АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3827/17 Справа № 188/1598/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Полубан М. П. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння та поділ спільного майна, що є спільною сумісною власністю подружжя

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом, який вточнила та просила витребувати майно: електромясорубка (2005 р.)- 1200 грн.; мультиварка (2015 р.) - 1000 грн. , обігрівач УФО (2013 р.) - 400 грн., електродуховка (2007 р.) - 300 грн.; коври (2005 р. - 300 грн. та 2007 р. -550 грн.) -850 грн.; посуд (сервізи 4 набора, стакани 2 набора, рюмки 2 набора, тарілки 1 набір) - 500 грн.; фен (2015 р.) -100 грн.; швейна машинка ножна - 400 грн.; міксер (2012 р.)- 90 грн. з чужого незаконного володіння, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за дане майно в розмірі 5 690 грн., визнати майно: пральна машинка " Самсунг" - 2012 р. вартістю 6.800 грн.; - автомобіль марки ФІАНТ 0008, ВАЗ, модель 21104 , р.н. НОМЕР_1, рік випуску - 2008 (шассі НОМЕР_2, серія та номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, колір чорний), вартістю 190 000 грн.; - холодильник "Атлант" 2012 р.- вартістю 4600 грн.; - кухонний гарнітур 2006 р.- вартістю 1400 грн.; - кухонний куток 2007 р. - вартістю 1000 грн.; - телевізор (плазмений ) 2011 р. - вартістю 3300 грн.; - телевізор (плазмений ) 2013 р. - вартістю 5500 грн.; - ноутбук 2012 р. - вартістю 3200 грн.; - мікрохвильова піч 2012 р. - вартістю 800 грн.; котел для обігріву будинку 2014 р. - вартістю 3300 грн.; - ванна 2014 р.- вартістю 1400 грн.; - пилосмок 2014 р. - вартістю 600 грн.; тюнер (один - 2007 р. - вартістю 300 грн. , другий 2012 р. - вартістю 350 грн.) загальна сума 650 грн. майном спільної сумісної власності подружжя, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну їй 1/2 частину вказаного майна в сумі - 106 275 грн. (а.с.а.с.3-4,35а-36).

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння та поді спільного майна, що є спільною власністю подружжя - задоволено частково.

Витребувано майно: електромясорубку (2005 р.) - 1200 грн.; мультиварку (2015 р.) - 1000 грн., обігрівач УФО (2013 р.) - 400 грн., електродуховку (2007 р.) - 300 грн.; коври (2005 р. - 300 грн. та 2007 р. -550 грн. ) -850 грн.; посуд (сервізи 4 набора, стакани 2 набора, рюмки 2 набора, тарілки 1 набор) - 500 грн. ; фен (2015 р. ) - 100 грн.; швейну машинку ножну - 400 грн.; міксер (2012 р.) - 90 грн. з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 .

Визнано, що майно: пральна машинка " Самсунг" - 2012 р. вартістю 6.800 грн.; автомобіль марки ФІАНТ 0008, ВАЗ, модель 21104, р.н. НОМЕР_1, рік випуску - 2008 (шассі НОМЕР_2, серія та номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, колір чорний ), вартістю 190 000 грн., - кухонний гарнітур 2006 р. - вартістю 1400 грн., кухонний куток 2007 р. - вартістю 1000 грн.; телевізор (плазмений ) 2011 р. - вартістю 3300 грн.; телевізор (плазмений) 2013 р. - вартістю 5500 грн.; ноутбук 2012 р. - вартістю 3200 грн., мікрохвильова піч 2012 р. - вартістю 800 грн.; ванна 2014 р. - вартістю 1400 грн.; пилосмок 2014 р. - вартістю 600 грн.; тюнер (один - 2007 р. - вартістю 300 грн., другий 2012 р. - вартістю 350 грн.) загальна сума 650 грн., є майном спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В іншій частині позовних вимог - відмовлено, також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.106-110).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та порушення судом норм матеріального та процесуального права, фактично просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог щодо витребування від нього майна, та ухвали в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про витребування майна (а.с.119-120).

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи, що апелянт фактично в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного рішення суду першої інстанції в цих межах. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом - не перевіряється.

Судом 1 інстанції встановлено, що сторони дійсно перебували у офіційно зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області було розірвано.

Згідно Акту проведення перевірки факту проживання складеного депутатом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 13 листопада 2015 року вбачається, що позивач проживала в АДРЕСА_1, але зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Актом депутата Миколаївської сільської ради від 17 листопада 2015 року зазначається, що власник будинку (ОСОБА_4 ) не допустив депутата зі свідками для опису майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КЗ "Павлоградське МБТІ" та свідоцтвом про право власності зазначається, що власником будинку в АДРЕСА_1 дійсно є ОСОБА_4.

В Акті державного виконавця від 25 грудня 2015 року зазначено, що при виїзді за місцем проживання боржника АДРЕСА_1, встановлено, що за даною адресою проживає власник ОСОБА_4, який на територію домоволодіння для проведення виконавчих дій його не допустив.

Задовольняючи позовні вимоги в частині витребування майна з чужого незаконного володіння у ОСОБА_4, суд 1 інстанції виходив з того, що майно, яке позивачка просить витребувати, є її особистою приватною власністю, знаходиться в будинку відповідача ОСОБА_4, який визнав зазначені обставини, але вважає, що спору з цього приводу немає.

Вказані висновки суду першої інстанції є обґрунтованими й відповідають нормам матеріального права.

Так, відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З матеріалів справи вбачається, що спірне майно, а саме, електром'ясорубка, мультиварка, обігрівач УФО, електродуховка, килими, посуд (сервізи 4 набора, стакани 2 набора, рюмки 2 набора, тарілки 1 набор), фен, швейна машинка ножна та міксер є особистою приватною власністю позивачки, знаходиться в будинку апелянта, що було ним визнано в судовому засіданні, а тому суд 1 інстанції обґрунтовано в цій частині задовольнив позовні вимоги й витребував спірне майно у апелянта.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд 1 інстанції в своєму рішенні не зазначив та не врахував, що спірним майном він не користується, хоча й не заперечує, що воно може знаходитися в його будинку, про що під час пояснень в судовому засідання зазначив, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначене спростовується матеріали справи, а саме, журналом судового засідання та звукозаписом судового засідання, з яких вбачається, що апелянт не зазначав, що спірне майно знаходиться в користуванні його сина, при цьому не заперечував, що воно дійсно знаходиться в його будинку (а.с. а.с. 91, 92-102). Належних та допустимих доказів щодо зазначених обставин на спростування висновків суду 1 інстанції апелянт в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції не вказав.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в оскаржуваній частині відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: