ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем України

12 травня 2017 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарях: Баранюк О.В., Баскаковій К.А.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що на праві приватної власності їй належить 1/2 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно даних будинкової книги, за даною адресою зареєстровані вона як власник будинку та члени її сім»ї: дочка ОСОБА_4, та онуки.

З осені 2015 року у дане приміщення без її згоди поселився співмешканець доньки ОСОБА_3, після чого між ними почали виникати сварки та суперечки щодо користування житловим будинком, у зв»язку із чим вона була змушена часто звертатися до правоохоронних органів. Вона як власник житла позбавлена відповідачами можливості вільно користуватися усіма кімнатами у будинку, коридором, кухнею, ванною, комунікаціями у будинку, незважаючи на те, що вона самостійно оплачує усі комунальні послуги.

Відповідачі врізали замок у міжкімнатні двері на кухню, зачиняють її, коли йдуть з дому, знімають конфорки на газовій плиті, перекривають гарячу воду, не дозволяють використовувати пральну машинку, митися у ванній, ставити своє взуття та вішати одежу в шафу у коридорі. Вони відрізали телевізійну антену, що вела до її кімнати, використовують газ, світло, воду, але не платять за це. Також відповідачі забороняють їй підніматися на горище, де вона сушить білизну, вхід до якого йде через другий поверх будинку, який займають відповідачі.

У зимовий період ці незручності для неї мали катастрофічний характер, оскільки вона не могла приготувати собі їжі, нагріти води для миття.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 не зареєстрований у спірній квартирі, має інше житло та зареєстроване місце проживання в іншому населеному пункті, був вселений у спірне житло без її згоди на те як власника даного житла, окрім того, створює їй неможливі умови проживання, перешкоджає у користуванні власністю, то просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення відповідача ОСОБА_3 з належного їй будинку.

Окрім того, зі сторони відповідачки ОСОБА_4 також чиняться перешкоди у користуванні приміщенням будинку, в якому вона є власником, створюючи неможливі умови для проживання. У зв»язку з цим вона просить зобов»язати відповідачку ОСОБА_4 зняти замки у міжкімнатних дверях, які ведуть на кухню, заборонити втручатися в системи електро-, газо-, водо- та теплопостачання будинку, не чинити перешкод у користуванні кухнею, ванною та коридором, горищем, прибудинковою територією, не чинити перешкод у користуванні побутовими приладами: газовою плитою «Gorenia», опалювальним приладом двоконтурним котлом «Buderos».

Також просить стягнути з відповідачів на її користь понесені нею судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, в своїх поясненнях суду зіслались на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 позов не визнали, суду пояснили, що дійсно відповідач ОСОБА_3 перебуває у близьких стосунках з ОСОБА_4, допомагає їй у вирішенні проблем, однак не проживає разом із нею у спірному будинку, оскільки зареєстрований та постійно проживає в іншому населеному пункті в АДРЕСА_3. Ствердив, що не чинить перешкод позивачу і позов є надуманим.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала та пояснила, що позивач є її матір»ю і між ними склались неприязні відносини, оскільки позивач втручається в її особисте життя. Жодних перешкод матері вона не чинить, лише забороняє користуватись рядом майна, яке є її особистою власністю.

Заслухавши пояснення та доводи позивачки, її представника, відповідачів та представника відповідача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно дост.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положенням ч.1 ст. 317 та ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, і він реалізовує їх на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідност. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності дост. 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Як стверджується свідоцтвом про право власності, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачу на праві приватної власності належить 1/2 частина будинку по АДРЕСА_2

Як вбачається з оглянутої судом інвентаризаційної справи на вказаний будинок, він є двохквартирним.

Матеріалами перевірок стверджується, що позивач зареєстрована та фактично проживає у ізольованій квартирі №2 даного житлового будинку.

Стаття 379 ЦК Українивказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Права власника житлового будинку, квартири визначеніст.383 ЦК Українитаст.150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

За змістом статті 156 ЖК УРСР право користуватися жилим будинком (квартирою) належить членам сім'ї власника жилого будинку (квартири). До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другійстатті 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач в справі ОСОБА_3 не є членом сім'ї позивача в розумінні ч.2ст.64 ЖК УРСР, він не є власником чи наймачем вказаного житла.

Оскільки власник житла має право на реалізацію передбаченого ст.ст.317,319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном, він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування своїм майном.

У відповідності до ст.. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з ч.1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Судом не здобуто достатніх даних про те, що відповідач ОСОБА_3 проживає у спірному будинку без реєстрації чи чинить перешкоди позивачу у реалізації її права власності на вказаний будинок.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_3 проживає у даному будинку, спростовані матеріалами перевірок, проведеними за місцем його реєстрації, якими стверджується, що ОСОБА_3 фактично проживає за місцем його реєстрації в АДРЕСА_3.

За таких обставин справи суд відмовляє в частині вимог позивача про його виселення за недоведеністю позовних вимог.

Окрім того, судом встановлено, що з боку відповідача ОСОБА_4 по відношенню позивачки чиняться дії, які роблять її співжиття у будинку неможливим, а саме, вона врізала замок у міжкімнатні двері на кухню, зачиняє її, коли йде з дому, знімає конфорки на газовій плиті, перекриває гарячу воду, не дозволяє використовувати пральну машинку, митися у ванній, ставити своє взуття та вішати одежу в шафу у коридорі. Вона відрізала телевізійну антену, що вела до її кімнати, використовує газ, світло, воду, але не платить за це. Також відповідач забороняє їй підніматися на горище, де вона сушить білизну, вхід до якого йде через другий поверх будинку. Дані обставини підтверджуються показаннями допитаної в якості свідка позивачки ОСОБА_1, показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, матеріалами перевірок органів внутрішніх справ та місцевого самоврядування за заявами позивачки.

Таким чином, відповідно до п.3 ч.2ст.16 ЦК України захист права позивачки на безперешкодне володіння, користування та розпорядження спірним будинком, має бути реалізовано судом шляхом задоволення заявлених нею позовних вимог до ОСОБА_4 та зобов»язання її зняти замки у міжкімнатних дверях, які ведуть на кухню, заборонити втручатися в системи електро-, газо-, водо- та теплопостачання будинку, не чинити перешкод у користуванні кухні, ванної та коридору, горища, прибудинковою територією, не чинити перешкод у користуванні побутовими приладами: газовою плитою «Goreniе», опалювальним приладом двоконтурним котлом «Buderos».

Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача ОСОБА_4

Керуючись ст. ст.8, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.316, ч.1 ст.317та ч.1 ст.319, ст.321 ЦК України,ст.156 ЖК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 у м. Володимирі-Волинському Волинської області, зобов»язавши ОСОБА_4 зняти замки у міжкімнатних дверях, які ведуть на кухню, заборонити втручатися в системи електро-, газо-, водо- та теплопостачання будинку, не чинити перешкод у користуванні приміщеннями кухні, ванної та коридору, горища, прибудинковою територією, не чинити перешкод у користуванні побутовими приладами: газовою плитою «Goreniе» та опалювальним приладом-двоконтурним котлом «Buderos».

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко