Справа № 310/6128/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

04 травня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дністрян О.М.,

при секретарі Буюклинській К.О., Гоноболіної О.І.,

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и в :

12.06.2013р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28 листопада 2007 року ОСОБА_4 28.11.2007 року отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29.03.2013 року має заборгованість у сумі 46263,71 грн., яка складається з: 13665,06 грн. заборгованість за кредитом; 27362,88 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2556,55 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 2179,22 гри. штраф (процентна складова). Просили суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 46263,71 грн. за кредитним договором № б/н від 28.11.2007 року та судові витрати у розмірі 462,64 грн.

В ході судового розгляду після скасування заочного рішення по справі позовні вимоги були уточнені, посилаючись на необхідність обгрунтування вимог щодо стягнення комісії за договором банківського рахунку від 28.11.2007 р.. Так, за договором банківського рахунку від 28.11.2007 р. нараховується комісія: комісія за обслуговування основної платіжної карти, нараховується щорічно, розмір комісії з 25.12.2007 р. складав 375 грн. на рік, з 25.12.2009 р. - 500 грн. на рік; комісія за несвоєчасне внесення мінімального щомісячного платежу нараховується 1 раз у місяць за умови несвоєчасного внесення мінімального щомісячного платежу більш ніж на 5 днів і сума простроченого платежу більша за 50 грн., розмір комісії складає 1% від суми заборгованості в останній день звітного місяця, але не менше 50 грн.. За положень п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право змінювати тарифи в односторонньому порядку. Порушення ОСОБА_4 зобов'язань за договором банківського рахунку від 28.11.2007р. підтверджується: випискою за картковим рахунком ОСОБА_4, якому відповідає платіжна картка 4149 6253 2313 7529; розрахунком заборгованості за договором банківського рахунку від 28.11.2007 р.. Станом на 29.03.2013 р. борг відповідача за договором банківського рахунку від 28.11.2007 р. складає 46263,72 грн.: 13665,06 грн. неповернутий кредит; 27362,88 грн. проценти за користування кредитом; 2556,55 гривень комісія; 2679,23 грн. штраф (500 грн. + ((13665,06грн.+27362,88грн.+2556,55грн.)*5%/100%)).

Просили суд стягнути з відповідача на їх користь борг станом на 29.03.2013р. за договором банківського рахунку від 28.11.2007 р. в сумі 46262,72 грн. та понесені судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 (довіреність № 5901-К-0 від 21.10.2016р.) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що 28.11.2007р. був укладений договір, відповідач отримав платіжну картку, почав користуватися кредитним лімітом, який з 24.12.2007р. був 7000 грн., а потім збільшений до 14000 грн.. Строк дії картки до 12/2010, тому повинен був повернути кредит до 31.12.2010 р., що слідує з п.5.4. розділу II «Правил користування платіжною карткою» Умов та Правил надання банківських послуг, а саме, строк погашення по кредиту по платіжним картам без встановленого мінімального обовязкового платежу проводиться у такому порядку: строк погашення процентів по кредиту щомісяця за попередній місяць; строк погашення кредиту У повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті (в полі MONTH). Таким чином, перебіг строку позовної давності за вимогами позивача починається, за правилами ст. 253 ЦК України, з 01.01.2011 р. і закінчується 01.01.2014 р., банк звернувся з позовом до суду 07.06.2013 р., тобто в межах строку позовної давності, тому посилання представника відповідача на пропуск ними строку позовної давності є необгрунтованими. Крім того, представник позивача зазначив, що контррозрахунок складений представником відповідача без врахування положень ст.534 ЦК України, а саме, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. А всі платежі представники відповідача в своєму контррозрахунку відносять лише на сплату тіла кредиту, в той час за договором від 28.11.2007р. передбачено сплату процентів за користування кредитом та комісію. В першу чергу платежі мають йти на сплату процентів і комісії, лише після цього сплачується сам кредит. Також зазначив, що Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною договору від 28.11.2007 р.. До них приєднався відповідач своєю заявою від 28.11.2017 р., тому безпідставними є твердження представників відповідача про те, що Умови та Правила надання банківських послуг не є складовою договору, так як у них відсутній підпис відповідача. Укладений з відповідачем 28.11.2007 р. договір має форму договору приєднання. Порядок укладання договору приєднання регламентується положеннями ст.634 ЦК України. За положень цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту 11940,92 грн. та процентів за користування 2247,51 грн., крім того, допитаний за його клопотанням як свідок, пояснив, що звернувся у відділення банку за отриманням кредитної картки, у нього перевірили паспорт, він заповнив та підписав анкету, також представник банку розяснила йому, що протягом місяця він може користуватися коштами, а якщо не має можливості повернути протягом місяця то необхідно внести проценти, скільки саме процентів вона називала, але він зараз не памятає, яка відповідальність за те що не буде взагалі нічого повертати він не знав. Коли заповнював анкету він її читав, але те що дрібним шрифтом він не бачив. Після того йому дали у банку ще якісь папірці, а через два тижні він отримав платіжну картку і почав нею користуватися, брав та повертав грошові кошти, оскільки на той час у нього була робота, а потім сталися життєві обставини і він більше сплачував кошти. Він не відмовляється від повернення цих коштів, але не таку суму.

Представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (довіреність НАІ № 821964 від 11.05.2016р.) у судовому засідання позовні вимоги визнали частково та пояснили, що відповідач користувався кредитною карткою з 25.12.2007р. по 31.12.2008р. і за цей період борг за тілом кредиту складає 11940,92 грн., це підтверджується їх контррозрахунком заборгованості за тілом кредиту складеним на підставі виписки за картковим рахунком 4149…7529 ОСОБА_4 за період з 15.05.2000р. по 15.06.2016р. наданої банком. Різниця між сумою боргу вказаною банком та дійсною сумою заборгованості складає 1724,14 грн. і є відсотком за користування кредитним лімітом, що також підтверджується випискою за картковим рахунком за період з 15.05.2000р. по 15.06.2016р.. Також вони не погоджуються із сумою заборгованості по відсоткам, оскільки процент був нарахований на суму тіла кредиту, яка у собі вже містила заборгованість за відсотками; сума 27 362,88 грн. містить проценти за користування кредитом (щомісячні платежі), позовна давність щодо стягнення яких вже спливла, оскільки щомісячними платежами у даному випадку виступає щомісячна сплата відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % щомісяця (це слідує з анкети-заяви від 28.11.2007р.), ОСОБА_4 почав користуватись карткою 25.12.2007р., термін дії картки до 31.12.10р.. Із закінченням строку дії картки припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом з тим виникає грошове зобовязання із повернення кредитних коштів у повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, тому нарахування відсотків (щомісячних платежів) відбувається у межах терміну дії картки, тобто до 31.12.10р., а стягнення заборгованості за щомісячними платежами повинно відбуватись в межах позовної давності 3 роки, за таких підстав, на час звернення з позовом до суду стягненню підлягають відсотки за період з 13.05.10р. по 51.12.10р. (що дорівнює 229 дням). Заборгованість за тілом кредиту з 31.12.2008р. не змінювалась і складає 11 940, 92 грн.. Розрахунок заборгованості по відсоткам за користування кредитом: 2,5% на місяць із розрахунку 365 днів на рік означає 2,5% х 12 місяців = 30% на рік. Заборгованість по відсоткам: 11940,92 грн. х 30 х 229 днів /365/100 = 2247,51 грн.. Тому вважають, що сума відсотків за користування кредитом, щодо якої не сплинув строк позовної давності складає 2247,51 грн.. За таких підстав просили суд застосувати позовну давність до заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості по відсотках та відмовити у стягненні заборгованості по відсотках у розмірі 25115,37 грн. (27362,88 грн. 2247,51 грн.). Щодо суми заборгованості по комісії та штрафу зазначили, що анкета-заява від 28.11.2007р. не містить ніяких умов про штрафні санкції та комісії, такі умови містяться лише в Умовах та правилах надання банківських послуг, які додані банком до позовної заяви, але відповідач ОСОБА_4 їх не підписував та не погоджувався, був ознайомлений з умовами, викладеними лише в анкеті-заяві від 28.11.2007р.. За таких підстав визнали позов частково в сумі 14188,43 грн., що складається тіла кредиту 11940,92 грн. та процентів за користування 2247,51 грн., в задоволенні інших позовних вимог просили відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору ( ч.1 ст. 634 ЦК України).

Судом встановлено, що 28 листопада 2007 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про видачу кредитної картки з бажаним лімітом 7000 грн. зі сплатою 2,5% на місяць, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає договір про надання банківських послуг ( а.с.9-13, 177-178).

Згідно змісту вказаної заяви, підписаною ОСОБА_5, останній зазначив, що ознайомився і згоден із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому у письмовому вигляді. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування.

Також ОСОБА_4 24.12.2007р. була видана кредитна картка, строк дії якої закінчувався в останній день грудня 2010 року (а.с. 9, 94,178, 210).

Пунктом 3.2. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Аналогічне положення також міститься у тексті заяви ОСОБА_4 про надання кредитних коштів

Пунктами 3.1; 3.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг Банк відкриває клієнту картковий рахунок, видає клієнту картку, його вид і строк дії визначені в Заяві і памятку клієнта, підписанням яких клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата відкриття карткового рахунку, зазначена в розділі «відмітки Банку» заяви.

Підписання даного договору являється прямою і безумовною згодою держателя платіжної картки відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Погашення кредиту поповнення карткового рахунку держателя здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх Банком на картковий рахунок, а також шляхом договірного списання з інших рахунків клієнта (п.5.2 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг).

Строки і порядок погашення кредиту (кредитного ліміту) по платіжній картці з установленим мінімальним обовязковим платежем наведений в памятці клієнта, яка являється невідємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, і часткою заборгованості по кредиту. Строк погашення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці (п.5.3, 5.4 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг).

За користування кредитом Банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами із розрахунку 360 календарних днів на рік (п.5.5 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг).

За несвоєчасне виконання боргових зобовязань держатель сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розмір якої визначається Тарифами (п.5.6 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг).

За положенням п.3.1.1, 3.1.3 розділу ІІ «Правил користування платіжною карткою» строк дії картки зазначено на лицьовій стороні карти (місяць та рік). Карта дійсна до останнього календарного дня, зазначеного місяця. По закінченню строку дії картка подовжується Банком на новий строк шляхом надання клієнту нової картки з новим строком дії, за умови, що раніше не надійшло письмова заява Держателя картки про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності на рахунку грошових коштів.

Відповідно до памятки клієнта розмір щомісячних платежів на погашення кредиту (в тому числі і плата за користування кредитними коштами) становить 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа наступного місяця (а.с.210).

Як вбачається із витягу по особовому рахунку ОСОБА_4 (а.с.6-8, 48-58, 176), банк 25.12.2007 року відкрив картковий рахунок на його імя, встановив кредитний ліміт на 6 695 грн., який у жовтні 2008 року був збільшений до 13 729,95 грн. На виконання умов договору позичальник ОСОБА_4 періодично вносив платежі на погашення кредитної заборгованості, останній платіж на погашення заборгованості за кредитом був здійснений позичальником 27.12.2008 року на суму 1 205,00 грн.. Станом на 29.03.2013 року заборгованість за договором становить 46263,72 грн., із яких: 13 665,06 грн. за тілом кредиту, 27362,88 грн. за відсотками, 2556,55 грн. за комісією, 2679,23 грн. за штрафами.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до пункту 6.6 Умов і правил боржник зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку (яка включає проценти за користування кредитом, у тому числі за користування простроченим кредитом та овердрафтом, плату за випуск/обслуговування платіжної картки, інші комісії та штрафні санкції).

Як вбачається із наданого банком розрахунку, станом на 29.03.2013 року на 13665,06 грн. суму залишку неповернутого тіла кредиту банком нараховано 27362,88 грн. відсотків за користування кредитом, 2556,55 грн. комісії (50,00 грн. нарахованої та 2506,55 грн. простроченої), 2679,23 грн. штрафу (500 грн. + ((13665,06грн. + 27362,88грн. + 2556,55грн.) * 5% /100%) (а.с.8, 103-105).

Суд вважає, що вказані розрахунки відповідачем та його представниками не спростовані, оскільки при визначенні у контррозрахунку своєї суми заборгованості за тілом кредиту ними не враховані вимоги ст. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовими зобовязаннями, а також ними не враховані вищезазначені умови укладеного договору.

Також необґрунтованими суд вважає доводи представників відповідача щодо пропуску строку позовної давності за таких підстав.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою, кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України ), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 розділу ІІ Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на лицевій стороні картки і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH) .

Позивачем надано докази, а відповідачем та його представниками це не спростовувалося, отримання відповідачем на виконання договору про надання банківських послуг від 28.11.2007 року, кредитної картки № 4149 6253 2313 7529 зі строком дії до 31.12.2010 року (а.с.94).

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із вказаним позовом 12.06.2013 року (а.с.4).

Таким чином, доводи представників відповідача про сплив строку позовної давності не обґрунтовані.

В судовому засіданні було встановлено, що зобовязання відповідачем виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови укладеного договору.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем за договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості у розмірі 46263,72 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 462,63 грн. (платіжні доручення від 23.10.2012р., 18.02.2013р., 16.05.2013р. а.с.1-3).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, ч. 1 ст. 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк заборгованість станом на 29 березня 2013 року за договором від 28.11.2007 р. в сумі 46263,72 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 13665,06 грн., по процентам 27362,88 грн., по комісії 2556,55 грн., штрафу 2679,23 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у сумі 462,63 грн., а всього 46726,35 грн. (сорок шість тисяч сімсот двадцять шість) грн. 35 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6