Справа № 285/733/17
провадження № 2/0285/770/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.08.2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді - Помогаєва А.В., за участі секретаря Кравець І.А., представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 , третя особа - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2017 р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором у розмірі 16360,98 грн.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі по тексту Банк) та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №739 від 12.12.2007 року, за умовами якого ОСОБА_1 надано кошти в сумі 10 000 грн. Позичальник зобовязалась повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором, проте позичальник свої зобовязання належним чином не виконала.

Для забезпечення виконання зобовязань позичальника, відповідно до ст. 553 ЦК України, 12.12.2007 року між Банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки.

17.12.2012 року між Банком і ТОВ "Кредитні ініціативи" укладений договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Кредитні ініціативи" отримало право грошових вимог до боржників за кредитними договорами, вказаними в Додатку №1 до договору відступлення, зокрема і за кредитним договором №739, укладеним 12.12.2007 року між первісним кредитором та відповідачем ОСОБА_1

18.02.2016 року ТОВ "Кредитні ініціативи" було направлено відповідачам лист з повідомленням про відступлення права вимоги по вищевказаному кредитному договору та вимогою про виплату кредитної заборгованості, проте вимога кредитора залишилася не виконаною.

Станом на 30.11.2016 року виникла заборгованість в розмірі 16 360,98 грн., яка складається:

- заборгованість за кредитним договором 4433,67 грн.;

- нараховані відсотки по заборгованості 5698,40 грн.;

- сума комісії 2049,26 грн.;

- пеня 4179,65 грн.

Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідачів солідарно.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що заборгованість за кредитом стягнуто за наказом Новоград-Волинського міськрайонного суду від 06.05.2009 року та погашена повністю, що підтверджується постановою державного виконавця від 06.03.2012 року про закінчення виконавчого провадження. Надала банківські квитанції про сплату коштів.

Відповідач ОСОБА_3 і представник третьої особи у судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що між ЗАТ«Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №739 від 12.12.207 року. (а.с. 5-8)

За умовами зазначеного договору Банк надав ОСОБА_1 кошти в сумі 10000 грн. на строк до 10.12.2009 року. За користування кредитом встановлена процентна ставка в розмірі 17,0% річних.

Для забезпечення виконання зобовязань позичальника, 12.12.2007 року між Банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки №740 (а.с. 9)

06.05.2009 р. Новоград-Волинським міськрайонний судом видано судовий наказ №2-н-106/09 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь АК ПІБ в інтересах філії «Відділення Промінвестбанку в м. Новоград-Волинський Житомирської області» заборгованості за кредитним договором в розмірі 9695,84 грн. (а.с. 96)

Згідно постанови державного виконавця Новоград-Волинського МУЮ від 06.03.2012 р. виконавче провадження № 23774579 з виконання судового наказу №2-н-106/09 було закінчене, у звязку з погашенням боргу в повному обсязі. (а.с. 67)

Платежі відповідача також підтверджуються банківськими квитанціями за 2010-2012 роки (а.с. 59-66 )

За змістом ст.ст. 10 та 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

17.12.2012 року між Банком і ТОВ "Кредитні ініціативи" укладений договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Кредитні ініціативи" отримало право грошових вимог до боржників за кредитними договорами, вказаними в Додатку №1 до договору відступлення, зокрема і за кредитним договором №739, укладеним 12.12.2007 року між первісним кредитором на відповідачем ОСОБА_1

Таким чином, відбулась заміна кредитора у зобовязанні.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що заборгованість за кредитом раніше стягнута судом з ОСОБА_1, ОСОБА_4, виконавчий документ виконаний 06.03.2012 р., суд дійшов висновку про погашення тіла кредиту в повному обсязі до передачі Банком прав вимоги позивачу.

Суду не надано належних доказів наявності заборгованості позичальника за відсотками за час між датою видачі судового наказу та днем його виконання.

З наданого представником позивача останнього розрахунку заборгованості також вбачається зарахування платежів, щодо яких надано банківські квитанції. Станом на квітень 2012 року, тобто після закінчення виконавчого провадження за судовим наказом №2-н-106/09, відбулось зарахування коштів у сумі 3201,02 грн., внаслідок чого виникла переплата в сумі 3106,30 грн. (а.с. 90, 91)

Підстави подальшого нарахування заборгованості позивачем не визначено. Пропозицію суду забезпечити участь представника Банку в судовому засіданні для надання пояснень, третя особа залишила без уваги. Представник позивача також не прибув у судове засідання. Пояснень щодо формул розрахунку заборгованості та врахування раніше стягнутої за судовим наказом суми не надали.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову за недоведеністю.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19.08.2017 року.

Суддя А.В. Помогаєв