Справа №303/5084/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Куцкір Ю.Ю. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про повернення коштів.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач подав заяву в якій просить суд накласти арешт на 1/3 частку будинку №6, який розташований за адресою: 1-пров. Римського-Корсакова, м. Мукачево, яка належить відповідачу ОСОБА_3

27.09.2017 року позивач ОСОБА_1 подав до суду уточнену заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на майно, а саме на житловий будинок №20-А по вул. Великогірна в м. Мукачево та заборонити сторонам вчиняти дії щодо відчуження майна, яке є предметом поділу. Заява мотивована тим, що невжиття заходів до забезпечення позову надасть можливість сторонам здійснити відчуження майна, що є та/або може бути предметом поділу на користь третіх осіб в будь-який час, навіть після ухвалення судом рішення.

Розглянувши уточнену заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки заява не містить достатнього обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не наведено жодних відомостей, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім цього, позивач просить суд накласти арешт на майно, однак не надав суду доказів кому саме воно належить.

Таким чином, суддя не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у зв'язку з її необгрунованістю.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні уточненої заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про повернення коштів відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Ю. Куцкір