АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі: Пузиковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01.08.2017 у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту приналежності до національності, внесення змін до актового запису про народження та укладання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.08.2017 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту приналежності до національності, внесення змін до актового запису про народження та укладання шлюбу.

Справа № 755/11259/17
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/9863/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали, у зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального права. Так, апелянт вказує на те, що правовою підставою для відмови у відкритті провадження за її заявою суддя вважав наявність публічно-правових відносин між заявником ОСОБА_1 та заінтересованою особою - Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану, що належить до юрисдикції адміністративних судів. Проте такий висновок суду є неправильним, оскільки, як роз'яснив Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові № 12 «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв'язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану», вимоги про встановлення (зміну) національності особи в актових записах цивільного стану не належать до юрисдикції адміністративних судів. Крім того, заявник ОСОБА_1 не оскаржувала дії заінтересованої особи з питань відмови у внесенні змін до актового запису, а просила встановити юридичний факт своєї національності. Чинне цивільно-процесуальне законодавство передбачає можливість таких звернень громадян в порядку окремого провадження.

Враховуючи вищевикладене, заявник просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою передати вирішення питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник просила встановити факт своєї національності - німка; зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни в актовий запис №1114 від 20.07.1977, складений Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з Державним центром розвитку сім'ї про шлюб ОСОБА_1 в частині запису про її національність, вказавши національність в графі «Відомості про дружину» - «німка»; зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни в актовий запис №135 від 18.01.1979, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про народження ОСОБА_4 в частині запису про її національність, вказавши в графі «Відомості про матір» - «німка».

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту приналежності до національності, внесення змін до актового запису про народження та укладання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що вказана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки встановлення факту належності до певної національності не відносяться до переліку юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку у розумінні положень ст. 256 ЦПК України, оскільки між ОСОБА_1 та заінтересованою особою Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану вбачається наявність публічно-правових відносин, що належить до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Разом з цим, в своїй заяві ОСОБА_1 не оскаржує відмову Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві у внесенні змін до актових записів в частині запису про її національність, а просить лише встановити факт належності до національності, на порушення свого права цим органом також не посилається.

Крім того, встановлення фактів, про які просить заявник не пов'язуються з вирішенням спору про право.

За таких обставин, висновок суду про наявність між заявником та відділом РАГС спору про право та наявність у зв'язку з цим між ними публічно-правових відносин, що належить до вирішення адміністративних судів, колегія суддів вважає не правильним, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01.08.2017 - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: