Справа № 453/513/17
№ провадження 2/453/379/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2017 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Курницької В.Я.

секретаря судового засідання - Трембач М.М.

за участі:

позивача- ОСОБА_1.

представника відповідача - Сухроменда Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 - 10.05.2017 року звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадщину в порядку спадкування за законом на майно, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1, зазначеного в технічному паспорті під літерою А-1, загальною площею - 72, 5 м2 та господарські будівлі, а саме: літня кухня - літера «Б», сарай - літера «В» після смерті бабці ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі у справі є його сестрами. Після смерті бабці позивача залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, але свідоцтво про право власності на будинок та господарські будівлі бабця не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла.

Однак, при зверненні до нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім того, зазначає про те, що інші спадкоємці, котрі є рідними сестрами позивача, на обов'язкову частку та спадкове майно не претендують, про що подали відповідні заяви. Заява ОСОБА_4, посвідчена першим секретарем з консульських питань Посольства України в Чехії, зареєстрована в рєстрі за №570/932-17 та заява ОСОБА_3, отримана судом 24.05.2017 року за вх.№2263.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 13.05.2017 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду на 24.05.2017 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача - Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області -Сухроменда Т.П. - позовні вимоги визнала, доводи, викладені позивачем в позовній заяві, підтримала.

Третя особа - ОСОБА_3 - підтвердила обставини, наведені позивачем у позовній заяві, проти задоволення позову не заперечувала.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

На підставі аналізу копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Орівською сільською радою ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11), судом встановлено, що бабця позивача - ОСОБА_5 - після смерті якої позивач має намір оформити спадщину, померла ІНФОРМАЦІЯ_6. Бабця позивача мала свій житловий будинок з господарськими спорудами, але не оформила права власності на нього.

У зв'язку з неприйняттям позивачем - ОСОБА_1 - спадщини за заповітом після смерті його діда - ОСОБА_6, в силу ч.2 ст.1223, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадщину за ОСОБА_6 прийняла ОСОБА_5, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї.

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_5, померлим ОСОБА_7, позивачем ОСОБА_1 та третіми особами ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, батьками позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №6 від 04.02.2017 року батьками ОСОБА_7, батька позивача, записані ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Згідно з ч. 2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, відтак, днем відкриття спадщини після померлої ОСОБА_5 є ІНФОРМАЦІЯ_6.

Як вбачається з долученої до справи Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за параметром пошуку «ОСОБА_5» у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 18), у зв'язку з чим у відповідності до положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом на підставі копії паспорта позивача в частині з інформації про його місце проживання (а.с. 6) та довідки Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області №279 від 03.05.2017 року (а.с. 27), позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і проживає за адресою: АДРЕСА_1 по даний час. Даний факт підтверджено представником відповідача в судовому засіданні. Заяв про відмову від спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк позивач не подавав.

Крім того, позивач ОСОБА_1 у визначений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після смерті бабці, а, відтак, прийняв спадщину. Позивач прийняв спадщину у відповідності до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 також є: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - онука, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 - онука.

Як вбачається з заяв про відмову від спадщини, рідні сестри позивача, подали до суду заяви про відмову від належної їм частки спадкового майна, яким би воно не було та із чого б воно не складалось, яке залишилось після смерті бабусі, ОСОБА_5, на користь брата - ОСОБА_1 (а.с. 38, 48). З заявами про прийняття спадщини не звертались, на спадщину не претендують, проти прийняття спадщини ОСОБА_1 не заперечують.

Спадковим майном, що залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_5 і на яке вона за життя мала право, є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані у АДРЕСА_1.

Детально перевіряючи права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема право на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1, яке є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

Розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом з'ясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє, реєстрація такого домоволодіння не здійснювалась.

Так, з копії технічного паспорта, виданого Стрийським МБТІ 12.04.2013 року, на житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого на замовлення позивача 12.04.2013 року (а.с.19-22) вбачається, що вказаний будинок збудований у 1970 році, позначений у технічному паспорті літерою А-1 загальною площею 72,5 кв.м. Господарськими спорудами вказаного домоволодіння є сарай - літера «В», літня кухня - літера «Б». Житловий будинок у цілому не являється самочинним будівництвом і відповідна відмітка з вказаного приводу на технічному паспорті відсутня.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджують сторони, то орган місцевого самоврядування в особі Орівської сільської ради зобов'язаний видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Судом також встановлено, що спадкодавець своє право власності в органах БТІ не зареєстрував (не оформив). Разом з тим, вже згадана вище Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала порядок оформлення права власності на будинок або домоволодіння при відсутності правовстановлюючих документів.

Згідно запису в погосподарських книгах с. Орів Орівської сільської ради Сколівського району, що зберігаються в Орівській сільській раді, по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_5 житловий будинок. (Витяг з погодарської книги с. Орів від 17.07.2017 №479).

Крім того, як вбачається з довідки Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області житловий будинок в АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 0.18 га, що перебувала в користуванні покійної ОСОБА_5 згідно записів в погосподарській книзі №6, номер погосподарського обліку 01-0586-1 на 2016 -2020 роки. (а.с.47).

Відтак, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування, суд оцінює правомірність забудови земельної ділянки, технічний паспорт на спірне домоволодіння, де відсутня відмітка про самочинне будівництво, а також дані погосподарської книги с. Орів Орівської сільської ради Сколівського району, які повністю підтверджують право спадкодавця - ОСОБА_5 - на спірне домоволодіння, яке не залежало від його реєстрації на момент здійснення забудови.

Судом також встановлено, що позивач, який прийняв спадщину у встановленому порядку, звертався до державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак одержав відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність документів на право власності на нерухоме майно (а.с.14). Після вчинення вказаних дій позивач звернувся до суду.

Згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред'явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи те, що визнання відповідачами у справі позову є безумовним, відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін, а також не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання позову відповідачами.

Враховуючи те, що позовні вимоги належним чином документально обґрунтовані, посилання позивача перевірені судом та знайшли своє підтвердження, зважаючи на визнання відповідачами позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 208-209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд-,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, зазначений в технічному паспорті під літ. А-1 загальною площею 72,5 кв.м. та господарські будівлі, а саме: літня кухня - літера «Б», сарай - літера «В» в порядку спадкування за законом після смерті його бабці - ОСОБА_5, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя В.Я. Курницька