Провадження № 2/616/109/17
Справа № 617/1620/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 вересня 2017 року Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі головуючого - судді Нестайка Ю.В.

з участю: секретаря судового засідання Логвінової М.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування. При цьому позивач посилався га те, що ОСОБА_3 у 2015 році звернувся з письмовими заявами до прокурора Вовчанського району, голови Вовчанської районної державної адміністрації, в яких вказував про незаконне рейдерське захоплення фруктового саду в с. Петропавлівка фермером ОСОБА_1, незаконну вирубку дерев яблунь, груш біля 500 шт., шахрайство з земельним актом на виділення фруктового саду, оформлення через корупційну схему на підставних осіб (ОСОБА_4, ОСОБА_5М.), без згоди с. Петропавлівка. В своєму публічному виступі на нараді в с. Петропавлівка Вовчанського району 16.06.2015 р. за участю голови Вовчанської РДА ОСОБА_6, членів виконкому Петропавлівської сільської ради, голови фермерського господарства ОСОБА_7, ОСОБА_3 звинуватив його в рейдерському захопленні саду в селі Петропавлівка, шахрайстві з земельним актом, участі в корупційних схемах.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, пояснивши, що у своїх письмових заявах до різних посадових осіб та на нараді в с. Петропавлівка Вовчанського району 16.06.2015 р. ОСОБА_3 стверджував, що він (ОСОБА_1) рейдер, шахрай, використовує корупційні схеми. Однак він купив 4,0 га землі у двох осіб, яку ті отримали для ведення особистого селянського господарства. На цій землі ріс сад, якому вже біля 60 років і він був непродуктивним, а тому з метою рекультивації земель він видалив дерева. Розповсюджена ОСОБА_3 інформація порочить його як підприємця, внаслідок чого люди відмовляються укладати з ним договори оренди землі. На час розповсюдження інформації ОСОБА_1 працював викладачем у Вовчанському технікумі і дітям від батьків стало відомо про те, що ОСОБА_3 про нього говорив. Цим йому було завдано моральної шкоди.

ОСОБА_3 позов не визнав, пояснивши, що він упродовж багатьох років намагався отримати 2,0 г землі для ведення особистого селянського господарства, однак йому, як і багатьом іншим мешканцям с. Петропавлівка, не вдалося цього зробити, так як вони не давали нікому хабарів. При цьому інші люди, користуючись різними схемами, безперешкодно отримують землю. Саме з цього приводу він написав листи прокурору району та голові Вовчанської РДА, так як був доведений до відчаю беззаконням, що твориться у сфері земельних відносин. На нараді в с. Петропавлівка Вовчанського району 16.06.2015 р. він взагалі не виступав, так як був відсутнім на початку зборів і лише пізніше прийшов туди. Зміст його листа, наскільки йому відомо, оголосив голова Великобурлуцької РДА ОСОБА_8

Відповідач також надав письмові заперечення проти позову, в яких стверджував, що його позиція, викладена у листах до посадових осіб, є оціночним судженням про поведінку ОСОБА_1 (а.с. 31-36).

Дослідивши надані сторонами докази, судом встановлені обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

У письмовій заяві на імя прокурора Вовчанського району Колодинського Д.В. та голови Вовчанської районної державної адміністрації ОСОБА_8 ОСОБА_3 просить зупинити корупційні дії та шахрайство, спрямовані на незаконне заволодіння землею Петропавлівської громади упродовж 15 років. У п. 5 цієї заяви йдеться про незаконне рейдерське захоплення фруктового саду в с. Петропавлівка фермером ОСОБА_1, незаконну вирубку дерев яблунь та груш біля 500 шт., шахрайство з земельним актом на виділення фруктового саду, оформлення через корупційну схему на підставних осіб (ОСОБА_4, ОСОБА_5М.), без згоди с. Петропавлівка (а.с. 9, 50-51).

Свідок ОСОБА_9 дружина позивача, дала показання, що влітку 2015 року надійшла інформація, що від ОСОБА_3 надійшли заяви до різних органів влади. З цього приводу у червні 2015 року у Петропавлівській сільській раді відбулося засідання виїзної комісії з приводу розгляду цього листа. Там був голова Вовчанської РДА, його заступник, керівник земельного відділу, депутати та посадові особи Петропавлівської сільської ради, мешканці села Петропавлівка. Заяву, яку ОСОБА_3 надіслав до Вовчанскьої РДА, зачитала сільський голова ОСОБА_10, пізніше прийшов ОСОБА_3 і дав пояснення з цього приводу.

Свідок ОСОБА_10 Петропавлівський сільський голова, дала показання, що влітку 2015 року їй зателефонували з Вовчанської РДА, сказали, що є заява, з якою треба розібратися. З цього приводу у сільській раді були зібрані збори, де були присутні посадові особи РДА, депутати Петропавлівської сільської ради, заступник начальника Вовчанського відділу Держгеокадастру. За дорученням голови РДА ОСОБА_8 вона (ОСОБА_10) зачитала заяву ОСОБА_3, пізніше прийшов ОСОБА_3, якому голова РДА надав слово.

У частині першій статті 270 ЦК України зазначено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Згідно з ч.1 статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У п.16. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», зазначено: «Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей)».

Конституційний Суд України у Рішенні від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей) зазначив, що звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію.

Наведені розяснення Верховного Суду України та Рішення Конституційного Суду України однозначно вказують на те, що якщо у зверненнях громадян до правоохоронного органу передаються чи повідомляються відомості з метою їх перевірки уповноваженими на це законом посадовими особами, а не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, то такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам особи.

У п.18. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Розглядаючи справу у межах заявлених вимог, як це передбачено ст. 11 ЦПК України, судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся із заявою до прокурора та голови РДА, яка містить оціночні судження щодо протиправних дій різних осіб при вирішення питань розпорядження землею. Заявник звертався з проханням зупинити протиправні дії.

На зборах, які відбулися у Петропавлівській сільській раді 16.06.2015 р. за ініціативою голови Вовчанської РДА, зміст заяви ОСОБА_3 був оголошений не ним, а Петропавлівським сільським головою на прохання голови Вовчанської РДА.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач взагалі не розповсюджував інформацію відносно позивача на зборах, які відбулися у Петропавлівській сільській раді 16.06.2015 р., а своїм зверненням до прокурора як представника правоохоронного органу та до голови Вовчанської РДА не завдав шкоди честі, гідності чи діловій репутації позивача, а лише скористався своїм правом, закріпленим Конституцією України, на звернення до органів державної влади з метою захисту своїх прав як жителя Петропавлівської територіальної громади та перевірки законності володіння земельними ділянками відповідачем. Позивач не надав доказів відносно того, що цим зверненням було порушено його особисті немайнові права.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складений 02.10.2017 р.

Суддя Ю.В.Нестайко