АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1944/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 сільської ради, Лисянського району, Черкаської області про визнання права власності за набувальною давністю, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до відповідача з вказаним позовом, посилаючись на те, що він працював у 1998 році у СТОВ «Ріпківське» та отримав у користування 1/ 2 житлового будинку в с. Ріпки по вул. Дружби 13/ 4.

У 2008 році СТОВ «Ріпківське» визнано банкрутом. Товариство наразі ліквідоване. Житловий фонд підприємства не було передано на баланс сільської ради. З 1998 року позивач зі своєю родиною проживають у даному будинку по даний час. Проте, будь-які правовстановлюючі документи на будинок не видавались.

ОСОБА_6 вважав, що добросовісно заволодів майном та відкрито володіє ним більше десяти років. Тому просив суд визнати за собою право власності за набувальною давністю на 1/ 2 частину житлового будинку по вул. Дружби (Петровського) 13/2 в с. Ріпки, Лисянського району, Черкаської області.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 27 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зазначає, що суд не дослідив докази щодо відкритості та безперервності володіння будинком, а саме: суд не взяв до уваги довідки відповідача ОСОБА_7 сільської ради про час, протягом якого позивач користується майном. Доказів щодо добросовісності володіння надати неможливо, оскільки СТОВ «Ріпківське» ліквідовано, документи не збереглись. Проте, відповідач позов визнає, а отже погоджується з добросовісністю володіння майном.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Так, судом встановлено, що згідно довідки ОСОБА_7 сільської ради від 25 лютого 2017 року № 238 позивач з дружиною ОСОБА_8 з 1998 року і по даний час проживає в будинку в с. Ріпки по вул. Дружби 13/4 (а.с. 5).

З довідки сільської ради від 25 квітня 2017 року № 238 вбачається, що житловий будинок в с. Ріпки по вул. Дружби, 13/4 на баланс ОСОБА_7 сільської ради не передавався (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже закон передбачає наявність доказів щодо добросовісності заволодіння нерухомим майном та десятирічного строку безперервного володіння ним.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що позивач не довів законність отримання ним житла, тобто законність заволодіння частиною будинку за вказаною адресою та відповідно наявність десятирічного строку безперервного володіння ним.

В матеріалах справи відсутні докази банкрутства підприємства, яке надало житло, відсутні архівні дані про надання житла працівникам та на передачу житлового фонду органам місцевого самоврядування після ліквідації підприємства.

За таких обставин, на думку колегії суддів, визнання права власності на спірне майно за набувальною давністю є передчасним та необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які можуть бути підставами для скасування або зміни рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 27 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :