АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар Костюк Л.С.

за участю: представника Заставнівської районної державної адміністрації - Пендюра В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки і піклування Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу батька, за апеляційною скаргою Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області на заочне рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 1 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу батька.

Вказувала на те, що з 12 листопада 2015 року перебуває з відповідачем ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюб, від якого мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні відносини з відповідачем погіршилися і вони проживають окремо.

На даний час вона має намір виїхати з донькою на відпочинок за кордон, однак відповідач через неприязні з нею відносини згоди на подорож дитини за кордон не надає.

Посилаючись на ці обставини та уточнюючи позовні вимоги, просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини - ОСОБА_4

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

справа №716/936/17-ц головуючий у І-й інстанції Стрілець Я.С.

провадження 22-ц/794/1044/17 суддя-доповідач: Міцней В.Ф

категорія:48/50

на оздоровлення та відпочинок на період з 1 серпня 2017 року по 30 жовтня 2017 року до країн Болгарії та Російської Федерації у її супроводі без дозволу батька - ОСОБА_3 та надати дозвіл на виготовлення проїзних документів дитини.

Заочним рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 1 серпня 2017 року позов задоволено: надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з України без згоди батька; надано дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини - ОСОБА_4 на оздоровлення та відпочинок на період з 1 серпня 2017 року по 30 жовтня 2017 року до країн Болгарії та Російської Федерації у супроводі матері - ОСОБА_2 без нотаріально-посвідченої згоди та супроводу батька ОСОБА_3

В апеляційній скарзі Заставнівська районна державна адміністрація Чернівецької області просить рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 з 12 листопада 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюб, від якого мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають окремо, подружніх відносин не підтримують.

Згідно з ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України).

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_2 з метою створення дитині умов для забезпечення відпочинку, оздоровлення, фізичного, духовного та морального розвитку має намір і фінансову можливість вивезти доньку на відпочинок та оздоровлення в Болгарію, а також влаштувати зустріч дитині із її дідусем та бабусею, які офіційно проживають на території Російської Федерації, однак у добровільному порядку нотаріально-посвідчену згоду на виїзд дитини відповідач відмовляється надати.

За правилами ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюються Законом України ,,Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та Постановою Кабінету Міністрів України ,,Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" (далі - Правила).

Пунктом 3 Правил передбачено виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли вісімнадцятирічного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску (підпункт 1 пункту 4 Правил).

Виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків без нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків (підпункт 2 пункту 4 Правил).

Отже, дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення.

З огляду на викладене та з урахуванням прав і інтересів дитини суд першої інстанції діййшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Заставнівська районна державна адміністрація Чернівецької області в апеляційній скарзі посилається на те, що позивачкою не надано суду доказів про відмову відповідача надати дозвіл на виїзд дитини за кордон у супроводі матері.

ОСОБА_2 у своїй позовній заяві зазначає, що у травні 2017 року вона звернулася до відповідача у письмовій формі з проханням з'явитися до нотаріуса для надання нотаріально посвідченої згоди на виїзд дитини за кордон.

Проте рекомендований лист з відміткою органу поштового зв'язку про те, що ОСОБА_3 за зазначеною на конверті адресою не проживає, було повернуто їй (а.с.14).

Враховуючи наведене, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасуванню.

Керуючись ст. ст.304, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області відхилити.

Заочне рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 1 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: