Провадження номер2/428/697/2017
15 березня 2017 року Сєвєродонецький міський суд
Луганської області у складі:
головуючого судді Юзефовича І.О.
при секретарі Продченко О.А.
Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій зазначила прохання розглядати справу за її відсутністю, проти заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення про її виклик у газеті «Урядовий кур'єр» № 9 (5878) від 18.01.2017 року, про причини неявки до суду не повідомила.
У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось.
Оскільки представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 в своїй заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 15.03.2017р. на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умовам договору.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до Анкети-Заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, ОСОБА_1 20.12.2005р. виявила бажання на отримання послуг ПриватБанку по кредитуванню, про що свідчить її особистий підпис. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг п.п. 1.1.2.5, 1.1.5, 1.1.5.20, 1.1.7.41 Обовязки Клієнта : погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах передбачених даним Договором. Сторони несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обовязків відповідно до законодавства України та умов публічного договору. При порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбаченим цим договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих прострочених процентів та комісій. Даний договір діє без обмеження строку.
Дослідивши наявні матеріали справи, прийшов до висновку, що факти, наведені позивачем в обґрунтовування позовних вимог знайшли своє підтвердження, а саме, що відповідач ОСОБА_1 не виконала зобовязань за кредитним договором б/н від 20.12.2005р., у зв'язку з чим, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 1378грн., сплата якого документально підтверджена платіжним дорученням в матеріалах справи.
Відповідно до п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України, до витрат повязаних з розглядом справи належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Витрати у розмірі 210грн., повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача ОСОБА_1 документально підтверджені матеріалами справи. Тому, суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк».
Керуючись ст.ст. 10,11,60,79,88,197,212-215,223,224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 611, 1046, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» м. Дніпро суму сплаченого судового збору по справі в розмірі 1378грн..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» м. Дніпро витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 210грн..
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя