Провадження № 2/161/3518/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П., при секретарі Якушеву Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька ОСОБА_3, 1937 року народження, на підставі заповіту отримав у спадщину та нотаріально посвідчив право на спадщину за заповітом, майно що складається із земельної ділянки площею 0, 0293 га кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 та 57/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2.

21.06.2011 року Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано за ним право приватної спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, на 57/100 часток житлового будинку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Іншим співвласником 43/100 частки вказаного житлового будинку є відповідач - ОСОБА_2

Крім того, 17 лютого 2012 року на підставі свідоцтва про прававо на спадщину за заповітом від 30.05.2017 року позивачу було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.0293 га кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.05.2016 року було встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 був встановлений фактичний порядок користування будинком з фактичним з фактичним влаштуванням двох ізольованих квартир, а саме: ОСОБА_2 користується приміщеннями: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, а ОСОБА_1 приміщеннями: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, згідно технічного паспорта. Фактично вказаний будинок розділений на дві ізольовані квартири №1 та №2.

Суд виділив ОСОБА_2 в натурі 43/100 частки із спільної часткової власності в житловому будинку АДРЕСА_2, а саме приміщення в житловому будинку: 1-5 - площею 7,4 кв.м, 1-6 площею 15,4 кв.м, сарай-літня кухня Б-1, вбиральня - г, 1/2 частина огорожі (1).

Позивач просить суд виділити йому 57/100 частки житлового будинку АДРЕСА_2, зокрема: приміщення №2-1 площею 2,6 кв. м; приміщення №2-2 площею 9.1. кв.м; приміщення №2-6 площею 2.2. кв.м; приміщення №2-5 площею 19.0 кв.м.; приміщення №2-3 площею 9.9 кв.м.; приміщення №2-4 площею 11.8 кв.м.; погріб під частиною будівлі(а2); сарай-літня кухня (В-1); сарай (в); гараж (Е-1); ? частина огорожі (1), згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №0-161 від 11.01.2016 року Волинської торгово-промислової палати.

Представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 нотаріально посвідчив право на спадщину за заповітом, на майно що складається із земельної ділянки площею 0, 0293 га кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 та 57/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2.

21.06.2011 року Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано за ним право приватної спільно-часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, на 57/100 часток житлового будинку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.13).

Крім того, 17 лютого 2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2017 року позивачу було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.0293 га кадастровий номер НОМЕР_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2011 року ОСОБА_1 на праві власності належить 57/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 22.03.2012 року, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2011 року, ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 0,0293 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1(а.с.14).

В судовому засіданні встановлено, що між співвласниками був встановлений фактичний порядок користування будинком з фактичним влаштуванням двох ізольованих квартир, а саме: ОСОБА_2 користується приміщеннями: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, відповідач ОСОБА_1 приміщеннями: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, згідно технічного паспорта. Фактично вказаний будинок розділений на дві ізольовані квартири №1 та №2, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок.

Згідно вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до вимог ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно п. 6 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

ОСОБА_1 як співвласнику 57/100 частки, можливо виділити в натурі частку із спільної часткової власності в житловому будинку АДРЕСА_2, а саме приміщення №2-1 площею 2.6. кв. м.; приміщення №2-2 площею 9.1 кв. м; приміщення №2-6 площею 2.2. кВ. м.; приміщення №2-5- площею 19.0 кв. м; приміщення №2-3 площе 9.9. кВ. м.; приміщення №2-4 площею 11.8 кв. м.; погріб під частиною будівлі (а2); сарай-літня кухня (В-1); сарай (в); гараж (Е-1); ? частина огорожі (1) згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №0-161 від 11.01.2016 року Волинської торгово-промислової палати.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі - 634, 07 коп понесених витрат по сплаті судового.

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88 208, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 355, 356, 357, 358, 364 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 57/100 частки із спільної часткової власності в житловому будинку АДРЕСА_2, а саме приміщення в житловому будинку: приміщення №2-1 площею 2.6. кв. м.; приміщення №2-2 площею 9.1 кв. м; приміщення №2-6 площею 2.2. кв. м.; приміщення №2-5- площею 19.0 кв. м; приміщення №2-3 площею 9.9. кВ. м.; приміщення №2-4 площею 11.8 кв. м.; погріб під частиною будівлі (а2); сарай-літня кухня (В-1); сарай (в); гараж (Е-1); ? частина огорожі (1), згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №О-161 від 11.01.2016 року Волинської торгово-промислової палати.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 634 (шістсот тридцять чотири гривні) 07 копійок сплаченого та документально підтвердженого судового збору. Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача , яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук