Справа №560/1077/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Легкого О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Дубровицького району Рівненської області та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, що розташований в с.Селець, по вулиці Незалежності, 123, Дубровицького району Рівненської області, як за спадкоємцем за законом, після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 10 жовтня 2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її матері залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вулиці Незалежності, 123, в с.Селець Дубровицького району Рівненської області. Заповіту на вищевказане нерухоме майно немає. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлій матері.

До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №198231 від 12.10.2016 року, ОСОБА_3 померла 10 жовтня 2016 року. (а.с.4).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 заповіту не склала, а тому право на спадкування після її смерті згідно ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АВ №260746 від 10 липня 1971 року (а.с.5).

Згідно виписки з погосподарської книги від 28.07.2017 року №1357, виданої ОСОБА_2 сільською радою Дубровицького району Рівненської області, в погосподарській книзі №6, особовий рахунок №0514, будинок №123 по вул. Незалежності в с.Селець, Дубровицького району Рівненської області, рахується за ОСОБА_3 (а.с.7).

Як вбачається із довідки №1632, виданої 25.05.2017 року ОСОБА_2 сільською радою Дубровицького району Рівненської області, на день смерті своєї матері, яка померла 10 жовтня 2016 року , ОСОБА_1 проживала разом із нею за адресою: с.Селець вул. Незалежності, 123, Дубровицького району Рівненської області (а.с.17).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини на майно, яке залищилося після смерті ОСОБА_3, однак довідкою від 29 серпня 2017 року № 341/01-09, виданою приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_4, повідомлено, що відносно майна померлої ОСОБА_3 спадкова спарва не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке належало померлій (а.с.с13)

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивачка звернулася в КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради, яким станом на 28 липня 2017 року було видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №123 по вул. Незалежності в селі Селець Дубровицького району Рівненської області на імя ОСОБА_3 (а.с.09-11).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_3 при житті набула або володіла житловим будинком з господарськими будівлями, який розташований по вулиці Незалежності, 123, в с.Селець Дубровицького району Рівненської області неправомірно, або, що на нього окрім позивача претендують інші особи, в суді не встановлено. Отже, суд приходить до висновку про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

За таких підстав, суд переконується в тому, що позивач згідно норм спадкового права стала власником спадкового майна померлої і набула права власності на нього.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вулиці Незалежності, 123, в с.Селець Дубровицького району Рівненської області, як за спадкоємцем за законом, після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 10 жовтня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_5