Справа № 396/1404/17
Провадження № 2/396/681/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Шепетько Володимир Іванович

за участю секретаря Корольової Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за ОСОБА_1, інтереси якої представляє представник ОСОБА_2 до Новоукраїнської районної державної адміністрації, Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Відділ Держгеокадастру у Новоукраїнському районі Кіровоградської області, Новоукраїнська державна нотвріальна контора, про встановлення факту перебування на утриманні, факту прийняття спадщини та визнання права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, інтереси якої представляє представник ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до Новоукраїнської районної державної адміністрації, Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про встановлення факту перебування на утриманні, факту прийняття спадщини та визнання права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що 12.04.2000 року в с.Радісне Новоукраїнського району Кіровоградської області померла тітка позивача ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 6,62 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Позивачка фактично була утриманцем померлої тітки з весни 1967 року до дня її смерті, оскільки в звязку з хворобою не мала можливості працювати. Позивач зазначає, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті тітки, у зв'язку з чим звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, на що отримала відмову у зв'язку з недоведеністю факту перебування на утриманні та факту прийняття спадщини. У зв'язку з наведеним, позивач просить встановити факт перебування на утриманні померлої ОСОБА_3, яка померла 12.04.2000 року в с. Радісне Новоукраїнського району Кіровоградської області, встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай) розміром 6,62 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області і належало на праві власності на підставі Сертифікату серії КР № 109551 ОСОБА_3.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися. Подав до суду заяву, в якій просять справу розглядати у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Представники відповідачів ОСОБА_4 районної державної адміністрації та Рівнянської сільської ради в судове засідання не з'явилися, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень не мають.

Представники заінтересованих осіб відділ Держгеокадастру у Новоукраїнському районі Кіровоградської області та Новоукраїнської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень не мають.

В порядку ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, його представника, представників відповідачів та третіх осіб і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою (ч. 2 ст.118 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України).

Згідно п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.256 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Виходячи з положень ст. 531 ЦК Української РСР 1963 року, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.549 ЦК Української РСР 1963 року).

У судовому засіданні встановлено, що метою встановлення зазначених фактів є прийняття позивачем спадщини. Як роз'яснено в п.8 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року. При тому правові наслідки факту перебування особи на утриманні для отримання спадщини виникають в тому випадку, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

В судовому засіданні встановлено, що позивач народилася 28.09.1939 року в с.Новоселівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, про що свідчить копія паспорта громадянина України серії ЕА 078978, виданого 10 квітня 1996 року Новоукраїнським РВ УМВС України в Кіровоградській області (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_5) серії А № 1161093, виданого 1939 року Стоянівським сель ЗАГС, батьками позивача значаться: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_6 (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про одруження серія І-УР № 377919 від 24.01.1961 року позивчка взяла прізвище чоловіка Гула (а.с.11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану, встановлено наступне, що на гр. ОСОБА_7 актовий запис про народження відсутній, перевірку проведено з 01.01.1944 по 17.08.2017 рік по Новоукраїнському району Кіровоградської області актового запису не виявлено. (а.с.12).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, встановлено наступне, що на гр. ОСОБА_7 актовий запис про шлюб відсутній, перевірку проведено з 01.01.1949 по 17.08.2017 рік по Новоукраїнському району Кіровоградської області актового запису не виявлено. (а.с.13).

Відповідно до відновленого запису акта про народження за № 26 від 17.02.1961 року ОСОБА_8 народилася 25.12.1916 року в графі батько зазначено ОСОБА_9, в графі мати зазначено ОСОБА_10.

Відповідно до запису акта про одруження № 24 від 18.02.1961 року ОСОБА_8 після одруження взяла прізвище чоловіка ОСОБА_3 .

Відповідно до запису акта про смерть № 40 від 13.04.2000року ОСОБА_3 12.04.2000 року померла .

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов № 3153 від 21.08.2017 року ОСОБА_3Х проживала в с. Новоселівка Стоянівської сільської ради, з 1967 року населений пункт перейменовано в с. Радісне Новоукраїнського району Кіровоградської області.

З 1980 року проживала у власному домоволодінні з рідною племінницею (донькою рідної сестри) ОСОБА_1, так як остання потребувала догляду в зв"язку з втратою слуху.12.04.2000 року ОСОБА_3 померла(а.с.19).

12.04.2000 року відповідно до запису акта про смерть № 40 від 13.04.2000року ОСОБА_3 померла .

На день смерті ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай), розміром 6,62 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 109551 (а.с.17).

Після смерті позивач звернулась до державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_11 щодо оформлення спадщини на право на земельну частку (пай), на що отримала відмову, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Відповідно до листа державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_11 №747/01-16 від 25.09.2017 року спадкова справа не відкривалася.

В газеті "Новоукраїнські новини" від 19.08.2017 року дано оголошення щодо втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КР № 109551, площею 6,62 га, яка розташована на території колишнього КСП"Колос" (а.с.26).

У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 більше тридцяти років до смерті останньої проживали разом в вели спільне господарство; ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_3, оскільки була непрацездатною та потребувала стороннього догляду..

Враховуючи факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3, суд також приходить до висновку, що ОСОБА_1 фактично вступила у володіння майном ОСОБА_3, оскільки на день смерті проживала з нею, а тому в силу ст.549 ЦК УРСР 1963 року фактично прийняла спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 В свою чергу позивач як спадкоємець другої черги прийняв спадщину після смерті тітки ОСОБА_3 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, однак не має можливості оформити спадщину через відсутність правовстановлюючого документу.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює оформити прийняту спадщину та визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай) розміром 6,62 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області і належало на праві власності підставі Сертифікату серії КР № 109551 ОСОБА_3, яка померла 12.04.2000 року в с. Радісне Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10,88,212-215, 256 ЦПК України, ст.ст. 529,531,549 ЦК УРСР 1963 року,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на утриманні тітки - ОСОБА_3, яка померла, 12.04.2000 року.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті спадкодавця тітки ОСОБА_3, яка померла 12.04.2000 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай), у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Колос" Новоукраїнського району Кіровоградської області, розміром 6,62 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що залишилось після смерті ОСОБА_3, яка померла 12.04.2000 року в с. Радісне Новоукраїнського району Кіровоградської області, та належало їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №109551, зареєстрованого 22 травня 1996 року за №370 у Книзі реєстрації сертифікатів, як за таким, що фактично прийняв спадщину.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: В. І. Шепетько