них. Рідного батька ОСОБА_4 не знає.

Відповідно до інформації міської дитячої клінічної лікарні ОСОБА_3 перебуває на обліку в дільничного лікаря-педіатра. Мати звертається за наданням медичної допомоги дитині при потребі. Дитина має наявні профілактичні щеплення згідно віку. Рекомендації лікаря виконує мати.

Батько ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, шодо позбавлення його батьківських прав заперечує, заявлені позовні вимоги не підтримує, а звинувачення на свою адресу вважає безпідставним та необгрунтованим.

Відповідно до довідки від 23.10.2016 року №1594/7705, ОСОБА_2 на обліку в ОПНЛ №3 не перебуває.

Згідно із довідкою від 07.10.2016 року № 1714 обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_2 на «Д» обліку не перебуває.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 26.10.2016 року справу слухали у присутності матері ОСОБА_1 та батька ОСОБА_2.

Зі слів батька він висилав матері гроші, але вона повертала їх назад, купував речі, фінансово допомагав. Також він додав, що колишня дружина відмовилась від аліментів на дитину. Даний факт мати підтвердила.

Заслухавши сторони члени комісії одноголосно прийшли до висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.68-70).

З врахуванням того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, оскільки згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (Додаток 1 до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.11.2016 року №765), відповідача недоцільно позбавляти батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, а тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 є не обґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»ст. 19, 141, 180-182, 184, 164 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.