Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2017 Справа №607/4906/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Зубко О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ними повноліття та повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 до закінчення нею навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнення заборгованості за аліментами за минулий час у сумі 180000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 23.11.1995 року вона перебуває у шлюбі із відповідачем та на даний час звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. У даному шлюбі у них народилося троє дітей, двоє з яких на даний час є неповнолітніми, а повнолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 продовжує навчання у ТНЕУ на платній основі. Діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач понад три роки ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільних дітей. Із врахуванням наведеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 5000 грн. щомісячно на кожну дитину та аліменти за минулий час у сумі 180000 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позов визнав та не заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.11.1995 року. Від даного шлюбу в подружжя народилися троє дітей: донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3( свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради 02.07.1999 року), син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(свідоцтво про народження серії НОМЕР_4, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України 21.05.2004 року), донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2(свідоцтво про народження серії НОМЕР_5, видане Гаї-Шевченківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 09.11.2015 року).

Діти сторін у справі проживають разом із матір»ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі(ч.1 ст.184 СК України).

Як вбачається із довідки Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області №13822/13-00 від 31.07.2017 року ОСОБА_2 перебуває на обліку як фізична особа-підприємець з 31.07.2006 року та здійснює підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності. Згідно податкових декларацій сума отриманого ним доходу становить: за 2013 рік-421172,88 грн.; 2014 рік-663288,50 грн.; 2015 рік-715840 грн.; 2016 рік-825630 грн.

Відповідно до довідки Тернопільського національного економічного університету №838 від 11.04.2017 року повнолітня донька сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається на денній формі Навчально-наукового інституту міжнародних економічних відносин ім. Б.Д. Гаврилишина ТНЕУ на 3 курсі в групі МЕВ-31 на контрактній формі, термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2018 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 198, 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верхового Суду України №6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами України окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як встановлено судом, відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, у зв»язку із чим позивачка ОСОБА_1 утримує двох неповнолітніх дітей та в повному обсязі надає матеріальну допомогу повнолітній доньці, а відтак фактично одноособово несе батьківські обов'язки обох батьків.

У судовому засіданні не здобуто будь-яких доказів, що за станом здоров'я чи матеріальним становищем ОСОБА_2 не може виконувати своїх аліментних обов'язків щодо утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка навчається.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення зі ОСОБА_2. суд враховує те, що відповідач є працездатним, займається підприємницькою діяльністю та має постійний достатній дохід, стан його здоров»я є задовільним, те, що повнолітня донька сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на даний час навчається на денній формі, не працює та власних доходів не отримує та вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 5000 грн. щомісячно на кожну дитину, що буде відповідати інтересам дітей та можливості платника аліментів сплачувати їх.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів за минулий період у сумі 180000 грн. суд зазначає наступне.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 СК України).

У відповідності до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Позивачем в обгрунтування заявлених вимог не надано суду будь-яких доказів того, що нею попередньо вживались заходи щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, однак останній ухилявся від їх сплати. Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи слідує, що позивач із позовом про стягнення аліментів до суду раніше не зверталась. Із врахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів за минулий час у сумі 180000 грн. до задоволення не підлягають.

За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Стягнути зі ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12 квітня 2017 року та до досягнення старшим із дітей повноліття та аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи з 12 квітня 2017 року та до припинення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. У задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час у сумі 180000 грн. слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

У відповідності до ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача в доход держави слід стягнути 640 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150, 180-184, 191, 198-200 СК України, ст.ст.10, 60, 61, 213, 215, 294, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер:НОМЕР_2) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000(п»ять тисяч) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12 квітня 2017 року та до досягнення старшим із дітей повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер:НОМЕР_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000(п»ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 12 квітня 2017 року та до припинення ОСОБА_5 навчання,але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

У задоволенні решти позовних вимог-відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 в доход держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич