Справа №591/819/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1235/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 червня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6, третя особа Перша Сумська державна нотаріальна контора

про надання додаткового строку для прийняття спадщини за законом, визнання недійсною заяву про відмову від спадщини, встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и л а :

23 лютого 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила і остаточно мотивувала свої вимоги тим, що 12 серпня 2015 року в м. Суми померла її дочка ОСОБА_7 Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй майно, а саме на частку в приватизованій квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1. До спадкоємців першої черги за законом на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_7 відносилися: вона ОСОБА_5 та син спадкодавця ОСОБА_8, який прийняв спадщину, але не встиг її оформити і 20 лютого 2016 року помер. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8 є його дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки остання є неповнолітньою, то її інтереси в суді повинна представляти її мати ОСОБА_3 23 вересня 2015 року, в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті доньки позивач склала заяву, якою відмовилася від прийняття спадщини за законом на користь своєї дочки ОСОБА_9 24 вересня 2015 року ОСОБА_9 подала заяву до Першої Сумської державної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини. Відмова ОСОБА_9 на користь якої вона відмовилася від прийняття спадщини, поновлює її право на спадкування майна, в той же час їй не було відомо про дії ОСОБА_9, а тому у встановлений законом шестимісячний строк після смерті ОСОБА_7 вона не звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. 12 лютого 2016 року сплив шестимісячний строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її дочки ОСОБА_7 Оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини, вона змушена звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, при вивченні правовстановлюючих документів для оформлення спадщини нотаріус зясував, що має місце помилка в написанні імені спадкодавця ОСОБА_7 в свідоцтві про право власності на житло, а саме: зазначене імя «Алла» замість вірного «Ганна». Тому просила суд визнати недійсною заяву від ОСОБА_5 про відмову від прийняття спадщини, складену 23.09.2015 року, посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_10, р.№769; надати ОСОБА_5Є додатковий строк для прийняття спадщини за законом, яка відкрилася 12 серпня 2015 року після смерті дочки ОСОБА_7; встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що свідоцтво про право власності на житло, видане 09.11.1994 року управлінням комунального майна і приватизації Сумського міськвиконкому на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_11, належить ОСОБА_7, яка померла 12.08.2015 року.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Визнано недійсною заяву, подану ОСОБА_5, 24.09.2015 року до Першої Сумської нотаріальної контори про відмову від спадщини після померлої ОСОБА_7, яка померла 12.08.2015 року, підпис на якій був посвідчений 23.09.2015 року за р. №169 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_10

Визначено ОСОБА_5 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась 12.08.2015 року після смерті дочки ОСОБА_7, тривалістю в три місяці з моменту вступу рішення суду по даній справі в законну силу.

Встановлено факт належності ОСОБА_7, правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.11.1994 року управлінням комунального майна і приватизації Сумського міськвиконкому на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, в спільну сумісну власність на імя ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_5

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, на невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У доводах апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що позивач не надала доказів на підтвердження того, що заява ОСОБА_5 про відмову від спадщини є передумовою для подальшого вирішення питання про прийняття спадщини, і у будь який час вона зможе скористатися своїм правом на отримання у спадщину належної частки її майна після смерті дочки. Наслідком відмови позивача від спадщини на користь своєї молодшої дочки ОСОБА_9, є можливість (право) останньої прийняти спадщину. Відмовляючись від спадщини на користь дочки, позивачка бажала настання саме таких наслідків і саме такі наслідки відмови від спадщини мале місце. Зазначаючи в своїй відмові від спадщини саме дочку ОСОБА_9 позивачка вірно усвідомлювала того спадкоємця, на користь якого повинна перейти її частка у спадщині та бажала вибути з кола учасників спадкових правовідносин. Представник ОСОБА_4 вважає, що позивачку не влаштовують наслідки відмови від спадщини її дочки ОСОБА_9 Якщо б дочка не відмовилася від спадщини, позивачка б не ставила питання про визнання своєї відмови недійсною. Підстави про визнання заяви про відмову від спадщини, на які посилається позивачка у своєму позові є надуманими та штучними.

На час перегляду рішення суду в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_6 досягла повноліття, а отже має повну цивільну дієздатність, а тому її представник діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності виданої особисто відповідачем.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника відповідача, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення представників позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_11, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою АДРЕСА_4, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради згідно розпорядження від 02.11.1994 року № р 4537 (т.с.1, а.с.14).

12 серпня 2015 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 249593, яка була донькою ОСОБА_5 Після її смерті залишилась спадщина у вигляді частки нерухомого майна, а саме в квартирі № 104 в м. Суми по вул. Черепіна буд.12.

Заповіту за життя ОСОБА_7 не склала. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач, як мати померлої та ОСОБА_8, син померлої.

Згідно рішення Зарічного районного суду м.Суми від 04.01.2008 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було визнано безвісно відсутнім (т.с.1, а.с.12-13).

24.09.2015 року позивач ОСОБА_5 склала та подала до Першої Сумської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь її другої дочки (сестри померлої) ОСОБА_9 (т.с.1, а.с.9-10).

Інший спадкоємець померлої ОСОБА_7 її син ОСОБА_8 15 грудня 2015 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері (т.с.1, а.с.47), але оформити її не встиг і помер 20 лютого 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 680837 (т.с.1, а.с.196).

Відповідачка ОСОБА_6 є дочкою померлого. На час відкриття спадщини вона була неповнолітньою і тому вважається такою, що прийняла спадщину незалежно від того подала заяву про це чи ні. (т.с.1, а.с.194-202).

Згідно ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Крім того, відмова від спадщини це односторонній правочин, а згідно з ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилялась щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про вчинення позивачем одностороннього правочину, а саме відмови від спадщини, внаслідок помилки. При цьому суд обґрунтовано виходив з того, що позивач в зв'язку зі своєю юридичною необізнаністю, похилим віком, тяжким психологічним станом, а саме перебуваючи в глибокій емоційній депресії після смерті доньки, та вважаючи, що в будь-який момент вона може змінити своє рішення, та відкликати свою заяву відмовилась від спадщини. При цьому, ОСОБА_5 не розуміла, що її відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною, що вона позбавляє себе права розпоряджатись успадкованою часткою майна. Позивач вважала, що її заява є передумовою для подальшого вирішення питання про прийняття спадщини і у будь який час вона зможе скористатися своїм правом на отримання у спадщину належної частки її майна після смерті доньки.

Також суд вірно встановив обставини, що наприкінці строку на прийняття спадщин, ОСОБА_5 отримала розяснення щодо наслідків подання заяви про відмову від спадщини і бажала скористатись своїм правом на скасування даної заяви, але внаслідок дій іншого спадкоємця ОСОБА_8 не мала можливості звернутися до нотаріуса.

Дані обставини підтверджуються показами свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_9, а також зверненнями ОСОБА_9 до правоохоронних органів (т.с.1, а.с.27-28).

Обґрунтовано місцевий суд при ухваленні рішення керувався і розясненнями викладеними у п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від06 листопада 2009 року та п. 25 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року.

Оскільки місцевим судом було встановлено, що позивач відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_9 внаслідок помилки і у неї існували поважні причини, повязані з суттєвими обєктивними, не переробними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому судом обґрунтовано, на підставі вимог передбачених ч.3 ст.1272 ЦК України, було задоволено її позов і в частині надання їй додаткового строку на прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_7

Також судом було встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло видане виконкомом Сумської міської ради народних депутатів від 09.11.1994 року невірно було зазначене імя співвласниці «Сушко Алла Кузьмівна» замість вірного «Сушко Ганна Кузьмівна». Невідповідність в написанні імені спадкодавця в свідоцтві про право власності на житло в подальшому перешкоджає зверненню з заявою про оформлення спадщини, тому місцевим судом обґрунтовано було задоволено і вимоги позивача про встановлення факту належності вищезазначеного правовстановчого документу ОСОБА_7.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -