У х в а л а

іменем україни

04 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Коротуна В.М.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Боріс» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 01 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Боріс» (далі - ТОВ «Боріс») майнову шкоду в розмірі 4 770 грн та моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що 02 квітня 2012 року після невдалого падіння на сходах підземного переходу в районі метро «Палац Спорту» він отримав незначну травму верхньої частини правої руки, наслідком чого була велика гематома в верхній частині правої руки, проте вона його майже не турбувала; він продовжував керувати автомобілем, працювати на комп'ютері, вести господарські справи, оскільки постраждала рука була повністю працездатна. Оскільки гематома зменшувалась дуже повільно, 06 квітня 2012 року він звернувся до ТОВ «Боріс» за наданням медичної допомоги, де після огляду та проведення дослідження лікарями-спеціалістами відповідача згідно консультативного заключення травматолога від 06 квітня 2012 року лікар ортопед-травматолог ОСОБА_4 встановив діагноз: «вивих плечового суглоба». Під загальною анестезією ОСОБА_4 було виконано «закрите усунення вивиху правого плеча», про що зроблено запис в своєму консультативному заключенні.

Позивач вказував, що відразу після того, як він прийшов до тями, відчув, що вся права рука опухла, пальці заніміли та не ворушилися, поверхня руки та плеча не відчували дотику, у зв'язку з чим в подальшому лікар ОСОБА_4 відправив його зробити рентгенівські знімки, розмістив руку в спеціальній пов'язці та наказав її не знімати. З часу прибуття додому він чітко виконував всі вказівки лікаря, але стан правої руки та плеча тільки погіршувався, у зв'язку із чим він знову звернувся до клініки «Боріс», але оскільки лікаря ОСОБА_4 не було роботі, його прийняв черговий лікар ОСОБА_5, якій відразу відправив його до рентгенологічного відділення, де було зроблено комп'ютерну томограму правої руки та плеча, за результатами якої йому було запропоновано провести термінову операцію з метою стабілізації плечового суглоба шляхом встановлення металевого штифта.

Оскільки заключення лікарів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відрізнялися один від одного, він в цей же день звернувся до інших фахівців, а саме в державну травматологічну лікарню на Червоному хуторі. Черговий лікар цієї лікарні після огляду плеча та всіх знімків, ознайомившись з заключеннями лікарів клініки «Боріс», дійшов висновку про відсутність підстав для проведення операції, а необхідність лише «поставити плече на своє місце» і порекомендував найближчими днями прийти в цю лікарню.

З огляду на вказане позивач вирішив звернутись до професійних травматологів і невропатологів міських лікарень № 3 та № 12, Інституту травматології та ортопедії АМН України, Інституту нейрофізіології АМН України, тощо, і всі заключення фахівців цих установ були одностайними і протилежними твердженням лікарів клініки «Боріс», які в своїх заключеннях стверджували, що вони ліквідували вивих правого плеча, проте навпаки цей вивих з'явився після лікування у ОСОБА_4 і призвів до пошкодження двох нервів правого плеча.

Посилаючись на те, що в подальшому він неодноразово звертався до різних лікувальних установ, тривалий час перебував на лікуванні з діагнозом: «наслідки травматичного ушкодження вторинних стволів правого плечового сплетіння, з переважним ураженням аксилярного та серединного нервів», у зв'язку з чим став інвалідом третьої групи згідно довідки МСЕК АВ № 0090746, та вважаючи, що вказаний діагноз виник внаслідок некваліфікованого вправляння вивиху суглобу плечової кістки 06 квітня 2012 року лікарем ортопедом-травматологом ОСОБА_4, який на той час працював у відповідача, ОСОБА_3 просив задовольнити позов.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Боріс» на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 2 890 грн 45 коп.

Стягнуто з ТОВ «Боріс» на користь ОСОБА_3 450 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01 березня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Боріс» задоволено, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з доведеності позивачем тієї обставини, що у нього виникло захворювання з діагнозом: «посттравматичний плексит справа, наслідки травматичного сходження вторинних стволів правого плечового сплетіння, з переважним ураженням аксилярного та серединного нервів», що сталося внаслідок некваліфікованого вправляння вивиху глобу плечової кістки 06 квітня 2012 року лікарем ортопедом-травматологом ОСОБА_4, який на той час працював у відповідача, а тому, стягуючи моральну шкоду, вважав встановленим надання некваліфікованої медичної допомоги працівниками ТОВ «Боріс» позивачу, що призвело до його інвалідності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що посилаючись на погіршення стану здоров'я та заподіяння з вини неправильних дій лікарів ТОВ «Боріс» травматичного ушкодження правого плечового сплетіння у вигляді проксимальної плечової плексопатії праворуч з переважним ураженням серединного та пахвового нервів, позивач не довів належними та допустимими доказами наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями лікарів ТОВ «Боріс» та його інвалідністю, оскільки висновок комплексної судово-медичної експертизи не містить беззаперечних висновків щодо наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями лікарів ТОВ «Боріс» та станом здоров'я ОСОБА_3, а лише містить припущення щодо можливості зазначеного.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 06 квітня 2012 року позивач після травмування 02 квітня 2012 року звернувся до ТОВ «Боріс» за наданням медичної допомоги, де після огляду та проведення дослідження лікарями-спеціалістами відповідача згідно консультативного заключення травматолога від 06 квітня 2012 року лікар ортопед-травматолог ОСОБА_4 встановив діагноз: «S43.0 - вивих плечового суглоба. Основний: Первинний травматичний вивих правого плеча з переломом великого горбика плечової кістки зі зміщенням». Лікарем були застосовані наступні лікувальні заходи: первинна консультація, рентгенологічне обстеження. Загальна анестезія. Закрите усунення вивиху правого плеча (а. с. 10, 23, 24, 84, 85).

Згідно бухгалтерської довідки від 27 березня 2015 року № 84 ТОВ «Боріс» надало ОСОБА_3 медичні послуги на загальну суму 2 890 грн 45 коп. (а. с. 83).

09 квітня 2012 року позивач звернувся для консультації до невропатолога консультативно-діагностичного центру Дніпровського району м. Києва, у якому за результатами клінічного огляду встановлено діагноз: «посттравматичний брахіоплексит справа» і надано рекомендації повторної консультації у травматолога, що підтверджується копією медичної карти амбулаторного хворого позивача (а. с. 187).

14 квітня 2012 року позивач повторно звернувся до ТОВ «Боріс» за наданням медичної допомоги, де після проведення комп'ютерної томографії суглобу та медичного огляду лікар ортопед-травматолог ОСОБА_5 в консультативному заключенні травматолога зазначив, що після отриманої травми правого плечового суглоба пацієнт оглянутий травматологом клініки «Боріс», виконано усунення вивиху правого плеча, накладена іммобілізуюча пов'язка. Пацієнт самостійно зняв іммобілізацію. Встановлено діагноз: «S42 - Перелом плеча та плечового поясу. Основний: Закритий перелом великого горбика правої плечової кістки зі зміщеннями уламків. Стан після закритого усунення вивиху правого плеча». Крім того, лікар призначив оперативне лікування в терміновому порядку (а. с. 38).

У зв'язку із значним погіршенням стану здоров'я позивач 20 квітня 2012 року повторно звернувся до консультативно-діагностичного центру Дніпровського району м. Києва, де було відмічено, що неврологічний стан без змін від 09 квітня 2012 року. Діагноз: «посттравматичний брахіоплексит справа», що підтверджується медичною картою амбулаторного хворого позивача (а. с. 187).

Згідно консультативного висновку Київського центру хірургії шийки стегна та пошкоджень великих суглобів кінцівок від 05 травня 2012 року ОСОБА_3 встановлено діагноз «стан після усунення вивиху правого плечового суглобу». Посттравматичний плексит справа. Значні стятино-динамічні порушення правої верхньої кінцівки. Відрив великого горбка правої плечової кістки (а. с. 17).

Згідно довідки міської клінічної лікарні № 3 від 05 травня 2012 року позивачу встановлено діагноз «Повторний вивих голівки правого плеча з відривом великого горбка плечової кістки. Перелом голівки правої плечової кістки. Посттравматичний плексит справа» (а. с. 17).

03 червня та 17 липня 2012 року позивач звертався за медичною допомогою в Інститут травматології та ортопедії АМН України, де йому встановлено діагноз «наслідки травматичної невропатії вторинних стволів правого плечового сплетіння, з переважним ураженням аксилярного (повний аксонотмезіс) та серединного нервів (частковий аксонотмезіс)».

Також судами установлено, що протягом 2012-2014 років позивач неодноразово звертався до різних лікувальних установ, тривалий час перебував на лікуванні з діагнозом: «посттравматичний плексит справа, наслідки травматичного ушкодження вторинних стволів правого плечового сплетіння, з переважним ураженням аксилярного та серединного нервів», у зв'язку з чим 16 вересня 2014 року йому встановлено третю групу інвалідності згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія АВ № 0090746, що підтверджується медичною картою амбулаторного хворого позивача та довідкою МСЕК.

Згідно акту комісійного судово-медичного дослідження № 154 від 22 лютого 2013 року виникнення травматичної невропатії вторинних стволів правого плечового сплетення з переважним ураженням пахвового та серединного нервів (посттравматичний плексит) з розвитком атонії м'язів плеча, що внаслідок недостатньої анатомічної тяги і обумовило порушення анатомічного співвідношення кісток в правому плечовому суглобі, які були діагностовано при зверненні ОСОБА_3 в міську клінічну лікарню № 3 та прийнято лікарями при огляді 05 травня 2012 року як повторний вивих голівки правого плеча. Вказані зміни зумовлені наслідками травми плечового суглобу, отриманої 02 квітня 2012 року та недбалого відношення ОСОБА_3 до свого здоров'я - пізнє звернення за медичною допомогою (на четвертий день) та самовільне зняття іммобілізації. Таким чином, судово-медична комісія вважала, що медична допомога ОСОБА_3 в медичній клініці «Боріс» надана в повному об'ємі та відповідала характеру травми (а. с. 214-218, т. 1).

Крім того, згідно листа МОЗ України від 17 липня 2013 року комісія дійшла висновку, що первинна допомога ОСОБА_3 відповідала стандартам надання медичної допомоги з даною патологією і призвела до усунення вивиху та коректної репозиції фрагмента горбка плечової кістки; визначити коли відбулось ушкодження аксілярного нерва: чи під час довготривалого (4 денного) знаходження плеча у вивиху, чи під час вправлення вивиху, станом на липень 2013 року неможливо; подальше зміщення фрагмента горбка може бути пов'язане з недотриманням пацієнтом іммобілізації (а. с. 148, т. 1).

Згідно консультативного висновку спеціалістів в галузі судово-медичної експертизи від 20 травня 2015 року, складеного спеціалістами Центру судово-медичних послуг «МіБі-Лекс», зважаючи на відсутність об'єктивних медичних даних, що свідчили б про ушкодження стовбурів правого плечового сплетення на момент первинного звернення 06 квітня 2012 року, поява ознак порушень рухової функції правої кисті та чутливості на правій руці 09 квітня 2012 року вже після проведення медичної маніпуляції в лікувальній установі не можна виключити, що травматичне ушкодження стовбурів правого плечового сплетення могло бути наслідком некваліфікованого вправлення вивиху правого плечового суглобу (а. с.177-184, т. 1).

Аналогічні висновки містяться в письмових роз'ясненнях спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи, доктора медичних наук, професора ОСОБА_7 на письмові питання сторін у цій справі, наданих суду в порядку ст. ст. 54, 190 ЦПК України (а. с. 219-225, т. 1).

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи Обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації № 372-КЕ/2015/пп від 26 січня 2016 року, здійсненої за матеріалами цієї цивільної справи, з урахуванням відомостей із наданої медичної документації та консультативних висновків лікарів-спеціалістів, у відповідь на поставлені питання експертна комісія дійшла до наступних висновків:

1-4,9,12. Згідно наданої медичної документації та рентгенівських знімків, у гр. ОСОБА_3, 1938 р. н., мав місце закритий перелом великого горбика правої плечової кістки зі зміщенням, нижньомедіальний вивих правого плеча. З приводу цієї травми 06 квітня 2012 хворий ОСОБА_3 звернувся до лікувального закладу «Боріс». При зверненні пред'являв скарги на біль у правому плечі та наявність обширної гематоми. Зі слів хворого, травму отримав 02 квітня 2012 року. При об'єктивному огляді мали місце: значний набряк м'яких тканин правого плеча, передпліччя, поширена гематома. Відмічалося западіння в правій дельтовидній ділянці. Пальпація плеча та ліктьового суглобу болісна, рухи в правому плечовому суглобі неможливі - визначається пружиняча фіксація. Розладів кровообігу, іннервації правої кисті не виявлено. Хворому під загальною анестезією було проведено закрите усунення вивиху правого плеча. Іммобілізація руки на відвідній шині протягом 6 тижнів. Призначене лікування, дані рекомендації.

У протоколі рентгенологічного дослідження кістково-суглобової системи, проведеного у ТОВ «Боріс» 06 квітня 2012 року о 16.11 год. на ім'я ОСОБА_3, вказано, що на рентгенограмах правої плечової кістки визначається нижнє-передній переломо-вивих головки плеча з відривом великого горбика. Суглобові поверхні повністю інконгруентні, за рахунок зміщення плеча дистально, медіально і вперед. Великий горбик зміщений дистально щодо западини і проксимально щодо головки суглоба. Контури уламків на стику нерівні, чіткі, діастаз між ними до 17 мм. Травматичних змін зі сторони ліктьового суглоба не виявлено. Висновок: МСКТ-ознаки нижньо-переднього переломо-вивиху головки правого плеча з відривом великого горбика.

У протоколі рентгенологічного дослідження кістково-суглобової системи, проведеного у ТОВ «Боріс» 06 квітня 2012 року о 19.56 год. на ім'я ОСОБА_3, зазначено, що: на рентгенограмі правого плечового суглоба визначається стан після закритого усунення передньо-нижнього вивиху плеча. Головка плеча центрована в западині. Суглобова щілина нерівномірно розширена догори. Фрагмент великого горбика репонірований. Діастаз між уламками до 5мм. Висновок: рентген-ознаки перелому ПЕМ правої плечової кістки (великого горбика), стан після закритого вправлення переломо-вивиху правого плеча.

Із протоколу рентгенологічного дослідження ТОВ «Боріс» від 14 квітня 2012 року о 14.19 год. на ім'я ОСОБА_3 відомо, що на серії КТ правого плечового суглоба визначається перелом великого горбика проксимального епіметафіза плечової кістки зі зміщенням уламка проксимально. Суглобова щілина нерівномірно розширена догори. Головка плеча центрована в западині. Контури уламків на стику нерівні, нечіткі, діастаз між ними до 6мм. У порожнині суглоба відзначається незначна кількість рідини. Параартікулярні м'які тканини набряклі, інфільтровані, збільшені в обсязі; на їх фоні видно гіперденсивні ділянки (кров), міжм'язові простори слабо диференціюються. Висновок: ознаки перелому великого горбика правої плечової кістки, підвивиху головки плеча донизу, наявності рідини в порожнині правого плечового суглоба (гемартроз).

Згідно запису лікаря-невропатолога від 09 квітня 2012 року у хворого ОСОБА_3 відмічалися скарги на болі в правій руці, заніміння пальців правої кисті, набряк правої руки, обмеження рухів в правій руці. Об'єктивно: права рука фіксована пов'язкою, різке обмеження рухів в правому плечовому суглобі, права рука набрякла, не може стиснути праву кисть в кулак, гіпестезія правої руки. Був встановлений діагноз: післятравматичний брахіоплексит справа. За даними електронейроміографічного дослідження від 17 липня 2012 року з боку правої верхньої кінцівки відмічаються наслідки травматичної нейропатії вториних стовбурів правого плечового сплетіння з переважним ураженням пахвового (повне аксональне ураження) та серединного нерва (часткове аксональне ураження).

Станом на січень 2016 року, згідно об'єктивного огляду лікаря-невропатолога від 18 грудня 2015 року та результатів електронейроміографічного дослідження від 08 грудня 2015 року у хворого ОСОБА_3 зберігаються стійкі наслідки травматичного ушкодження правого плечового сплетіння у вигляді проксимальної плечової плексопатії праворуч з переважним ураженням серединного та пахвового нервів.

Травма правого плечового сплетіння і його стійкі наслідки у гр. ОСОБА_3, відповідно до п. 10 б) Інструкції Міністерства фінансів № 2 від 08 січня 1986 року «Про порядок організації і проведення лікарсько-страхової експертизи», складають 15% стійкої втрати працездатності, що згідно п. 2.2.1. (г) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, належать до ушкоджень середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм розладу здоров'я, пов'язаного зі стійкою втратою працездатності менше, чим на одну третину.

Правосторонній посттравматичний брахіоплексит у вигляді травматичної нейропатії вторинних стовбурів правого плечового сплетіння з переважним ураженням пахвового та серединного нервіву ОСОБА_3 утворився внаслідок значного зовнішнього механічного впливу. Це ушкодження не могло виникнути при отриманні травми правого плечового суглобу 02 квітня 2012 року, тому, що на момент огляду 06 квітня 2012 року порушень іннервації з боку правої верхньої кінцівки, не відмічалося. Слід зазначити, що при ушкодженні стовбурів плечового сплетіння порушення іннервації верхньої кінцівки повинні відображатися відразу.

Самостійне спричинення ушкодження плечового сплетіння ОСОБА_3, вже після надання йому медичної допомоги 06 квітня 2012 року маловірогідно, у зв'язку з вираженим больовим синдромом, набряком з боку м'яких тканин плечового суглобу та неможливості рухів в ньому.

Таким чином, враховуючи об'єм медичних заходів, які були використані лікарем ОСОБА_4 для вправлення вивиху, виражені неврологічні зміни, які були виявлені лікарем-невропатологом 09 квітня 2012 року з боку правої верхньої кінцівки, слід вважати, що ушкодження плечового сплетіння у ОСОБА_3 найбільш вірогідно утворилося при проведенні лікарем медичної маніпуляції - закритого вправлення вивиху правої плечової кістки в умовах клініки ТОВ «Боріс» 06 квітня 2012 року.

5,6,10,11,14. Первинна діагностика та лікування ОСОБА_3 в ТОВ «Боріс» 06 квітня 2012 року та послідуюче обстеження хворого в інших лікувальних закладах в цілому не суперечила загальноприйнятим нормам та правилам надання медичної допомоги при цьому виді травми плечового суглобу, а також наслідків травматичного ушкодження правого плечового сплетіння.

Лікар ОСОБА_4 правильно призначив іммобілізацію відвідною шиною РП-6К. Використання гр. ОСОБА_3 еластичної пов'язки РП-6 суттєво не вплинуло на стан правого плеча, що підтверджується динамічним рентгенологічним дослідженням від 06 та 14 квітня 2012 року.

7. Існує багато способів вправлення вивиху плеча, найбільш часто використовуються методики «Метта» і «Джанелідзе». Вибір метода використовує лікар, виходячи із особливості травми.

8. При невправленому вивиху в плечовому суглобі, встановлюється показання до відкритого вправлення, терміни оперативного втручання залежать від багатьох причин, серед яких немало важливою являється стан м'яких тканин в ділянці оперативного доступу.

13,15. Судово-медичних даних, які б вказували на вплив самолікування та невиконання ОСОБА_3 рекомендацій лікарів на прояв плекситу та чи могло це привести до повторного вивиху правої плечової кістки, не встановлено (а. с. 39-51, т. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Для покладення відповідальності за шкоду на загальних підставах необхідне встановлення складу цивільного правопорушення, елементами якого є: неправомірна дія або бездіяльність, шкода, причинний зв'язок між шкодою та неправомірною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» кожний громадянин України має право на охорону здоров'я, що, серед іншого, передбачає: д) кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров'я; і) відшкодування заподіяної здоров'ю шкоди.

Отже права особи, яка звернулась за наданням медичної допомоги, будуть порушені, зокрема, у випадку, коли така допомога надавалась некваліфіковано і за цих обставин у останньої виникає право на відшкодування завданої їй шкоди.

При цьому результат медичних послуг сам по собі не може свідчити про те, що медична допомога надана некваліфіковано, а, відповідно, її якість неналежна.

Таким чином, вирішуючи спори про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я при наданні медичної допомоги, суди перш за все мають встановити чи кваліфіковано була надана така медична допомога, враховуючи, що поняття «неправильні дії лікарів» та «некваліфікована допомога», не є тотожними.

Разом з тим апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову у зв'язку із недоведеністю причинно-наслідкового зв'язку між діями лікарів ТОВ «Боріс» та інвалідністю позивача, вказаного вище не врахував та не встановив, чи надавалася останньому кваліфікована медична допомога відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я».

Також колегія суддів суду касаційної інстанції не погоджується з висновком апеляційного суду, який, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що експерти комісійної судово-медичної експертизи № 372-КЕ/2015/пп від 26 січня 2016 року дійшли лише ймовірного висновку про можливий причинно-наслідковий зв'язок між діями лікарів ТОВ «Боріс» та станом здоров'я ОСОБА_3, не встановивши та не надавши оцінки наявним у матеріалах справи доказам, та не врахувавши, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності та ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, повністю не встановлені, судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 01 березня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: І.М. Завгородня

Л.М.Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович