Справа № 304/670/17
Провадження № 2/304/264/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2017 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

при секретарі - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, який мотивують тим, що 23 листопада 2005 року помер їх чоловік та батько відповідно ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з будинку № 7 по вул. Б.Хмельницького в м. Перечин Закарпатської області. Оскільки вони прийняли спадщину за останнім, однак нотаріусом у оформленні такої їм було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок, тому просять позов задовольнити.

У судове засідання позивачі не зявилися, однак подали заяву, в якій просили розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 2005 року помер чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 013569, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 24 листопада 2005 року (а. с. 7, 8, 9).

Також з копії спадкової справи за № 120/2006, заведеної Перечинською державною нотаріальною конторою на майно померлого 23 листопада 2005 року ОСОБА_3 встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом оформили у встановленому законом порядку право на частину спадкового майна, а відтак вважаються такими, що прийняли спадщину у рівних частках (а. с. 41-52).

Крім цього встановлено, що згідно довідки Перечинської міської ради Закарпатської області ОСОБА_3, який помер 23 листопада 2005 року, був головою дворогосподарства № 7 по вул. Б.Хмельницького в м. Перечин Закарпатської області (а. с. 10).

Разом з цим, відповідно до повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 76/01-16 від 22 червня 2017 року позивачам було відмовлено у оформленні за спадкодавцем ОСОБА_3 у порядку спадкування будинку № 7 по вул.Б.Хмельницького в м. Перечин Закарпатської області, оскільки документ, що посвідчує право власності на такий, відсутній (а. с. 26).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Отже, враховуючи те, що позивачі набули право на спадщину за законом за спадкодавцем ОСОБА_3, інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину після смерті останнього, немає, відтак позивачі прийняли таку по 1/2 частині кожен. Оскільки у них існують перешкоди для оформлення спадкових прав на будинок у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 331, 1216-1218, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 174 ч. 4, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 23 листопада 2005 року, по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 7 по вул. Б.Хмельницького в м. Перечин Закарпатської області кожному.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_4