Справа № 453/660/17
№ провадження 2/453/433/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2017 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді: Курницької В.Я.,

секретаря Трембач М.М.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Сколе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що з 15.02.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вони проживають окремо, відповідач залишив її на восьмому місяці вагітності. На даний час не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Додатково зазначила, що відповідач веде спосіб життя, який свідчить про задовільний матеріальний рівень. Також зазначила, що відповідач працює без офіційного працевлаштування.

Представник відповідача ОСОБА_2 надала суду заперечення, в яких проти позову заперечила, зазначила, що відповідач ОСОБА_3 на даний час офіційно не працює, що підтверджується копією його трудової книжки, на обліку в районному центрі зайнятості за місцем реєстрації не перебуває, жодних виплат не отримує, про що свідчить довідка Пустомитівського районного центру зайнятості, відтак в змозі сплачувати аліменти в розмірі 750 гривень.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала подане заперечення та просила позов задоволити частково, а саме стягнути з відповідача аліменти у розмірі 750,00 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.91 р. № 789-ХІІ, ч.7 ст. 8 СК України, передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також зобов»язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч. 9 ст. 7 СК України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що з 15.02.2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області 01.09.2016 року.

На даний час неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач не має.

Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається із довідки №386 від 14.07.2017 року, виданої Пустомитівським районним центром зайнятості, ОСОБА_3 не зареєстрований як такий, що потребує роботу. (а.с. 17).

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_3 на даний час ОСОБА_3 офіційно не працює. (а.с. 18). Відповідачем не наведено суду доказів того, що він намагався або намагається самостійно працевлаштуватися, як і не надано доказів поганого стану здоров'я, що є перешкодою для працевлаштування.

Будь - яких даних про наявність у відповідача інших дітей, а також непрацездатних членів сім'ї, суду не подано.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач інших неповнолітніх дітей, крім ОСОБА_4, не має, не працює, жодних виплат не отримує.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не приймає до уваги покликання позивача на те, що відповідач працює без офіційного працевлаштування, оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Воднач суд також враховує, стан здоров'я дитини, її вік та її матеріальне становище, а саме документально підтверджений поганий стан здоров'я дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (довідка Лікарської амбулаторії смт.В.Синьовидне №41 від 07.08.2017 року, довідка Лікарської амбулаторії смт.В.Синьовидне №48 від 08.09.2017 року, витяг з медичної картки стаціонарного хворого №4511 від 07.10.2016 року) (а.с.59,60, 63).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, однак, не у сумі, яку просить позивач, а з врахуванням стану здоров'я дитини у сумі 1000,00 грн. на дитину щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи положення вищевказаної статті, суд приходить до висновку про необхідність стягувати аліменти починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,174, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 184, 191 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП № НОМЕР_1, аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 14.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 640,00 грн..

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя Курницька В.Я.