АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6441/17 Справа № 203/5846/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Католікян М. О. Доповідач - Бараннік О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2017 рік жовтень 12 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» / далі по тексту ПрАТ «ДТРЗ»/ про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що з 17 лютого 2016 року він працював на посаді старшого майстра (ковальсько-пресові роботи) ковальського цеху ПрАТ «ДТРЗ».

09 листопада 2016 року наказом (розпорядженням) № 4429к про припинення трудового договору (контракту), виданого виконуючим обов'язки голови правління ПрАТ «ДТРЗ» ОСОБА_3, підставою для винесення якого став наказ № 247 про внесення змін до штатного розпису, виданий 19 квітня 2016 року, позивача звільнено з займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП у зв'язку із скороченням штату.

Вважаючи своє звільнення незаконним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства і грубо порушує його права з тих підстав, що в період з 19.04.2016 року по 09.11.2016 року йому не було запропоновано роботу за відповідною спеціальністю, кваліфікацією та посадою, що розірвання трудового договору проведено без попередньої згоди первинної профспілкової організації, членом якої він є, та на те, що звільнення здійснено в період тимчасової непрацездатності, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

В уточнюючому позові ОСОБА_2 просив визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов'язки голови правління ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» ОСОБА_3 № 4429к від 09 листопада 2016 року про звільнення його з посади старшого майстра ковальського цеху на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України ; поновити його на посаді старшого майстра (ковальсько-пресові роботи) ковальського цеху ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» ; стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 листопада 2016 року по дату винесення рішення по справі та допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» від 09 листопада 2016 року № 4429-к про його звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України. Позивача поновлено на посаді старшого майстра (ковальсько-пресові роботи) ковальського цеху ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» від 12 листопада 2016 року і на його користь стягнута заробітна плата за час вимушеного прогулу в сумі 23 761 гривні 36 копійок ( з утриманням з цих сум обов'язкових платежів і зборів). Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати у сумі 3 394 гривень допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції в частині стягнутого з ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» - зміні, а в частині поновлення на роботі та негайного виконання рішення про поновлення ОСОБА_2 на роботі - скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового рішення.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку постановив рішення, яким визнав незаконним та скасував наказ ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про звільнення ОСОБА_2 з роботи за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Доводи ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про те, що звільнення позивача з займаної посади було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках : змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За частиною 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Також статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40, пунктами 2 і 3статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

В той же час, як видно з матеріалів справи, всупереч наведеним нормам, вакантні посади на підприємстві позивачеві не запропоновувались, хоча, як вбачається із журналу реєстрації наказів з особового складу, який вівся на підприємстві, з 15 квітня по 09 листопада 2016 року на підприємство було прийнято на роботу більше семидесяти осіб, і саме звільнення позивача з профспілковою організацією залізничників, членом якої він являється, також не узгоджувалось, бо надане підприємством на спростування цього факту подання, належним та достовірним доказом цього бути не може, і що судом першої інстанції було вірно прийнято до уваги при постановці рішення в частині визнання незаконним та скасування наказу ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про звільнення позивача ОСОБА_2 займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Разом, з тим, оскільки позивач після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення працевлаштувався на іншій роботі, і поновлюватися на роботі до відповідача не збирається, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та в частині негайного виконання рішення про поновлення ОСОБА_2 на роботі скасувати і у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про поновлення на роботі з цих підстав відмовити.

Підлягає зміні рішення суду і в частині розміру стягнутої на користь позивача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 23 761 гривні 36 копійок до 22 245 гривень 32 копійок, оскільки середньоденна заробітна плата позивача складала 6 924 гривень, а період часу вимушеного прогулу 151 день ( з 12.11.2016 року по 16.06.2017 року).

Таким чином, з огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п. 1, 3, 4 ст. 309, ст.ст. 313 - 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року в частині стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на користь ОСОБА_2 розміру середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у сумі 23 761 гривні 36 копійок змінити, зменшивши суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 12.11.2016 року по 16.06.2017 року до 22 245 гривень 32 копійок.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та в частині негайного виконання рішення про поновлення на роботі скасувати.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 про поновлення на роботі - відмовити.

В іншій частині рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга протягом двадцятим днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :