Дата документу 25.09.2017
Справа № 334/6216/17
Провадження № 2/334/3201/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення позову,

Встановив:

25 вересня 2017 року ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи: Четверта запорізька державна нотаріальна контора, перша філія приватного підприємства «Корінтія» про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування за законом, витребування автомобіля.

Одночасно із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову в якій просив накласти арешт із забороною проводити відчуження будь-яким способом, здавати в оренду чи вчиняти інші дії щодо автомобіля CHERY TIGGO, 2008 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд при розгляді заяви про забезпечення позову має пересвідчитись, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання можливого рішення про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, в провадженні якого перебуває, в день її надходження, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилається на те, що 20.06.2017 року ОСОБА_3 та інші невідомі позивачу особи, шляхом обману та підроблення документів незаконно заволоділи вказаним автомобілем. Зазначив, що відповідач має відповідні правовстановлюючі документи для наступного відчуження автомобіля і в будь-який час може здійснити відчуження автомобіля з метою ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі, чи розібрати автомобіль та продати запчастини. З огляду на зазначене вважають, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Однією із необхідних умов для забезпечення позову є надання позивачем належних і допустимих доказів того, що майно, на яке позивач просить накласти арешт, знаходиться у власності відповідача на час подання позовної заяви. Позивачем не надано доказів того, що саме відповідачу ОСОБА_3 належить зазначений автомобіль.

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру в Запорізькій області МВС України №31/8-4537 від 19 вересня 2017 року згідно бази даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС України, станом на 10-00 годину 20.09.2017 року транспортний засіб CHERY TIGGO, 2008 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1 під державним номером АР6744ЕА, у період з 20.02.2016 року 23.06.2017 року був зареєстрований за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 23.06.2017 року вищевказаний транспортний засіб був перереєстрований на нового власника на підставі договору купівлі-продажу №6413/17/000584 від 20.06.2017 року, укладеному у субєкта господарювання перша філія ПП «Корінтія».

Тобто власник вищезазначеного автомобіля невідомий.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, та вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної чи фізичної особи. Позивачем не зазначена ціна позову та не проведена оцінка майна, у звязку з тим, що у нього немає документів на автомобіль та доступу до нього, тому суд не може встановити співмірності вартості майна із заявленими позивачем вимогами.

Позивач не довів, що невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що заява необґрунтована і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

Ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Четверта запорізька державна нотаріальна контора, перша філія приватного підприємства «Корінтія» про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування за законом, витребування автомобіля відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ісаков Д. О.