ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1706/17
Провадження № 2/636/1241/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
в складі:головуючого - судді Гуменного З.І.,
за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,1083 га (рілля), розташовану на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 03.06.2016р.

Позивач в заяві вказав, що його матері - ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 5,1083 га (рілля), розташована на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області. Для оформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса, який повідомив, що на даний момент він може здійснити оформлення спадщини лише на ? частку земельної ділянки, оскільки за законом батько позивача - ОСОБА_2, фактично також є спадкоємцем. ОСОБА_1 зазначає у позові, що хоча його батьки офіційно перебували в шлюбі та були зареєстровані за одним місцем проживання, однак, ще до смерті матері між нею та батьком впродовж 17 років (з 2000 року) шлюбні відносини були фактично припинені. Факт окремого проживання підтверджується відповідним актом. Оскільки на момент придбання матірю у 2003 році земельної ділянки, шлюбні відносини між нею та відповідачем були фактично припинені у 2000 році та спільне господарство не велось, позивач вважає, що його батько не має права на успадкування частки земельної ділянки. Крім цього, сам відповідач не заперечує щодо того, щоб ОСОБА_1 оформив спадщину на себе.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог (а.с. 35).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав заяву про відсутність заперечень проти позовних вимог, в якій просив розглядати справу без його участі (а.с. 36).

Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню як такі, що знайшли своє повне підтвердження з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

01 червня 2016 року у м. Харкові померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ВЛ № 548160, виданим виконавчим комітетом Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 13).

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,1083 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Базаліївської сільської ради, Чугуївського району, Харківської області, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 060286 від 13.10.2003 року (а.с. 8-9).

Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємцями першої черги померлої ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_2 (а.с. 12) та син ОСОБА_1, факт родинних відносин між померлою та сином підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії І-ВЛ №344815, виданим Базаліївською сільською радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 7).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно акту від 10.04.2017 року та інформації № 58 від 10.04.2017 року, затверджених в.о. старости ОСОБА_4, чоловік померлої фактично не проживав з нею з 2000 року (а.с. 14-15).

Відповідач по справі ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій підтвердив, що на спадкове майно своєї померлої дружини він претендує, з позовними вимогами повністю погоджується (а.с. 26).

Частиною 1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Пленум Верховного суду України у своїй Постанові за №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про виникнення у позивача права на спадкування за законом і тому є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, який народився 29 квітня 1997 року у с. Базаліївка Чугуївського району Харківської області, право власності на земельну ділянку площею 5,1083 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №060286 від 13.10.2003 року,в порядку спадкування за законом після смерті 01 червня 2016 року матері ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя