АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №621/1025/15-ц Головуючий суддя І інстанції Шахова В.В.
Провадження № 22-ц/790/4539/17 Суддя доповідач КарімоваЛ.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Асєєвої В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 13 червня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення штрафу, зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» про визнання деяких пунктів договору недійсними, про розірвання договору, про стягнення грошової суми,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, який в подальшому позивач уточнив та просив стягнути з відповідачів заборгованість за договором кредиту, звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути штраф.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 21 травня 2015 року провадження у вказаній справі відкрито та призначене попереднє судове засідання.

У квітні 2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_3 про визнання деяких пунктів договору недійсними, про розірвання договору та про стягнення грошової суми.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 04травня 2017 року справу прийнято до свого провадження суддею Шаховою В.В. на підставі повторного автоматичного розподілу справи.

13 червня 2017 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просило накласти арешт на нерухоме майно - нежитлову будівлю магазин - кафе літ. «Б-2» загальною площею 428,10 кв.м. по АДРЕСА_1 в с. Тимченки, Зміївського району, Харківської області, реєстраційний номер майна 26160135, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі рішення Господарського суду Харківської лі від 24.12.2008 року у справі №15/449-08.

В обґрунтування доводів заяви позивач посилався на те, що в провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває вказана цивільна справа, в якій позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути заборгованість, пеню, штраф, звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю - магазин-кафе літ. «Б-2», загальною площею 428,10 кв. м по АДРЕСА_1 в с. Тимченки, Зміївського району Харківської області, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 24.12.2008 року у справі № 15/449-08.

Так, 30.07.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 в якості забезпечення виконання умов Кредитного договору № 167 від 30.07.2007 було укладено Договір іпотеки № 127, предметом іпотеки є: земельна ділянка 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою с. Тимченки Зміївського району Харківської області, АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну псу, серії НОМЕР_1 від 08.06.2007 року; а також домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. А- зальною площею 74,2 кв. м, житлового будинку літ. Б-2, житловою площею 253,7 кв. м, загальною площею 428,1 кв.м. та надвірні будівлі: котельня літ. В, що розташоване за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Тимченки, АДРЕСА_1, загальною площею 503,3 кв.м та належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.06.2007 року, посвідченого виконкомом Тимченківськоїсільськоїради від 18.06.2007 року за номером 28, та зареєстрованого в КП «Зміївське БТІ» за номером .06.2007 року, реєстраційний номер 7185147, номер запису 252 в книзі 3.

Відповідач ОСОБА_3 в порушення умов іпотечного договору, самовільно переобладнала житловий будинок під магазин-кафе, без згоди на це іпотекодержателя, таким чином порушила права позивача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.12.2008 року у справі № 15/449-08 за фізичною особою- підприємцем (ФОП) ОСОБА_3 визнано право власності на нежитлову будівлю - магазин-кафе літ. «Б-2», загальною площею 428,10 кв. м по АДРЕСА_1 в с. Тимченки Зміївського району Харківської області.

Про дане рішення позивачу стало відомо лише в липні 2016 року, заборону на вказане майно позивачем, як іпотекодержателем, накладено не було, так як, на думку позивача, відповідач навмисно приховала факт зміни типу об'єкту нерухомості (предмета іпотеки).

Таким чином, ОСОБА_3 має намір уникнути відповідальності по виконанню умов Кредитного договору та Договору Іпотеки, в будь-який момент може без згоди позивача здійснити відчуження нежитлової будівлі - магазину-кафе літ. «Б-2», загальною площею 428,1 кв. м, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13 червня 2017 року заяву представника ПАТ АБ «Укргазбанк» про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно - нежитлову будівлю магазин - кафе літ. «Б-2» загальною площею 28,10 кв.м. по АДРЕСА_1 в с. Тимченки, Зміївського району, Харківської області, реєстраційний номер майна 26160135, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі рішення Годарського суду Харківської області від 24.12.2008 року №15/449-08.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову про відмову у задоволення заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про забезпечення позову.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив заяву про забезпечення позову, оскільки не врахував положення п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судам цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2009 року, крім того не звернув уваги на те, що при такому забезпеченні позову порушуються права та інтереси інших осіб.

Перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України виділені матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням питання на новий розгляд з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття вказаних заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не може в повному обсязі погодитися з такими висновками районного суду, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст.151-152 ЦПК України та наданим до суду апеляційної інстанції виділеним матеріалам справи.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції виділених матеріалів справи, вони не містять копії рішення Господарського суду Харківської області від 24 грудня 2008 року по справі №15/449-08, витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (нежитлова будівля магазин-кафе літ. «Б-2») або інших документів про реєстрацію права власності на вказані нежитлові приміщення за ОСОБА_3 як фізичною особою або як фізичною особою-підприємцем. Не надано таких доказів учасниками процесу й до суду апеляційної інстанції.

З мотивувальної частини оскаржуваної ухвали суду першої інстанції вбачається, що між сторонами виник спір, в тому числі й щодо нерухомого майна - нежитлову будівлю магазин - кафе літ. «Б-2» загальною площею 428,10 кв.м. по АДРЕСА_1 в с. Тимченки, Зміївського району, Харківської області, реєстраційний номер майна 26160135, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 24.12.2008 року №15/449-08.

Між тим судом першої інстанції без відповідного мотивування та посилань на докази у справі накладено арешт на нерухоме майно - нежитлову будівлю магазин - кафе літ. «Б-2» загальною площею 28,10 кв.м. по АДРЕСА_1 в с. Тимченки, Зміївського району, Харківської області, реєстраційний номер майна 26160135, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 24.12.2008 року №15/449-08.

При цьому посилання представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на те, що судом першої інстанції допущена описка в зазначенні загальної площі нерухомого майна, не відповідає наданим виділеним матеріалам, які надійшли до суду апеляційної інстанції 23 червня 2017 року, і до наступного часу ні судом першої інстанції, ні учасниками процесу не надавалися докази про виправлення описки в ухвалі Зміївського районного суду Харківської області від 13 червня 2017 року про забезпечення позову, та (або) не заявлялося клопотання про повернення виділених матеріалів до суду першої інстанції для виправлення описки.

У зв'язку із чим судом першої інстанції не досліджено та не зроблено відповідного висновку про можливість забезпечення позову Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» з урахуванням вимог ч.ч.3,4 ст. 152 ЦПК України, предмету заявлених позовних вимог та правового статусу майна, на який позивач просить накласти арешт, а також його належного оформлення та реєстрації.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають викладеним в матеріалах справи обставинам та є передчасними, зробленими з порушенням порядку вирішення питання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч. 2 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 13 червня 2017 року про забезпечення позову скасувати та передати питання на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: