Справа №487/4736/15-ц 27.09.2017 27.09.2017 27.09.2017
Провадження №22-ц/784/1675/17
Справа № 487/4736/15-ц Головуючий у 1-ї інстанції Біцюк А.В.
Провадження 22-ц/784/1675/17 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

27 вересня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Лівшенком О.С.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2017 року

за її позовом

до ОСОБА_4,

третя особа - Адміністрація Заводського району Миколаївської міської ради

(далі - Адміністрація Заводського району),

про усунення перешкод у користуванні власністю,

В С Т А Н О В И Л А:

23 червня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа - Адміністрація Заводського району. У подальшому його уточнила, зменшивши розмір позовних вимог, та просила про зобов'язання відповідача змінити напрямок відкривання вхідних дверей у приміщенні 14-4, що розташовано у житловому будинку літ. «Г» по АДРЕСА_1, і належить ОСОБА_4 на праві власності, на протилежний від існуючого.

Позивачка зазначала, що їй на праві власності належало 15/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, а відповідачу по справі, на праві власності з 24 травня 2012 року належить 13/100 частин вказаного домоволодіння.

Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 28 вересня 2012 року, належні їй частини домоволодіння виділені в окремий адрес та ним надана нова адреса: АДРЕСА_1.

В подальшому, при проведенні відповідачем як новим власником капітального ремонту в належній йому частині домоволодіння, у її кімнаті утворився прогин та тріщини на стіні і стелі, оскільки капітальна стіна житлового будинку літ. «А», в якому розташовано її житло, є одночасно внутрішньої стіною прибудови літ. «Г?» до будинку літ. «Г», в якому розташовані належні ОСОБА_4 приміщення.

Крім того, відповідач ОСОБА_4, заклав вхідні двері до його житла, розташовані у приміщенні літ. 14-1, та став використовувати в якості вхідних дверей - двері, які ведуть до його приміщення літ.14-4, що прикріплені до капітальної стіни її будинку, та відкриваються в бік її віконного прорізу, у зв'язку з чим її приміщення позбавлені освітлення, та руйнуються стіна належного їй будинку.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії по закладенню ніші в капітальній стіні її будинку, стягнення вартості відновлювальних робіт та відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду за заявою позивачки.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким її вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, за рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28 вересня 2012 року за №1015 «Про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому міської ради», частині домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд по АДРЕСА_1, яка належала позивачці ОСОБА_2 надано нову адресу: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.8).

В подальшому, 7 листопада 2012 року ОСОБА_2 отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, відповідно до якого вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку за літ. «А», загальною площею 77,1кв.м, житловою площею 58,8кв.м., з господарською будівлею та огорожею (т. 1 а.с.13).

За технічним паспортом вищезазначене нерухоме майно, що належить позивачці, позначене як: будинок літ. «А» (раніше «А?»), та складається з наступних приміщень: літ. 1-1 - кухня, літ. 1-2 - коридор, літ. 1-3 - житлова, літ. 1- 4 - житлова, літ. 1-5 - коридор - кухня, літ. 1-6 - житлова, літ. 1-7 - житлова, літ. 1-8 - санвузол (т.1 а.с.18-27, 69-70).

В той же час, з 24 травня 2012 року відповідачу ОСОБА_4 належить 13/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається, в тому числі із приміщень, що розташовані в житловому будинку літ. «Г» (з добудовою літ. «Г?») і позначені літерами 14-1, 14-2, 14-3 та 14-4. Приміщення літ. 14-4 примикає до житлового будинку позивачки літ. «А» і однією з його внутрішніх стін є капітальна стіна будинку позивачки (т.1 а.с.18-27, 41-53).

На момент набуття права власності відповідачем ОСОБА_4, попередній власник в належному йому будинку користувався вхідними дверима, що знаходилися у приміщенні літ.14-1, і додатковим входом, що був ним зроблений у приміщенні літ. 14-4 (т.1 а.с.21).

В подальшому відповідачем зроблена реконструкція нерухомого майна за згодою компетентних органів, внаслідок чого, ним проведена заміна дерев'яних дверей на металеві в приміщенні літ.14-4, яке є основним входом до належного йому житла, а дверний прохід, що був розташований до приміщення літ.14-1, закладено, та в ньому зроблена ванна кімната (т.1 а.с.28, 41-53, 82-100)

За висновком експерта №125-099 від 14 лютого 2017 року встановлено, що відкриття дверних полотен проводиться з приміщення 14-4 назовні у внутрішню дворову територію вбік зовнішньої стіни частини будинку АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, де розташований віконний проріз (т.1 а.с.178-184).

На даний час на віконному прорізі позивачкою встановлена зовнішня металева решітка (т.1 а.с.197, 199, 201).

Посилаючись на те, що металеві вхідні двері, які замінені відповідачем на вході до його будинку, затемняють освітлення у приміщенні позивачки, та руйнують стіну належного їй будинку, ОСОБА_2 просила усунути перешкоди шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_4 змінити напрямок відкривання належних йому вхідних дверей у приміщенні 14-4, на протилежний від існуючого.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і є непорушним.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 319 та ч. 1 ст. 321 ЦК України власник володіє своїм майном на власний розсуд, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном.

Тобто за позовом громадянина таке рішення може бути ухвалено тільки на підставі статті 391 ЦК України в разі доведеності ним відповідно до вимог частини 3 статті 10 ЦПК України факту створення йому перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод в інший спосіб.

Разом з тим, такого факту позивачкою у судових засіданнях не доведено та належними доказами не підтверджено, в тому числі не надано доказів стосовно того, що вхідними дверима, що були встановлені у законний спосіб, ще попереднім власником, затемняється віконний проріз у приміщення туалету, який був додатково влаштований позивачкою, а також руйнується стіна будинку літ. «А». Навпаки, висновком судової експертизи визначено, що встановити причини деяких руйнувань у приміщеннях, що належать позивачці, неможливо (т.1 а.с.183-184).

За такого, суд першої інстанції вірно виходив з того, що стаття 391 ЦК України, якою фактично керувалася позивачка, не передбачає можливість задоволення вимоги сусіднього власника до іншого в будь-який спосіб, а тільки в спосіб, за яким усуваються перешкоди, і то у визначених законом випадках.

При цьому, місцевий суд обґрунтовано виходив з того, що вхідні двері встановлені законно, не перебувають в постійно відкритому виді, а зміна відкриття існуючого напрямку може привести до незручностей при виході із квартири відповідача, так як ширина їх відкриття буде обмежена встановленою позивачкою огорожею.

Такі обставини підтверджені змістом рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 16 березня 2015 року, яким встановлено, що огорожа, яка зроблена ОСОБА_2 фактично перекрила вхід до вхідних дверей у будинок позивача та була встановлена з порушенням Правил пожежної безпеки в Україні.

Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності доказів та обґрунтування порушених прав позивачки, а також можливість їх поновлення у спосіб зміни напрямку відкриття вхідних дверей відповідачем.

Отже, враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм процесуального і матеріального права та немає підстав для його скасування.

Тлумачення апелянтом норм протипожежної безпеки щодо розміщення евакуаційних виходів та напрямків відкриття дверей із житлових помешкань, не може бути підставою для задоволення позовних вимог при відсутності доведення наявності порушень прав власності.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча

Судді