Провадження№2/235/2243/17
Справа №235/4938/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі - Долгопольської А.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про продовження судом строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради про продовження судом строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 17.04.1989 року помер її батько ОСОБА_4 , 23.08.2002 року помер її рідний брат ОСОБА_5, а 23.10.2002 року померла її мати ОСОБА_6 Після смерті матері ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді земельної частки ( паю), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку ділянку (пай) серії ДН № 0105901. В березні 2017 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку пропуском шестимісячного строку , необхідного для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Просить продовжити їй строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 23.11.2002 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Пояснив, що раніше з , по закінченню шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, позивачка не бажала приймати спадщину, оскільки між нею та її сестрою була домовленість про те, що спадщину прийме остання. Також з 14.05.2003 року по 27.05.2003 року позивачка перебувала на лікарняному ця обставина може бути визнана як поважною причиною пропуску шестимісячного строку, необхідного для прийняття спадщини.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Покровського району в судове засідання не зявився, просив справу слухати без участі представника. ( а. с. 35-36).

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 23.11.2002 року померла мати позивачки ОСОБА_6 ( а. с. 7,8 , 19).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки ( паю), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Мічуріна розміром 6,1 в умовних кадастрових гектарах , що підтверджено сертифікатом на право на земельну частку ( пай).

14 березня 2017 року позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2017 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що спадкоємцем пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а в довідці, виданої ОСОБА_3 сільською радою Покровського району вказано, що спадкодавець була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 з онуком ОСОБА_7 ( а. . 15).

Судом не встановлено інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6, померлої 23.11.2002 року.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка в період з 14.05.2003 року по 27.05.2003 року дійсно перебувала на лікарняному. ( а.с. 26,27).

Згідно довідки, виданої ОСОБА_3 сільською радою Покровського району вказано, що спадкодавець ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 з онуком ОСОБА_7І.( а.с. 21).

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оглошується померлою.

Згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право»застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР ).

Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК ).

Як вбачається з матеріалів справи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по двом причинам: у звязку з пропуском шестимісячного строку ,необхідного для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та у зв»язку з недостатністю документів необхідних для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачка надала медичні документи, підтверджуючі факт перебування її на лікарняному в період з 14.05.2003 року по 27.05.2003 року ( а. с. 26,27).

Проте, представником позивача в судовому засіданні пояснено, що бажання приймати спадщину у позивачки виникло в березні 2017 року, оскільки раніше вона не мала намір оформлювати свої спадкові права, а між нею та її рідною сестрою була домовленість про те, що спадщину буде приймати саме її рідна сестра.

Відповідно до п. 24 вищезазначеної Постанови вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи №6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п. 1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місце відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

При прийнятті рішення суд також враховує пояснення представника позивача в судовому засіданні про те, що позивачка ОСОБА_2 по закінчення шестимісячного строку не бажала приймати спадщину, яка відкрилась після смерті її матері, оскільки домовилась зі своєю рідною сестрою, про те, що саме сестра звернеться до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадкових прав.

Згідно з п. п. 3.3-3.5 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Пунктами 3.15, 3.16 Порядку передбачено, що якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, враховуючи пояснення представника позивача в судовому засіданні про те, що позивачка по закінченню шестимісячного строку сама не мала намір оформляти свої спадкові права , а між нею та її рідною сестрою була домовленість про те, що спадщину прийме саме сестра , і вказану обставину суд розцінює як підтвердження позивачкою своєї відмови від спадщини, що узгоджується з нормами ч. 1 ст. 1272 ЦК України, незважаючи на відсутність нотаріально посвідченої відмови ,суд приходить до висновку про недоведеність позивачем поважності причин пропуску шестимісячного строку, звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, починаючи з дня відкриття спадщини з 23.10.2002 року по березень 2017 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про продовження судом строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: