УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду Яровенко Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача Товариста з обмеженою відповідальністю « МАРКС.КАПІТАЛ» про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Представник позивача Товариста з обмеженою відповідальністю « МАРКС.КАПІТАЛ» через канцелярію суду подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення заборони арешту на нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1. Вказані обставини можуть унеможливити виконання рішення суду при задоволенні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Постановою ПВС України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» п. 4 роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Однак, звертаючись з заявою про забезпечення позову, позивачем не наведено ґрунтовних підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не додано доказів, які б підтвердили те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оцінивши наведені обставини для вжиття заходів забезпечення позову, виходячи з того, що оспорюваний договір відступлення, на даний час, відсутній, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника позивача Товариста з обмеженою відповідальністю « МАРКС.КАПІТАЛ» про забезпечення позову відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її оголошенні протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н. О. Яровенко