Справа № 464/4954/17
пр.№ 2/464/1388/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Бондар Н.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_3

відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про визнання приватизація недійсною,

В С Т А Н О В И В :

20.07.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати недійсною приватизацію 04.10.2004 року на праві спільної сумісної власності квартири за адресою: м. Львів, вул. Вернадського, 24/3, яка вчинена від імені Куцак (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) Н.І., виключити її з числа власників квартири та відновити право ОСОБА_2 на приватизацію житла. Позов мотивований тим, що приватизація квартири була проведена батьками ОСОБА_2 в той час, коли їй було 14 років, тому про наслідки приватизації їй не було відомо та своєї згоди на приватизація вона не надавала. На теперішній час ОСОБА_2 має бажання використати своє право на приватизацію житла, якого її було позбавлено проведеною без її згоди приватизацією в 2004 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала позов та не заперечувала проти його задоволення.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися, подавши заяви про визнання позовних вимог із зазначенням клопотання про розгляд позову без їх участі.

Представник відповідача ОСОБА_5 районної адміністрації в судове засідання не зявився за невідомих обставин. Про час та місце розгляду позову цей відповідач повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення позову від відповідача не надходило.

Заслухавши позивача, представника позивачки, відповідачку ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

06.09.2014 року позивачі уклали шлюб, після реєстрації якого позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «Буйна» на прізвище чоловіка «Куцак» (свідоцтво про шлюб І-СГ № 242101).

На підставі ордера № 001914 від 28.10.1996 року ОСОБА_6 отримав жиле приміщення: за адресою: м. Львів, вул. Вернадського, 24/3 на сімю в складі пять осіб, а саме: основний квартиронаймач ОСОБА_6 та члени його сімї: дружина ОСОБА_8, син ОСОБА_7, донька ОСОБА_4 та онука ОСОБА_9

На підставі свідоцтва про право власності на квартиру № С-02711 від 04.10.2004 року, виданого згідно з розпорядженням ОСОБА_5 районної адміністрації № 824 від 04.10.2004 року, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 стали власниками вищезазначеної квартири шляхом приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Позивачі просять визнати приватизацію вищезазначеної квартири недійсною, посилаючись на те, що будучі неповнолітньою, позивачка ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9) не давала своєї згоди на приватизацію, чим позбавлено її можливості самостійного отримання власного житла.

Вирішуючи позов, суд виходить з наступного.

Приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону приватизація здійснюється шляхом: 1) безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сімї та додатково 10 квадратних метрів на сімю; 2) продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

В ст. 8 Закону зазначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Як встановлено в судовому засіданні, приватизація квартири за адресою: м. Львів, вул. Вернадського, 24/3 здійснювалась на підставі заяви ОСОБА_6, який був основним квартиронаймачем. При цьому, вказана квартира була приватизована на всіх членів сімї основного квартиронаймача, незалежно від їх віку.

В судовому засіданні встановлено, що на день здійснення приватизації позивачка була неповнолітньою у віці чотирнадцяти років і відповідно до вимог ст. 32 ЦК України не мала повної цивільної дієздатності.

Враховуючи, що приватизація вимагає письмової згоди лише повнолітніх членів сімї квартиронаймача, наявність або відсутність згоди позивачки на проведення приватизації і включення її в склад співвласників не враховувалася. Внаслідок цього включення позивачки в число співвласників відбулося поза бажанням позивачки та її волею.

Частинами 4, 5 ст. 5 Закону України «Про приватизація державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно або з частковою доплатою один раз.

Кожна особа має право користуватися своїми правами за власним бажанням та на власний розсуд. В судовому засіданні встановлено, що позивачка не висловлювала свого бажання щодо використання права на приватизацію та не була обізнана про наслідки використання цього права.

На даний час позивачка має власну родину, з 06.09.2014 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_1, який проходить військову службу у Збройних Силах України та через використання позивачкою в 2004 році права на приватизацію, не може реалізувати своє право на отримання житлового приміщення для власної сімї за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України.

Таким чином, включення неповнолітньої позивачки без її згоди та поза її бажанням до співвласників вищезазначеної приватизованої квартири, призвело до фактичного використання нею права на приватизацію без відповідного волевиявлення та позбавило позивачкуправа на приватизацію державного житла для нужд своєї сімї.

В позовній заяві зазначено про те, що позовна давність позивачами не пропущена. Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи, що від відповідачів не надходило заяв про застосування позовної давності, суд не може розглядати це питання в даному судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи, що захист порушеного права позивачів на приватизацію неможливо здійснити в іншій спосіб, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-3, 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 10, 11, 27, 59, 60, 78, 88, 137, 208, 209, 212-215, 360-7 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про визнання приватизація недійсною задовольнити.

Визнати недійсною приватизацію квартири АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності, яка вчинена 04 жовтня 2004 року від імені ОСОБА_9.

Виключити ОСОБА_9 з числа власників квартири АДРЕСА_1.

Відновити право ОСОБА_2 на безоплатну приватизацію житла відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішення може бути повністю або частково оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особам, які не були присутні під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Головуючий Радченко Е. А.