Справа № 574/954/17
Провадження №2/574/487/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

у складі головуючого: судді Бабічевої Л.П.

при секретарі Божок В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Буринь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ново-Олександрівка Буринського району Сумської області померла її мати ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на земельну частку (пай), розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 зареєстрованого 02.04.1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_2

Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв батько позивачки - ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але юридично не оформив садкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивачки помер, після смерті якого також відкрилася спадщина.

Позивачка, являючись спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 24.09.2012 року позивачка подала відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті батька до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори, на підставі якої була заведена спадкова справа №673/2012.

Інших спадкоємців не має.

Проте нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно - земельну частку (пай) був виданий після смерті ОСОБА_2.

Тому позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), у землі розташованої на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «ім.Воровського» розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого Буринською районною державною адміністрацією 02 квітня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_2

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_4, який діє на підставі доручення та довіреності, не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача - Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області у судове засідання не з'явився, від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю.

Оскільки сторони у судове засідання не з'явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ново-Олександрівка Буринського району Сумської області померла мати позивачки - ОСОБА_2 (а.с.5, 6 зворот).

2 квітня 1996 року Буринською районною державною адміністрацією на ім'я матері позивачки - ОСОБА_2 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «ім.Воровського», розташованої на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом серії НОМЕР_1 зареєстрованим 02.04.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_2 ( а.с. 8).

З листа відділу Держгеокадастру у Буринському районі №115-616 від 20.05.2016 р. вбачається, що ОСОБА_2 не отримувала державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії НОМЕР_4 ( а.с. 11).

Спадщину після смерті матері позивачки - ОСОБА_2 прийняв її чоловік (батько позивачки) - ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР (1963 року), являючись спадкоємцем першої черги за законом, але юридично не оформив спадкових прав (а.с. 36).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Чернігів помер батько позивачки - ОСОБА_3 (а.с.6, 6 зворот).

Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина, до складу якої входить і право на земельну частку (пай). Спадщину після смерті батька прийняла позивачка відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем (батьком) на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї ( а.с. 26, 34 зворот-35 ).

24.09.2012 року позивачка подала заяву до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, на підставі якої була заведена спадкова справа №673/2012 ( а.с. 32).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З постанови державного нотаріуса Другої Чернігівської нотаріальної контори ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.07.2017 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну часку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах, оскільки правовстановлюючий документ, зокрема сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 був виданий 02.04.1996 року, тобто після смерті спадкодавця ( а.с.9).

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має, що підтверджується копією спадкової справи №673/2012 від 24.09.2012 року та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину), наявними у спадковій справі №673/2012 від 24.09.2012 року ( а.с. 31-39).

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що мати позивачки не отримала за життя сертифікат на право на земельну часку (пай), такий сертифікат було видано після її смерті. Таким чином, мати позивачки, будучи членом колективного сільськогосподарського підприємства - САПТЗТ «ім.Воровського», була включена до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, на підставі чого на її ім'я 2 квітня 1996 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «ім.Воровського».

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Враховуючи викладене суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка, яка прийняла спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права на спадкове майно в судовому порядку.

Таким чином, наявні правові підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 524, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст.1218,1220, 1222, 1268-1270 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного

суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»,

ст.ст. 10, 11, 57- 60, 197, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай), розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «ім.Воровського» та розташована на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого Буринською районною державною адміністрацією 02 квітня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_2, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Сумської області через Буринський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.П. Бабічева