Справа № 369/1146/16-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/3490/17 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 26 04.10.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, стягнення процентів за депозитними договорами, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:

у лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на свою користь проценти за депозитними договорами в сумі 27 067,94 доларів США, три відсотки річних в сумі 239 560,68 грн., у відшкодування моральної шкоди 46 500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03 грудня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області винесено рішення у справі № 369/8548/14-ц, провадження № 2/369/3494/14 за його позовом до відповідача про захист прав споживачів і стягнення грошових коштів, згідно з яким вирішено стягнути з відповідача на його користь 130 402,26 доларів США, що складається із сум заборгованості за укладеними договорами: № SAMDN8540 від 21.05.2012, № SAMDN9509 від 04.06.2013, № SAMDN5849 від 17.04.2012, за № SAMDN0749 від 08.08.2013, № SAMDNWFD від 06.02.2014, № SAMDNWFD400 від 09.12.2013, та за картковими рахунками (картка для виплат НОМЕР_1 і депозитна картка НОМЕР_2).

Вказане судове рішення набрало законної сили.

На момент розгляду справи триває виконавче провадження, яке було відкрито 20.10.2015 державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа № 369/8548/14-ц, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області. Відповідач судове рішення не виконав, борг Позивачу не сплатив.

Позивач нарахував проценти по депозитним вкладам за ставками, які передбачені умовами укладених договорів за період від останніх проведених банком нарахувань у відповідності до наданих до суду банківських виписок до дати подання до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог - по 20 вересня 2016 року. Крім цього, позивачем нараховано три проценти річних від простроченої суми депозиту на підставі ст. 625 ЦК України, як особливої міри відповідальності.

Так, за договором № SAMDN0749 (вклад «Стандарт на 12 мес.») від 08.08.2013 з урахуванням збільшення позовних вимог позивачем нараховано до стягнення процентів 13 973,71 доларів США (10 472,74 + 3500,97) та трьох процентів річних 126 296,85 грн. (94 458,10 + 31 838,75).

За договором № SAMDN5849 (вклад «Стандарт, 12 мес.») від 17.04.2012 нараховано відповідно - процентів 5 338,69 доларів США (3 988,01 + 1 350,68) та трьох процентів річних 48 253,03 грн. (35 969,57 + 12 283,46).

За договором № SAMDNWFD (вклад «СТАНДАРТ») від 06.02.2014 нараховано відповідно - процентів 3 686,29 доларів США (2 732,87 + 953,42) та трьох процентів річних 28 321,68 грн. (20 951,6 + 7 370,08).

За договором № SAMDN8540 (вклад «Депозит VIP») від 21.05.2012 нараховано відповідно - процентів 2 551,92 доларів США (1 903,06 + 648,32) та трьох процентів річних 23 060,63 грн. (17 164,57 + 5 896,06).

За договором № SAMDNWFD400 (вклад «Стандарт на 12 мес.») від 09.12.2013 нараховано відповідно - процентів 1 507,87 доларів США (1 129,68 + 378,19) та трьох процентів річних 13 628,47 грн. (10 189,10 + 3 439,37).

Всього позивач просив суд стягнути з відповідача проценти за депозитними договорами в сумі 27 067,94 доларів США та три відсотки річних в сумі 239 560,68 грн.

Крім цього, позивач зазначив, що результаті неповернення грошових коштів протягом тривалого часу винними діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, розмір якої позивачем визначено в сумі 46 500,00 грн., виходячи із вартості ліків, призначених лікарем, яка щомісяця складає близько 1550 грн., помножена на 30 місяців, необхідних на поновлення своїх прав в судовому порядку.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_3 проценти за депозитними договорами в сумі 27 057,94 доларів США (двадцять сім тисяч п'ятдесят сім доларів США 94 центи) та три проценти річних в сумі 239 560,66 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь держави судовий збір в сумі 8000 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2017 року заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» у своїй апеляційній скарзі просить заочне рішення скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги ту обставину, що депозитний договір № MDN0749 є розірваним з 04.08.2014 року, а депозитні договори:

№SAMDN8540,

№SAMDN5849,

№SAMDNWFD400

розірвані з 10.08.2014 року, у зв'язку з поданням позивачем відповідних заяв про повернення вкладу та розірвання договорів. У зв'язку із зазначеним, суд першої інстанції неправильно застосував положення ст. ст. 1058, 1061 ЦК України та дійшов помилкового висновку про те, що після закінчення терміну дії договору й уразі неналежного виконання його умов з банку на користь вкладника підлягають стягненню проценти за користування грошовим вкладом за процентною ставкою, передбаченою цим договором. Судом також не враховано роз'яснення Верховного Суду України по аналогічним справам, відповідно до якого стягнення відсотків за банківським вкладом після закінчення терміну дії договору, його розірвання можливе лише за ставкою «на вимогу». Крім того, вважають безпідставним одночасне стягнення з банку процентів за договором та застосування положень ст. 625 ЦК України щодо стягнення 3% річних на суму заборгованості зі сплати процентів.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В той же час, наведеним вимогам оскаржуване рішення відповідає не в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.08.2013 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 був укладений договір № SAMDN0749 (вклад «Стандарт на 12 міс.»), згідно з яким позивач розмістив в банку депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу 64800 доларів США, строк вкладу 12 місяців, процентна ставка 8,5% річних. Згідно з довідкою № 22895827 від 01.05.2014 і випискою від 15.08.2014 № 22895827, що були видані ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», залишок грошових коштів на депозитному рахунку позивача складав 64800,00 доларів США.

17.04.2012 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 був укладений договір № SAMDN5849 (вклад «Стандарт, 12 міс.»), згідно з яким позивач розмістив в банку депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу 25000 доларів США, строк вкладу 366 днів, процентна ставка 8,5% річних. Згідно з довідкою № 22895827 від 01.05.2014 і випискою від 15.08.2014 № 22895827, що були видані ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», залишок грошових коштів на депозитному рахунку позивача складав 26217,75 доларів США.

06.02.2014 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 був укладений договір № SAMDNWFD (вклад «Стандарт»), згідно з яким позивач розмістив в банку депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу 15000 доларів США, строк вкладу 366 днів, процентна ставка 10% річних. Згідно з довідкою № 22895827 від 01.05.2014 і випискою від 15.08.2014 № 22895827, що були видані ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», залишок грошових коштів на депозитному рахунку позивача складав 15127,40 доларів США.

21.05.2012 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 був укладений договір № SAMDN8540 (депозит VIP), згідно з яким позивач розмістив в банку депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу 12000 доларів США, строк вкладу 366 днів, процентна ставка 8,5% річних. Згідно з довідкою № 22895827 від 01.05.2014 і випискою від 15.08.2014 № 22895827, що були видані ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», залишок грошових коштів на депозитному рахунку позивача складав 13134,09 доларів США.

09.12.2013 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 був укладений договір № SAMDNWFD400 (вклад «Стандарт на 12 міс.»), згідно з яким позивач розмістив в банку депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу 7000 доларів США, строк вкладу 12 місяців, процентна ставка 10% річних. Згідно з довідкою № 22895827 від 01.05.2014 і випискою від 15.08.2014 № 22895827, що були видані ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», залишок грошових коштів на депозитному рахунку позивача складав 7000,00 доларів США.

04.08.2014 позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення вкладу за депозитним договором № SAMDN0749 від 08.08.2013.

04.08.2014 позивач звернувся до відповідача з заявою про розірвання з 10.08.2014 року депозитних договорів: від 21.05.2012 № SAMDN8540 (депозит VIP); від 04.06.2013 Приват-вклад, (рахунок НОМЕР_3); від 17.04.2012 № SAMDN5849 (СТАНДАРТ); від 06.02.2014 № SAMDNWFD (СТАНДАРТ); від 09.12.2013 № SAMDNWFD400 (СТАНДАРТ).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2014 року задоволено позов ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів і стягнення грошових коштів, стягнуто з Банку на користь позивача 130 402,26 доларів США. Вказане рішення набрало законної сили 29.05.2015 року.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлені факти, які не потребують доказування при розгляді даної справи згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, а саме, факт наявності договірних правовідносин між позивачем і відповідачем за договорами: № SAMDN8540 від 21.05.2012, № SAMDN5849 від 17.04.2012, за № SAMDN0749 від 08.08.2013, № SAMDNWFD від 06.02.2014, № SAMDNWFD400 від 09.12.2013, по яких нараховані проценти і три проценти річних за цією справою, а також факт наявності боргу відповідача перед позивачем за вказаними та іншими договорами в сумі 130 402,26 доларів США.

02.10.2015 Києво-Святошинським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист у цивільній справі № 369/8548/14-ц. 20.10.2015 Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 49002090 з виконання вказаного виконавчого листа, яке на момент розгляду справи триває, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

З огляду на наведене, судом першої інстанції вірно встановлено, що судове рішення у справі № 369/8548/14-ц відповідачем не виконано, а позивачу не повернуті відповідачем депозитні вклади із нарахованими процентами.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції вважав обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення процентів за користування депозитними коштами за тими процентними ставками, які були визначені депозитними договорами, за період від останніх проведених банком нарахувань процентів за договорами до дати подання до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, враховуючи наступне.

За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.

Закінчення строку дії договору в разі невиконання зобов'язань не припиняє зобов'язальні правовідносини, а трансформує їх в охоронні, що містять обов'язок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом.

При цьому згідно із частиною другою статті 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Договори банківського вкладу, укладені між сторонами, не містять визначеного розміру процентної ставки за користування грошовим вкладом у разі неналежного виконання зобов'язань за договором після закінчення терміну його дії.

Проте суд першої інстанції, задовольняючи позов у повному обсязі, положення частини першої статті 1058 та статті 1061 ЦК України у спірних правовідносинах застосував неправильно та дійшов помилкового висновку про те, що після закінчення терміну дії договорів й у разі неналежного виконання їх умов з банку на користь вкладника підлягають стягненню проценти за користування грошовим вкладом за процентними ставками, передбаченими цими договорами, не врахувавши, що договорами не визначено розмір ставки процентів за користування депозитом у разі закінчення терміну його дії та неналежного виконання грошового зобов'язання за ним. Суд безпідставно не застосував норму статті 1070 ЦК України та не врахував, що з банку підлягають стягненню проценти за процентною ставкою в розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу.

Аналогічні правові висновки були зроблені Верховним Судом України у постановах від 11.11.2015 року у справі № 6-1891цс15 та від 11.05.2016 року у справі № 6-338цс16.

Відповідно до змісту п. 11 Договорів, укладених між сторонами, вбачається наступне: «Если Вы требуете расторгнуть договор, а строк вклада еще не истек, Вам возвращается сума вклада. За неполный срок вклада проценты выплачиваются по ставке вклада «До востребования» с учетом п. 8 Договора, за фактическое количество дней, прошедших с даты оформления вклада или продления срока его до дня расторжения договора».

З огляду на вказане, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги в цій частині, у звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру процентів за депозитними вкладами, що підлягають до стягнення з Банку на користь позивача.

При цьому, колегією суддів зроблено наступний розрахунок.

За умовами п. 25 договору № SAMDN0749 (вклад «Стандарт на 12 мес.») від 08.08.2013 встановлено процентну ставку за вкладом 8,5% річних. Згідно з відомостями, що містяться в довідці № 22895827 від 01.05.2014 та банківській виписці за цим договором від 15.08.2014 № 22895827 відповідач востаннє нарахував проценти за депозитом 08.03.2014 р. Отже, правомірним є нарахування процентів за вказаним договором на суму вкладу 64 800 дол. США за період з 09.03.2014 по 20.09.2016 (за 926 днів) в сумі 13 973,71 доларів США, оскільки в даному випадку договір не був розірваний достроково.

За умовами договору № SAMDN5849 (вклад «Стандарт, 12 міс.» від 17.04.2012 встановлено процентну ставку за вкладом 8,5% річних. Згідно з відомостями, що містяться в довідці № 22895827 від 01.05.2014 та банківській виписці за цим договором від 15.08.2014 № 22895827 відповідач востаннє нарахував проценти за депозитом 17.03.2014. Отже, правомірним є нарахування процентів за вказаним договором на суму вкладу 25 000 дол. США за період з 18.03.2014 по 10.08.2014 року за процентною ставкою 8,5% річних в сумі 855,82 долари США, а з 11.08.2014 р. по 20.09.2016 за процентною ставкою 1% в сумі 369,17 доларів США.

За умовами договору № SAMDNWFD (вклад «Стандарт») від 06.02.2014 встановлено процентну ставку за вкладом 10% річних. Згідно з відомостями, що містяться в довідці № 22895827 від 01.05.2014 та банківській виписці за цим договором від 15.08.2014 № 22895827 відповідач востаннє нарахував проценти за депозитом 06.04.2014. Отже, правомірним є нарахування процентів за вказаним договором на суму вкладу 15 000 дол. США за період з 07.04.2014 по 10.08.2014р. за процентною ставкою 10% в сумі 530,13 доларів США, а з 11.08.2014р. по 20.09.2016р. за процентною ставкою 1% в сумі 221,50 доларів США.

За умовами договору № SAMDN8540 (депозит VIP) від 21.05.2012 встановлено процентну ставку за вкладом 8,5% річних. Згідно з відомостями, що містяться в довідці № 22895827 від 01.05.2014 та банківській виписці за цим договором від 15.08.2014 № 22895827 відповідач востаннє нарахував проценти за депозитом 21.03.2014. Отже, правомірним є нарахування процентів за вказаним договором на суму вкладу 12 000 дол. США за період з 22.03.2014 по 10.08.2014р. за процентною ставкою 8,5% річних в сумі 396,82 долари США, а з 11.08.2014 р. по 20.09.2016 за процентною ставкою 1% річних в сумі 177,20 доларів США.

За умовами договору № SAMDNWFD400 (вклад «Стандарт на 12 міс.») від 09.12.2013 встановлено процентну ставку за вкладом 10% річних. Згідно з відомостями, що містяться в довідці № 22895827 від 01.05.2014 та банківській виписці за цим договором від 15.08.2014 № 22895827 відповідач востаннє нарахував проценти за депозитом 09.03.2014. Отже, правомірним є нарахування процентів за вказаним договором на суму вкладу 7 000 дол. США за період з 10.03.2014 по 10.08.2014 р. за процентною ставкою 10% річних в сумі 249,41 доларів США, а з 11.08.2016 по 20.09.2016 за процентною ставкою 1% річних в сумі 103,36 доларів США.

Загальний розмір заборгованості по процентам за депозитними вкладами таким чином становить: 13 376, 15 доларів США.

В той же час, колегією суддів апеляційного суду не можуть бути взяті до уваги доводи апеляційної скарги в частині необґрунтованого нарахування 3% річних на суму заборгованості.

Правові наслідки порушення зобов'язань і відповідальність за порушення зобов'язань регулюються нормами глави 51, розділу 1 загальні положення про зобов'язання книги п'ятої Цивільного кодексу України.

Визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611).

Статтями 612-624 ЦК України визначені загальні положення щодо відповідальності за порушення зобов'язання, а у ст. 625 цього Кодекс окремо врегульована відповідальність за порушення грошового зобов'язання.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, положення ст. 625 ЦК України можуть застосовуватися до того правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити другій стороні (кредитору) грошові кошти, а кредитор має право вимагат виконання цього обов'язку, і не поширюються на інші грошові вимоги, і також на грошові зобов'язання у відносинах, до врегулювання яких Цивільний кодекс України не застосовується.

З огляду на викладене, враховуючи те, що договір банківського вкладу є грошовим зобов'язанням, однак розпоряджатись своїми коштами позивач по день звернення до суду можливості не має, судова колегія дійшла висновку, що відповідач ПАТ КБ "ПриватБанк" порушив умови укладених між сторонами договорів про розміщення вкладів, а саме права позивача на своєчасне отримання належних йому грошових сум.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про підставність позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення трьох процентів річних від простроченої суми, є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги в цій частині таких висновків не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 309, 316, 318 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року - змінити в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 процентів за депозитними договорами, вказавши їх розмір у сумі 13 376 (тринадцять тисяч триста сімдесят шість) доларів США 15 центів.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: