АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 675/1934/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1615/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Янчук Т.О.,

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Лапка Ю.В., Філіпчука О.С.,

за участю: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції, Ізяславської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на житлову квартиру за набувальною давністю,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_1, звертаючись в суд із зазначеним позовом вказувала, що з 1999 року вона за згодою ОСОБА_2 вселилася до її однокімнатної квартири, розташованої АДРЕСА_1, де і проживала разом з нею. ІНФОРМАЦІЯ_1 року власник спірної квартири ОСОБА_2 померла. Витрати на поховання ОСОБА_3 несла позивачка. Спадкоємці після її смерті відсутні. ОСОБА_1 продовжує проживати у спірній квартирі по теперішній час, сплачує комунальні послуги, здійснила ремонт в квартирі, безперервно та відкрито володіє і користується спірною квартирою. З урахуванням вказаного позивач просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням Ізяславського районного суду від 01 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішення суду просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку установленому законом. Від відповідачів надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких вони просили відхилити доводи апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Демчук П.В. Категорія: 8

Доповідач: Янчук Т.О.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть сері НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ізяславського районного управління юстиції.

Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру №45398736 від 12.10.2016 року, після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась.

ОСОБА_2 за життя належала на праві приватної власності житлова квартира АДРЕСА_3, набута нею в порядку приватизації, що підтверджуються свідоцтвом про право власності на житло, виданим відділом приватизації Ізяславської міської ради народних депутатів 17.01.1994 року.

Згідно акта КП «Житлосервіс» Ізяславської міської ради від 09 березня 2017 року у спірній квартирі проживає ОСОБА_5 разом із чоловіком та сином, які самовільно вселилися у вказане житлове приміщення та фактично проживають там без законних на те підстав.

Зареєстрованих осіб за зазначеною адресою немає.

Згідно довідок КП «Ізяславводоканал» від 07.02.2017 року, Ізяславської філії ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго» від 31.01.2017 року, КП «Житлосервіс» від 07.02.2017 року, КП «Ізяславтепломережа» від 06.02.2017 року заборгованість за комунальні послуги за адресою АДРЕСА_4 відсутня.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Із змісту даної норми випливає, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це право з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випадку при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння.

Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено.

Виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи та які повинен довести саме позивач (ч.1 ст.60 ЦПК України), є: законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником. Тобто, виключено набуття права власності на майно, яке знаходиться у володінні власника і ніколи не вибувало з його володіння.

З матеріалів справи вбачається, що з 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 рік, спірна квартира постійно перебувала у володінні власника майна ОСОБА_2. ОСОБА_1 зареєстрована та являється співвласником квартири №14 в цьому ж будинку, тобто сусідньої квартири з спірною. Повністю володіти спірною квартирою позивач могла тільки з ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Однак, відповідно до акту КП «Житлосервіс» від 09.03.2017 року в даній квартирі проживає не ОСОБА_1, а зовсім інша особа ОСОБА_5 зі своїм чоловіком та сином. Доглядаючи перед смертю за власником спірної квартири, з яким була домовленість про укладення договору довічного утримання, ОСОБА_1 достовірно знала, що ОСОБА_2 є власником спірної квартири, ключі та документи по спірній квартирі залишилися у позивача після смерті ОСОБА_2, тобто позивач розуміла, що вона володіє чужою річчю та у неї не має правових підстав для набуття права власності на спірну квартиру у тому числі після смерті ОСОБА_2

Крім того, у відповідності до ст. 555 Цивільного кодексу в редакції 1963 року спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави:

1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі;

2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом;

3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини;

4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу);

5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи власник квартири ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто на час її смерті діяли норми Цивільного кодексу в редакції 1963 року.

По справі достеменно встановлено, що у ОСОБА_2 немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, а тому належна їй на праві власності квартира відповідно до ст.555 Цивільного кодексу в редакції 1963 року перейшла у власність держави.

При цьому, в даному випадку не підлягають застосуванню положення п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, оскільки ці норми слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Отже, правила абз.2 п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК слід застосовувати, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців.

Зважаючи на зазначене, відсутня ознака добросовісності володіння позивачем спірним нерухомим майном.

Суд першої інстанції правомірно виходив з того, що позов ОСОБА_1 є безпідставним і необґрунтованим, у зв'язку з чим його не може бути задоволено.

За таких обставин рішення суду про відмову в позові відповідає вимогам закону.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на наявність правових підстав для визнання його права власності на нерухоме майно за набувальною давністю як добросовісного набувача в силу вищевикладеного слід відхилити.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук