АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1101/17 Справа № 199/9020/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 81
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа державний виконавець Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання незаконними дій державного виконавця та постанови про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2016 року, посилаючись на неповноту у з*ясуванні всих обставин, неправильну оцінку судом доказів, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржувану ухвалу законною, такою, що повинна бути залишена без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 18.03.2016 року ОСОБА_4 виданий виконавчий лист про виселення ОСОБА_5, ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби від 05.04.2016 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом.

Стверджуючи про незаконність даної постанови, скаржник посилався на незазначення відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі його ідентифікаційного номера та дати його народження, порушення строку для добровільного виконання судового рішення., вважав, що виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Відмовляючи у заявлених вимогах, райсуд, керуючись правилами ЗУ «Про виконавче провадження», прийшов до висновку, що порушень закону з боку державного виконавця не було допущено, зокрема, закон не передбачає обовязкового внесення у виконавчий документ ідентифікаційного номеру платника податку стягувача чи боржника.

Апеляційний суд вважає, що з висновками районного суду та рішенням можна погодитись, виходячи із слідуючого.

Відповідно до ст. 18 (судом помилково вказана ст.4) ЗУ «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, що його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім.*я (прізвище, власне імя та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб*єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізосіб- платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб- громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізосіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника, тощо.

Поряд із наведеним, статею 11 ч.3 Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право серед іншого, - з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі, конфіденційну.

У виконавчому документі, виданому Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 18.03.2016 року зазначено прізвище, імя та по-батькові стягувача, його місце проживання та ідентифікаційний номер, прізвище, імя та по-батькові боржника, його місце проживання.

Враховуючи перелічені вимоги статей 18 та 11 Закону, а також правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України № 6-62 цс14 від 25.06.1014., апеляційний суд вважає, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що Постановою державного виконавця від 14.06.2016. спірне виконавче провадження було закінчено, так як боржник вимоги виконавчого документу виконав в повному обсязі. Тобто, перешкод для виконання судового рішення за спірним виконавчим документом з причин, наведених скаржником у його скарзі, державний виконавець не мав.

Зважаючи на викладене вище, райсуд зробив обґрунтований висновок, що підстав для задоволення скарги на дії держаного виконавця та на незаконність постанови немає.

Доводи апелянта у скарзі, що суддя під час постановлення оскаржуваної ухвали керувалася та посилалася на ЗУ «Про виконавче провадження», який вступив в силу 05.10.2016 року, не свідчать про незаконність рішення, оскільки висновки суду знаходяться у відповідності із діючими на час виникнення спірних правовідносин нормами даного закону та визнані апеляційним судом вірними.

Посилання у скарзі на неврахування судом зазначеного у скарзі боржника порушення виконавцем строку для добровільного виконання судового рішення, - не є беззаперечною обставиною для скасування рішення, оскільки, по-перше, сам скаржник не привів обґрунтувань, за яких посилався на таке порушення (а.с.3), а по-друге, наведена ним обставина не має правового значення з огляду на те, що, як зазначалось вище у постанові про закінчення провадження, саме боржником були виконані вимоги виконавчого документу.

Інших порушень у скарзі на дії виконавця ОСОБА_2 не наводилось.

Зазначення у виконавчому листі дати народження ОСОБА_2, як видно із правил ст..18 Закону, - не є обов*язком виконавця.

З врахуванням наведеного, підстав для скасування або зміни судового рішення - не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_6