САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/4478/16-ц
Провадження № 2/206/671/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2017 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., Дубовик Г.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3 про припинення обтяження нерухомого майна ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, ПАТ «Державний ощадний банк України» про припинення обтяження щодо об'єкта нерухомого майна розташованого: АДРЕСА_1, здійсненого 04.06.2007 року Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області за заявою Дніпропетровського обласного державного нотаріального архіву на підставі повідомлення б/н 11.05.1994 року з Ощадбанку №8420.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він після смерті матері успадкував домоволодіння АДРЕСА_1, яке остання в свою чергу успадкувала після смерті батька ОСОБА_5 При зверненні до нотаріуса за оформленням спадкових прав на дане домоволодіння, з'ясувалось, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна мається запис про обтяження домоволодіння, який здійснений 04.06.2007 року Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області на підставі повідомлення б/н 11.05.1994 року з Ощадбанку №8420 щодо власника - ОСОБА_6 Вважає, що підстави за якими внесено спірний запис до реєстру про обтяження на нерухоме майно є не підтвердженим, оскільки кредитні кошти ОСОБА_6 банку повернув та його зобов'язання за кредитним договором не забезпечувалось іпотекою (заставою) нерухомого майна у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1, яке за життя належало його діду ОСОБА_5 У зв'язку з чим, заборона щодо відчуження підлягає скасуванню, оскільки підстав для накладення заборони на майно померлого немає, а він як особа, що прийняла спадщину позбавлений права оформити належне йому право власності на спадкове майно.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що жодної інформації, щодо підстав для внесення інформації про обтяження об'єкту нерухомого майна банк надати не має можливості. Ті відомості, що між ОСОБА_7 та банком укладались кредитні договори та в забезпечення виконання зобов'язань за якими передавалось нерухоме майно у банку також відсутні. Вважав,що не має підстав для задоволення вимог позивача.

Відповідач Державний нотаріальний архів у Дніпропетровській області надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника, заперечень проти позову не мав.

Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні вважав заяву необґрунтованою.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Як встановлено судом та убачається з матеріалів справи, що власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.04.1971 року виданого Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою реєстр №1668, зареєстрованого КП «ДМБТІ» ДОР 25.05.1971 року та записаного в реєстрову книгу №25 за реєстровим №88 є ОСОБА_5 (а.с.7-8).

Також, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки за вищезазначеною адресою, яка йому була передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю (а.с.9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с.11).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_5, була його дочка ОСОБА_8, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією спадкової справи №507/2010, заведеної після смерті ОСОБА_5

Спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8 є її чоловік ОСОБА_3 та її син, ОСОБА_2, що підтверджується копією спадкової справи №174/2011, заведеної після смерті ОСОБА_8

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При зверненні спадкоємців до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 на спадкове майно, що вона прийняла після смерті ОСОБА_5 у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 за запитом державного нотаріуса було виявлено, наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису обтяження щодо об'єкта нерухомого майна розташованого: АДРЕСА_1, здійсненого 04.06.2007 року Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області за заявою Дніпропетровського обласного державного нотаріального архіву на підставі повідомлення б/н 11.05.1994 року з Ощадбанку №8420, щодо власника - ОСОБА_6 (а.с.13).

Відповідно до листа територіального відокремленого безбалансового відділення №10003/0422 філії - Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» №4/596-1515 від 15.10.2013р. ОСОБА_6 у повному обсязі виконані умови кредитного договору б/н від 11.05.1994р. Виконання зобов'язання ОСОБА_6 за кредитним договором, укладеним 11.05.1994р. іпотекою (заставою) нерухомого майна, а саме: будинку №1 та/або земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 - не забезпечувалося, дані про вказане майно до Державного реєстру іпотек не вносилися. У банку відсутні будь-які претензії майнового та фінансового характеру до ОСОБА_6 (а.с.14).

В своєму листі Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області №647/01-21 від 14.07.2017 року повідомив, що надання копії повідомлення Ощадбанк №8420 від 11.05.1994 року та будь-яка інформація відносно підстави для накладення заборони до державного нотаріального архіву на зберігання не передавалась (а.с.209).

На звернення позивача з заявою про зняття заборони за реєстраційним номером обтяження 5064770, Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області повідомив в своїй відповіді за №259/01-21 від 22.09.2016 року повідомив, що повноважень для накладення та зняття заборони у державного нотаріально архіву немає (а.с.46).

Наявність вищезазначеного запису про обтяження, позбавляє спадкоємців, зокрема позивача права на оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_8

За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Стаття друга Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), передбачалось, що на посаду державного реєстратора прав на нерухоме майно може бути призначена особа з вищою юридичною освітою, яка пройшла стажування в органах державної реєстрації прав протягом шести місяців, склала кваліфікаційний іспит, отримала свідоцтво державного реєстратора прав та печатку встановленого зразка . У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно Іструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України №20/15 від 03.03.2004р., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (внесення запису про обтяження спірного нерухомого майна), нотаріус за місцем розташування житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна та земельної ділянки, а також за місцем державної реєстрації транспортного засобу або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону щодо відчуження цього майна (майнових прав на нерухоме майно): 1) за повідомленням установи банку чи іншої юридичної особи про видачу фізичній особі позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю житлового будинку, квартири; 2) при посвідченні договору застави (іпотеки) житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки (майнових прав на нерухоме майно), а також транспортного засобу, що підлягає державній реєстрації, якщо це передбачено договором; 3) при посвідченні договору довічного утримання (догляду); 4) за повідомленням іпотекодержателя, якщо предметом іпотеки є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено; 5) при видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям фізичної особи, оголошеної померлою (строком на п'ять років); 6) при одержанні повідомлення про смерть одного з подружжя, які за життя склали спільний заповіт подружжя; 7) при посвідченні спадкового договору; 8) у всіх інших випадках, передбачених законом.

Так, судом не встановлено наявності у ОСОБА_5 кредитних зобов'язань перед ПАТ "Ощадбанк", які б могли бути підставою для здійснення обтяження належного йому майна у вигляді домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1

Відповідачами в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне.

З копії довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що об'єктом обтяження є будинок АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_6

Однак, відповідно до довідки КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» №12258 від 12.09.2017 єдиним власником вищезазначеного домоволодіння в період з 25.05.1971 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (по день смерті) був ОСОБА_5

Право власності на спірне домоволодіння за вищезазначений період за ОСОБА_6 ніколи не реєструвалось.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що підстав для обтяження Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області на підставі повідомлення банку об'єкту нерухомого майна розташованого: АДРЕСА_1, будинок, земельна ділянка,1, власником якого є ОСОБА_5 не було, а тому дане обтяження підлягає припиненню.

До того ж, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача в частині не визнання позовних вимог, оскільки вони не спростовують висновків суду та вжиті позивачем позасудові заходи для припинення обтяження спірного майна не принесли своїх результатів, що підтверджується листом про відмову Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області у знятті заборони, тому його право може бути захищено лише в судовому порядку.

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені ним на сплату судового збору в розмірі 551,20 грн., з кожного по 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Припинити обтяження щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, здійсненого 04.06.2007 року Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області на підставі повідомлення б/н 11.05.1994 року з Ощадбанку №8420, об'єкт обтяження будинок АДРЕСА_1

Стягнути з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн., з кожного по 275,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. В. Зайченко