Справа № 500/1256/17
Провадження № 2/500/1813/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року

Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.

при секретарях Топтигіній О.М., Кравченко Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в сумі, еквівалентій 300 дол.США, посилаючись на те, що 03.04.2015 р. між нею та відповідачем було укладено усний договір щодо надання юридичної допомоги, а саме, складання позовної заяви, представництво інтересів в суді та інших органах державної влади. За усними умовами відповідачу було передано 600 дол. США, але у звязку з тим, що вона була незадовільна якістю роботи ОСОБА_2 (остання не погоджувала деякі процесуальні дії з нею тощо) за її ініціативою усний договір було розірвано та вона наполягла на поверненні усієї суми в розмірі 600 дол.США. 300 дол. США ОСОБА_2 повернула, але решту відмовилась, посилаючись на часткове виконання своїх зобовязань за усним договором.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача і у відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 8 000 грн. за несвоєчасне та неякісне виконання своїх зобовязань (а.с.45-47).

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та на підставі ст.ст. 1212 та 1167 ЦК України просили позовні вимоги задовольнити.

14.06.2017 р. у судовому засіданні відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала. Обставини справи визнала частково. Вважає, що частину своїх зобовязань виконала, а саме, підготувала позовну заяву, здійснювала представницькі дії у судових засіданнях, витребовувала довідки та правильно обґрунтувала правову позицію за поданим позовом тощо.

У судове засідання 04.10.2017 р. не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши позивача та її представника, 14.06.2017 р. - відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Так, в обґрунтування позовних вимог щодо повернення еквіваленту 300 дол. США, позивач послався на положення ст.1212 ЦК України, тобто повернення майна, набуте та збережене без достатньої правової підстави.

Відповідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Дана норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов'язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Якщо поведінка набувача, потерпілого не свідчить про існування та виконання договірного зобов'язання, то у разі виникнення між ними спору щодо повернення майна, яке знаходиться у набувача, на спірні правовідносини поширюються положення ст. 1212 ЦК України .

Судом встановлено, що 03.04.2015 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено усний договір щодо представництва інтересів, а саме, складання позовної заяви, представництво інтересів в суді та інших органах державної влади тощо.

03.04.2015 р. від імені позивача на імя відповідача було укладено та нотаріально завірено довіреність (а.с.4).

За усними умовами договору позивачем відповідачу було передано 600 дол. США.

У звязку з незадоволенням якістю та терміном роботи ОСОБА_2 ОСОБА_1 розірвала усний договір, внаслідок чого 21.12.2016 р. останній відповідачем було повернуто 300 дол. США.

300 дол. США відповідач повертати позивачу відмовилась, посилаючись на виконання частини зобовязань, передбачених договором.

Зазначене вище свідчить про існування між сторонами договірних відносин.

З цих же підстав не підлягають задоволенню і вимоги щодо відшкодування моральної шкоди на підставі норм ст.1167 ЦК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1167, 1212 ЦК України, ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3