Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/811/17 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А.
Категорія 48 Доповідач Микитюк О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Борисюка Р.М.

ОСОБА_1

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 серпня 2017 року,

встановила:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, уточнивши позовні вимоги, просив визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль Форд Транзит 2008 року випуску державний номер НОМЕР_1 та конструкцію малої архітектурної форми торгівельного павільйону з літнім майданчиком по вул.Карбишева в районі будинку №31 у м.Коростень на земельній ділянці площею 0,02га з кадастровим номером 602:032:0235, виділити у власність сторін по ? частині майна. В обґрунтування позову зазначив, що майно набуте під час шлюбу.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано спільно сумісною власністю сторін автомобіль Форд Транзит 2008 року випуску державний номер НОМЕР_1 та конструкцію малої архітектурної форми торгівельного павільйону з літнім майданчиком по вул.Карбишева в районі будинку №31 у м.Коростень на земельній ділянці площею 0,02га з кадастровим номером 602:032:0235. Визнано за кожною із сторін право власності на ? частину даного майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення в частині визнання спільною сумісної власністю із визначенням часток по 1/2 малої архітектурної форми. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що є фізичною особою-підприємцем, здійснює у спірному павільйоні, який збудований на кошти її батьків, підприємницьку діяльність, а тому МАФ не є спільною сумісною власністю подружжя.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що з 08 жовтня 2011 року по березень 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, дошлюбне прізвище відповідачки - ОСОБА_5.

Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №510 від 17.08.2011 року ОСОБА_5 дозволено замовити проектно-кошторисну документацію на розміщення малої архітектурної форми торгівельного павільйону з літнім майданчиком по вул.Карбишева в районі будинку №31. 20 жовтня 2011 року рішенням Коростенської міської ради №399 затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів по встановленню меж земельної ділянки для комерційного використання громадянці ОСОБА_5 по вул.Карбишева в районі будинку №31. 16 лютого 2012 року між Коростенською міською радою та ОСОБА_5В, укладено договір оренди цієї земельної ділянки строком на 11 місяців. 03 березня 2012 року складено акт прийому-передачі земельної ділянки.

18 квітня 2012 року ОСОБА_4, (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) зареєстрована як фізична особа-підприємць.

Суд першої інстанції встановив, що будівництво МАФу було здійснено після отримання усіх дозволів, у 2011-2012 роках і з 2012 року торгівельний павільйон використовувався для підприємницької діяльності в інтересах сімї.

Системний аналіз статей 57, 60 та 61 СК України дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи-підприємця може бути обєктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між кожним з подружжя з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення правового режиму спільного сумісного майна подружжя та способів поділу його між кожним з подружжя. Майно фізичної особи-підприємця, яке використовується для її господарської діяльності, вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Відповідні розяснення викладені у правовій позиції Верховного Суду України в справі №6-1752цс15.

Відповідачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що мала архітектурна форма була збудована на кошти її батьків або на її особисті кошти, а не на спільні кошти подружжя. Батьки відповідачки ОСОБА_6, ОСОБА_7 із позовом про визнання МАФу їхньою власністю не зверталися.

Суд першої інстанції повно зясував обставини справи і зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Залишити без змін рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 серпня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: