Провадження №2-з/201/292/2016р.
У Х В А Л А

ПРО ВІДМОВУ У ЗАБЕЗПЕЧЕННІ ПОЗОВУ

28 вересня 2017р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

27.07.2017р. в провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.09.2017р. було відкрито провадження по справі.

26.09.2017р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову (передана судді Ткаченко Н.В. 27.09.2017р.), в обґрунтування якої, позивач посилався на те, що відповідач ухиляється від сплати заборгованості тривалий час, а тому невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду. Просив накласти арешт на ? частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що належить відповідачу на праві приватної власності.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за можливе в її задоволені відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Арешт майна передбачає фактичну заборону власникові володіти, користуватися або розпоряджатися належним на праві власності майном, що по суті своїй є порушенням права власності відповідача.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належну відповідачу частину квартири, позивач посилається на те, що існує ймовірність невиконання судового рішення з боку відповідача, через те, що він виїхав з м. Дніпра у невідомому напрямку та має борги. Доказів вартості ? частини квартири позивачем суду не надано.

З огляду на те, що арешт майна відповідача позбавить його не тільки володіти та розпоряджатися цим майном, а й користуватися ним, а також приймаючи до уваги, що відомостей про те, що вартість ? частини квартири, що належить відповідачу, дорівнює сумі боргу, суду не надано, то в задоволені заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Крім того, позивачем в заяві про вжиття заходів забезпечення позову не зазначено обґрунтування необхідності обрання саме такого виду забезпечення позову, як накладення арешту.

З огляду на вищевикладене, в задоволені заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 210, 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИЛА :

В задоволені заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко