У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді: Данко В.Й.,

при секретарі: Павлюх Л.М.

розглянувши подання відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Ст. держ. виконацець ВПВР УДВС ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, в якому просить винести ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області перебуває виконавче провадження №51510644, по виконавчому листу № 301/906/15-ц, виданому 03.07.2015 року Іршавським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 3624511 гривень 88 копійок заборгованості за кредитним договором № МКГЛТЖ00000038 від 26 травня 2006 року та 3654 гривні судових витрат. 24.06.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 19.06.2017 року державним виконавцем, керуючись ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження" (редакція від 1999 року), винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. 21.06.2017 року державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГТУЮ ЗО, з метою встановлення майнового стану боржника ОСОБА_2, надіслано запити до Управління держгеокадастру в Іршавському районі, Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області та територіального сервісного центру 2146. Згідно відповідей з вищевказаних установ, встановлено, що в боржника відсутнє рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення. Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, державним виконавцем було встановлено, що за боржником ОСОБА_2 зареєстрований житловий будинок з надвірними спорудами, однак, дане нерухоме майно знаходиться в іпотеці іншого банку. Згідно відповідей Державної фіксальної служби та Пенсійного фонду України на запит державного виконавця встановлено, що боржник ОСОБА_2. на обліку не перебуває та пенсії не отримує. 08.08.2017 року державним виконавцем повторно надсилались запити до Головного управління Держпродспожив служби у ЗО, ГУ Держгеокадастру в Іршавському районі, ТМЦ № 2146 щодо майнового стану боржника. Згідно відповідей з вищевказаних установ, за боржником ОСОБА_2 транспортних засобів та земельних ділянок не зареєстровано. Таким чином, станом на 21.08.2017 року жодної відповіді від боржника ОСОБА_3 на адресу ВПВР УДВС ГТУЮ у Закарпатській області - не надходило, сам боржник не з'являється, хоч був належним чином повідомлений про перебування виконавчого документа у відділі ПВР УДВС, що свідчить про порушення вимог закону та ухиляння від виконання рішень суду та інших органів. У звязку з чим, просить суд винести ухвалу, якою задовольнити дане подання.

Представник відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини, викладені в поданні підтримав в повному обсязі, просив суд винести ухвалу, якою задовольнити дане подання.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

За змістом п. 3 розяснень постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі ст. 377-1 ЦПК є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обовязків, передбачених ст. 12 Закону № 606-ХІV.

У відповідності до п.11 Узагальнення ВСУ судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ВСУ звертає увагу судів, що особа, яка має невиконані договірні, аліментні та ін. зобовязання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України).

Тільки у разі недоведення боржником своєї вини та ухилення від виконання зобовязання суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК), причому на момент звернення до суду з поданням державного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Однак, в супереч вище викладеним вимогам, в поданні відсутні відомості про обізнаність боржника про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження та розяснення боржнику його обовязків, відсутні докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань.

Окрім того, в поданні відсутні в даному поданні не наведено обставину із посиланням на відповідні докази, що підтверджують факт виїзду або вчинення боржником відповідних дій, що можуть свідчити про його намір виїзду за кордон з метою уникнення виконання рішення суду.

У відповідності до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, в задоволенні даного подання слід відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволення подання відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів до апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_4