Справа № 308/83/17
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18 травня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору є: ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою,

встановила:

У січні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з даним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до договору поруки від 25.06.2007 року укладеного між ним та ПАТ «Універсал Банк» він поручився за виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором від 25.06.2007 року. Та 18.12.2009 року банком була направлена вимога позичальнику про погашення заборгованості, а тому у відповідності до умов кредитного договору строк погашення кредиту змінено на дату 18.01.2010 року. Оскільки банк протягом шести місяців не предявив до нього вимог, то вважає, що договір поруки є припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 18.05.2017 року в задоволенні даного позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову. На обґрунтування скарги зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що не відбулося зміни строку виконання основного зобовязання. Вказує, що після предявлення вимоги, банк звернувся до суду із позовною заявою лише 02.09.2010 року, тобто з пропуском шестимісячного строку (рахуючи з 18.01.2010 р.).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

25 червня 2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого являється ПАТ «Універсал Банк»), був укладений кредитний договір №12/792К-07, відповідно до якого позичальник отримав кредит в розмірі 12 750,00 дол. США на термін 240 місяців, із кінцевою датою погашення до 24.06.2027 року під 13,45% річних (а.с.7, 8).

В забезпечення виконання зобовязань за цим договором між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого являється ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 12/794П-07, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати по зобовязаннях ОСОБА_2, що випливають з кредитного договору №12/792К-07 від 25.06.2007 року, укладеного між кредитором та боржником, за яким останній зобовязався до 24.06.2027 року повернути кредит в розмірі 12 750,00 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,45% річних, комісію, штрафні санкції у розмірі та у випадках. Передбачених Кредитним договором (а.с.16).

18.12.2009 року банком направлено вимогу позичальнику, в якій зазначено загальний розмір заборгованості (в т.ч. простроченої) за кредитом та вказано про необхідність погашення простроченої заборгованості. Також вказано, що у разі невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту вважається таким, що настав достроково на тридцятий день з моменту отримання вимоги (а.с.21).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходи з відсутності підставі для припинення поруки, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Вбачається, що внаслідок невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором банком було предявлено позов до суду, і заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15 грудня 2010 року задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» й ухвалено - стягнути з ОСОБА_1 й ОСОБА_3 як з поручителів солідарно з боржником на користь банку 100446,68 заборгованості за кредитним договором від 25 червня 2007 року. Про існування даного рішення та набрання ним законної сили свідчить наявний в матеріалах справи виконавчий лист (а.с.48) та належним чином завірена копія такого рішення.

Відповідно до статті 14 ЦПК України судові рішення є обовязковими для виконання на всій території України.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також, оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (частина друга статті 223 ЦПК України).

Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили (і яке ухвалено після предявлення банком вимоги), задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень частини четвертої статті 559 ЦК України, немає.

Аналогічного висновку дійшов ВСУ у своїй Постанові від 6 липня 2016 року у справі № 6-1199цс16, яка є обовязковою для усіх судів України.

Таким чином, суд вірно відмовив у задоволенні позову хоча й не зовсім чітко мотивував своє рішення, що однак не може бути підставою для зміни чи скасування правильного по суті рішення.

Доводи апеляційної скарги фактично свідчать про намагання поручителя заперечити обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, що не допускається.

Вищезазначене, відповідно до приписів ст. 308 ЦПК України, є підставою для відхилення скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Зважуючи на викладене та керуючись приписами статей 303, 307, 308, 313, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18 травня 2017 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач

Судді