Провадження №2/389/650/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Тьор Є.М.,

при секретарі Баланюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Знам'янка Кіровоградської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружні відносини між ними повністю припинені з початку червня 2017 року, причиною чого стали відсутність уваги, постійні образи з боку відповідача та небажання змінити спосіб життя останнього, у звязку з чим виникали сварки. Вважає, що примирення та відновлення шлюбних стосунків неможливе, за вказаних обставин шлюб існує формально, підстав для його збереження немає, а тому шлюб підлягає розірванню. Між сторонами досягнуто угоду про утриманя дитини, спору про поділ майна немає.

Позивач вважає, що розірвання шлюбу це спільна вина, а тому просить судові витрати віднести на рахунок останньої. Після розірвання шлюбу бажає залишити набуте у шлюбі прізвище «Баркарь».

Сторони в судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких просять розглянути справу без особистої участі останніх, при цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11 листопада 2005 року, відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Знам'янка Знам'янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, за актовим записом №217 (а.с. 15). Від спільного життя мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9). Подружні взаємини між ними припинені остаточно, примирення вони не бажають.

Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 4 ст. 3, ч. 1 ст. 24 СК України, сім'я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, укладений між ними шлюб існує лише формально і як такий не відповідає інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, що вказує на відсутність зі сторони останньої зацікавленості у збереженні шлюбу.

Спору між сторонами про поділ майна та місце проживання дитини не має.

Таким чином суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 174, 212-215, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 листопада 2005 року, відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Знам'янка Знам'янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий записом №217.

Залишити позивачу прізвище набуте в шлюбі «Баркарь»

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.М.Тьор