Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 428/6955/17
Провадження № 22ц/782/729/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Луганської В.М.,

суддів - Коновалової В. А., Карташова О.Ю.

за участю секретаря: Єгорової О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 вересня 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до виконуючого обовязки головного лікаря Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

встановила :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до виконуючого обовязки головного лікаря Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 вересня 2017 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до в.о. головного лікаря Луганського комунального закладу» Обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії закрито.

Не погодившись з даною ухвалою ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 вересня 2017 року в якій апелянт просить суд скасувати ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 вересня 2017 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, її вимоги стосуються цивільних відносин і підстав для закриття провадження по справі у суду не було.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявилася, про місце та час судового засідання повідомлена у визначеному законом порядку, на адресу апеляційного суду від неї надійшла заява про розгляд її апеляційної скарги без її участі.

Відповідач по справі повідомлений про місце та час судового засідання у визначеному законом порядку, в судовому засіданні інтереси відповідача представляв її представник ОСОБА_4, який апеляційну скаргу не визнав і вважає, що підстав для скасування ухвали суду не має.

Заслухавши осіб, які зявилися до судового засідання, доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Закриваючи провадження по справі суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а мають бути розглянуті за правилами КАС України. Суд дійшов такого висновку, виходячи з того, що відповідно до ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що оскарження рішень, дії чи бездіяльності розпорядників інформації віднесено до компетенції вищого органу або суду. Оскарження рішень, дії чи бездіяльності розпорядників інформації здійснюється відповідно до норм КАС України.

Колегія суддів судової палати вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

Як вбачається із тексту позовної заяви ОСОБА_2 вона оскаржує дії в.о. головного лікаря Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_3 у звязку з тим, що відповідачем необґрунтовано відмовлено у надання інформації стосовно її запиту, який було направлено відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Із запиту ОСОБА_2, який адресовано головному лікарю Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» вбачається, що ОСОБА_2 просить надати відповіді на її питання відповідно до Закону України «Про звернення громадян» і ця інформація стосується її особисто.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено поняття публічної інформації як відображеної та задокументованої будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформації, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Як встановлено ч. 1 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, з огляду на наведені законодавчі приписи, можна виділити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Проте, суд першої інстанції не перевірив та не зясував чи запит позивача стосувався відомостей, що вже зафіксовані в офіційному документі, створеному в процесі здійснення відповідачем своєї діяльності чи просить надати відповіді на поставлені нею питання у запиті відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Так, відповідно до ст. 2 Закону України "Про звернення громадян" законодавство України про звернення громадян включає цей закон та інші акти законодавства, що видаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом ст. 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), скарги і заяви (клопотання) й останніми є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Статтею 5 вищевказаного Закону встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Враховуючи наведене, запит ОСОБА_2 є заявою у розумінні Закону України «Про звернення громадян», то позовна заява позивача підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на розяснення, які містяться у розділі 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 29.09.2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» згідно якихсудам потрібно мати на увазі, що Закон № 2939-VI передбачає два види інформаційних відносин, на які його положення не поширюються: відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій та відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України є підставою для скасування ухвали з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 вересня 2017 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження судового розгляду

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Cудді: