Справа № 495/3894/17
№ провадження 2/495/2031/2017
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 жовтня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Затоківська селищна рада Білгород Дністровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа Затоківська селищна рада Білгород Дністровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном, та уточнивши свої позовні вимоги 22.06.2017 року остаточно просить суд: усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою № 6-а, загальною площею 0,0550 га, яка належить ДК «Комунстой-1» Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області шляхом знесення частини будинку, розташованої на земельній ділянці поза межами належної відповідачу земельної ділянки.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішеннями Затоківської селищної ради народних депутатів №550 від 21.07.1978 року,№ 272 від 14.02.1991 року дачному кооперативу «Комунстрой-1» передано у власність частину землі, що складається з 15 ділянок різної площі. Ділянка №6-а, площею 0,0550 га, знаходиться у його користуванні, він є членом дачного кооперативу «Комунстрой-1» з березня 2009 року.

У квітні 2017 року стало відомо, що відповідач ОСОБА_2, яка є власником сусідньої земельної ділянки №6, розпочала самочинне будівництво житлового будинку на своїй земельній ділянці, частину якого розташувала на земельній ділянці, яка належить дачному кооперативу «Комунстрой-1» та знаходиться у його користуванні.

За ствердженнями відповідача вона здійснює будівництво на власній земельній ділянці, площа якої була збільшена, але межа між ділянками №6 та №6а не змінювалась, жодних підтверджуючих документів правомірності змін меж не надано.

На підставі вищевикладеного позивач і звернувся до суду з позовом до суду за захистом своїх прав.

Позивач та його представники в ході судового розгляду справи позовні вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити.

Після оголошеної судом перерви за клопотанням представників позивача, позивач та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника позивача ОСОБА_4 надійшла телефонограма про відкладання розгляду справи у звязку з хворобою, причини неявки позивача та його представника ОСОБА_3 не відомі.

В звязку з тим, що це вже друга неявка позивача та його представників, вперше надавалась заява про відкладання розгляду справи, у звязку з находженням представника позивача у відрядженні у м. Львів, однак підтверджень вказаного до суду так і не надано, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України, закінчувати розгляд справи за відсутність позивача та його представників з метою не затягування строків розгляду справи.

Представник відповідача по справі в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час, та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Вислухавши позивача, представників позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Затоківської селищної ради № 1923 від 22.03.2006 року «Про надання земельної ділянки ДК «Комунстрой-1» у довгострокову оренду для розташування об`єктів інфраструктури кооперативу та громадянам членам кооперативу у власність для індивідуального дачного будівництва», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 3,2161 га, розташованої у Лиманському районі смт. Затока, в т.ч.: громадянам членам ДК «Комунстрой-1» для індивідуального дачного будівництва у власність 2,4903 га, ДК «Комунстрой-1» для розташування об`єктів інфраструктури дачного кооперативу, у довгострокову оренду терміном на 49 років 0,7258га; передано у власність громадянам членам ДК «Комунстрой-1» земельну ділянку, загальною площею 2,4903 га, для індивідуального дачного будівництва згідно Додатку №1 .

Так, до списку осіб, вказаних у наведеному вище Додатку №1, віднесено і ОСОБА_5, яка згодом продала належну їй на праві власності земельну ділянку за кадастровим номером :02:0010104, площею 0,0405 га в межах згідно з планом, розташована на території Затоківської селищної ради м. Білгород - Дністровського Одеської області ДК «Комунстрой-1», ділянка №6, надану за цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва - відповідачу ОСОБА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2012 року /л.с.43-44/.

22.09.2014 року було винесено рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області №2212 «Про затвердження гр. ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, площею 0,0780 га, для індивідуального дачного будівництва за адресою: діл. №6, ДК «Комунстрой-1», Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області».

Також матеріали справи містять декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, а саме будівництва дачного будинку за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, ДК «Комунстрой-1», земельна ділянка №6 та №7 за замовленням ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про право власності від 19.03.2015 року, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності земельна ділянка, площею 0,078 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Комунстрой-1» дачний кооператив (район «Лиманський»), земельна ділянка 6, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва з кадастровим номером: :02:0010104, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Суд не може погодитися з ствердженнями позивача, що в його користуванні знаходиться ділянка №6-а, площею 0,0550 га, яка є власністю дачного кооперативу «Комунстрой-1», а самочинне будівництво відповідачем дачного будинку на земельній ділянці №6 за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, ДК «Комунстрой-1» перешкоджає користуванню позивачем належної на праві власності ДК «Комунстрой-1» земельної ділянки №6-а, площею 0,0550 га., оскільки вказані ствердження позивача не підтвердженні в ході судового розгляду справи та доказів вказаного ним не надано.

На обґрунтування своїх вимог позивач надає до матеріалів справи клопотання ДК «Комунстрой-1», з якого вбачається, що ДК «Комунстрой-1» клопоче про виділення земельної ділянки №6-А, розташованої в ДК «Комунстрой-1» Лиманський район смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області у власність члену кооперативу гр. ОСОБА_1, якою він користується з 2009 року /л.с.19/

Також матеріали справи містять членський квиток № 6А СК «Комунстрой-1», з якого вбачається що ОСОБА_1 сплачував членські внески за користування відповідною земельною ділянкою /л.с.20-22/.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх субєктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

У відповідності до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

2. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

3. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Враховуючи вищевикладене, у сенсі розуміння вказаних вище статей, за умови передбачити будь-які порушення прав на землю, власник або землекористувач мають право вимагати усунення вказаних порушень.

Разом з тим, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що він є власником чи землекористувачем спірної земельної ділянки, на підставі яких документів йому належить право володіння, користування або розпорядження земельною ділянкою, яким чином відповідач перешкоджає у користуванні спірною земельною ділянкою ОСОБА_1

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

У відповідності до ч.3 ст.10 та ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, при недоведеності позовних вимог, вони задоволенню не підлягають.

Окрім того, позивач ОСОБА_1 не є належним позивачем по справі, оскільки, в позові заявлені вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою №6-а, яка належить Садівничому кооперативу «Комунстрой-1» Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.

За таких обставин, лише діючий власник у разі виникнення порушень у користуванні або володінні належної йому земельної ділянки має право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Отже, у сукупності наведених вище правових норм, позивачем ОСОБА_1 не доведено порушення його прав, оскільки матеріали справи взагалі не містять доказів належності йому на праві власності або користування спірної земельної ділянки, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Затоківська селищна рада Білгород Дністровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження по справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Таким, чином, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, суд вважає за необхідне вжитті судом заходи забезпечення позову, відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 травня 2017 року - скасувати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 90, 152 ЗК України, ст. ст. 386, 391, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Затоківська селищна рада Білгород Дністровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 травня 2017 року, а саме: зняти арешт накладений на земельну ділянку № 6-а в СК «Комунстрой-1» Затоківської селищної ради м. Білгород Дністровського Одеської області; скасувати заборону ОСОБА_2 будівництва на земельній ділянці № 6-а в СК «Комунстрой-1» Затоківської селищної ради м. Білгород Дністровського Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: