АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Петренко Н.О.
№ 22-ц/796/9475/2017 Доповідач - Борисова О.В.
справа № 759/4094/16-ц
У Х В А Л А

02 жовтня 2017 року суддя судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Борисова О.В., розглянувши апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 26 липня 2017 року подав апеляційну скаргу в якій також просив поновити строк на апеляційне скарження рішення суду, оскільки повний текст рішення суду він отримав лише 13 липня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали суду, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року за період з 01 січня 2017 року по 26 липня 2017 року та докази про це.

23 серпня 2017 року відповідач ОСОБА_1 отримав ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.164).

Крім того, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 14 серпня 2017 року також отримав ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.165).

18 вересня 2017 року на адресу Апеляційного суду м. Києва від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року.

На обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду апелянт зазначав, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Відповідно до вимог ст.222 ЦПК України 21.12.2016 року представнику відповідача було видано копія судового рішення із викладом лише вступної та резолютивної частини, що само по собі виключає можливість підготовки змістовної та обґрунтованої апеляційної скарги.

В подальшому, з метою отримання повного тексту судового рішення від 21 грудня 2016 року представники відповідача 15 лютого 2017 року, 06 березня 2017 року та 31 березня 2017 року зверталися до суду із заявами про видачу рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року. І лише 13 липня 2017 року апелянтом було отримано повний текст оскаржуваного рішення суду. А тому просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Вважаю, що зазначені представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 причини пропуску строку є неповажними виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із журналу судового засідання від 21 грудня 2016 року відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 були присутніми в судовому засіданні при проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення (а.с.144-145).

А тому останнім днем для подання апеляційної скарги на вказане рішення суду є 31 грудня 2016 року, а апеляційна скарга подана до суду 26 липня 2017 року (а.с.153).

Як вбачається з вступної та резолютивної частини рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року особам, які беруть участь у справі було роз'яснено, що з повним текстом рішення суду вони зможуть ознайомитися 27 грудня 2017 року (а.с.146).

При цьому рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року було направлено до Єдиного державного реєстру судових рішень 23 грудня 2016 року та опубліковано на сайті 28 грудня 2016 року.

Тобто, станом на 23 грудня 2016 року повний текст вказаного рішення суду був вже виготовлений.

Також, в матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_3 з якої вбачається, що остання 18 січня 2017 року отримала копію рішення суду від 21 грудня 2016 року та виконавчий лист у даній справі.

При цьому, як вбачається із заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 вперше звернулася до суду із заявою про видачу повного тексту рішення суду від 21 грудня 2017 року - 15 лютого 2017 року, тобто більше ніж через півтора місяці після виготовлення повного тексту оскаржуваного рішення суду. В подальшому представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2А звертався до суду першої інстанції з аналогічними заявами 06 березня 2017 року та 31 березня 2017 року.

Частиною 3 ст.222 ЦПК України визначено, що особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

Частиною 3 ст.27 ЦПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Так, отримання копії судового рішення особою, яка брала участь у розгляді справи та була присутня в судовому засіданні в день проголошення судового рішення є правом такої особи.

А тому посилання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на те, що він отримав повний текст оскаржуваного рішення суду від 21 грудня 2016 року лише 13 липня 2017 року не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду та жодним чином не свідчить про те, що сторона відповідача (відповідач та два його представники ОСОБА_2 та ОСОБА_5О.) не мали можливості ознайомитися та отримати повний текст оскаржуваного рішення суду починаючи з 23 грудня 2017 року, та скористатися своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду у встановлені законом строки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі Преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Можливість продовження строків передбачена, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Поновлення строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності.

Пунктом 2 ч.3 ст.297 ЦПК України визначено, що якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Отже вважаю, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року подана з пропуском встановленого законом строку та наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку з урахуванням викладеного не є поважними, а тому пропущений строк не підлягає поновленню.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження необіхдно відмовити.

Керуючись ст. 297 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Борисова О.В.