Справа № 604/1331/14-ц
Провадження № 4-с/604/3/17
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_3 у зведеному виконавчому провадженні №51642804, що полягає у не скасуванні арештів коштів боржниці ОСОБА_1, накладених згідно постанов про арешт коштів боржника від 14 квітня 2016 року.

В обґрунтування скарги посилаються на наступне: Ухвалою Підволочиського районного суду від 24 травня 2017 року розстрочено виконання рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17.11.2015 року про стягнення заборгованості шляхом сплати ОСОБА_1 40 відсотків від стягнутої судом суми, що становить 17738,26 євро, протягом трьох днів з дня набрання законної сили даної ухвали суду, а решта - 60 відсотків, що становить 27000 євро - протягом 36 місяців зі сплатою щомісячного платежу в сумі 750,00 євро в останній день місяця, починаючи з 30.06.2017 року. Суд першої інстанції прийшов до переконання, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки остання у звязку із скрутним матеріальним становищем, що виникло з знеціненням гривні по відношенню до іноземної валюти не в змозі виконати дане судове рішення, натомість з метою належного виконання судового рішення зобовязалась сплати 40 відсотків (610609 грн. 54 коп.) від стягнутої з неї суми, а 60 відсотків зобовязалась сплатити на протязі 36 місяців про що і не заперечувала сторона позивача по справі. ОСОБА_4 наявних в матеріалах виконавчого провадження квитанцій ОСОБА_1Л сплатила суму боргу в розмірі 523 660, 58 грн., що еквівалентно 17 738,26 Євро і також вчасно сплачує решту суму боргу, сплату якого розстрочена судом на 36 місяців, а тому слід констатувати факт добросовісного виконання рішення суду боржницею ОСОБА_1Боржник ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Арешт банківських рахунків боржниці ОСОБА_1 позбавляє останньої можливості отримувати доходи від здійснення господарської діяльності, і, як наслідок, можливості придбати продукти та речі необхідні для нормальної життєдіяльності, оплачувати комунальні послуги. Разом з тим, означені обставини утруднюють надалі виконання вищевказаного рішення суду з огляду на те, що відсутність доходів у боржниці ОСОБА_1Л через арешт її банківських рахунків, не дає їй можливості сплачувати в користь стягувача щомісяця гроші в сумі 750 Євро.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Крім того доповнила, що будь-яких обєктивних підстав для відмови ДВС у її клопотанні про зняття коштів із належних їй рахунків не було. Стягувач Ощадбанк зацікавлений у тому, щоб вона своєчасно виконувала розстрочку судового рішення, крім того на рахунках, на які накладено арешт, відсутні будь-які грошові кошти, а тому постанова ДВС про накладення арешту коштів є безпідставною. З цих підстав просить скаргу задоволити.

В.о. начальника Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_3 в судовому засіданні категорично заперечив проти задоволення скарги, вважає свої дії законними, оскільки ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, враховуючи що боржник не надала такого документального підтвердження, тому свої дії вважає повністю правомірними і в задоволенні скарги просить відмовити. Крім того підтвердив, що на час розгляду справи у боржника відсутні будь-які кошти на даних рахунках.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Щодо строку звернення зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Підволочиського районного відділу ДВС ГТУЮ в Тернопільській області ОСОБА_3, то суд зазначає, що встановити конкретної дати з якої починається відлік строку для оскарження дій державного виконавця в судовому засіданні не вдалося, однак, зважаючи на пояснення Скаржника та в.о. начальника Підволочиського районного відділу ДВС, з метою захисту права на доступ до правосуддя, суд вважає що Скаржником такий строк не пропущено.

Судом встановлено, що 26 липня 2017 року боржник ОСОБА_1 звернулася до Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області із письмовою заявою про зняття арешту коштів майна боржника у звязку із належним виконанням нею рішення суду.

Станом на день подання даної скарги головним державним виконавцем Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 рішення за наслідком розгляду даної заяви не прийнято.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2014 року №604/1331/14-ц (номер провадження 2/604/445/14) вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 листопада 2007 року у розмірі 45288,04 Євро, що еквівалентно 748611,30 грн., шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої у ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки смт. Підволочиськ, вул. Заньковецької, 3, в межах суми позову.

Таким чином судом встановлено, що з метою забезпечення виконання рішення суду, та захисту інтересів стягувача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» відносно боржника ОСОБА_1 вжито заходи забезпечення позову - накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності останній.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2015 року у цивільній справі №604/1331/14-ц, відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_5, про стягнення заборгованості.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2015 року рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором від 13 листопада 2007 року в сумі 47 659,19 Євро, що еквівалентно 1 185 760,65 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2015 року в частині стягнення пені скасовано, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 03 березня 2017 року, апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено частково, рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2015 року в частині відмови у стягнення пені залишено без змін, змінивши в цій частині мотивувальну частину рішення.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 12 квітня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 до стягувача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк», Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про скасування заходів забезпечення позову - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 01 червня 2017 року скасовано вищевказану ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року, та постановлено нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про скасування забезпечення позову задоволено частково, та скасовано накладений арешт на рухоме майно останньої, а саме: - сідельний тягач RENAULT MAGNUM, білого кольору, 2004 року випуску, номер шасі VF611GТА000133590, державний номерний знак НОМЕР_2; - напівпричіп бортовий ПП GENERAL TRAILERS, сірого кольору, 2003 року випуску, номер шасі VFNTF34СZ32ХХ0055, державний номерний знак НОМЕР_3;- сідельний тягач VOLVO FM 7.290, червоного кольору, 1999 року випуску, номер шасі YV2J4DGA2ХА500718, державний номерний знак НОМЕР_4; - сідельний тягач VOLVO FH12-42Т, білого кольору, 2001 року випуску, номер шасі YV2А4DАА21В289885, державний номерний знак НОМЕР_5; - сідельний тягач VOLVO FН 12.380, синього кольору, 1996 року випуску, номер шасі YV2А4В2А0ТВ158170, державний номерний знак НОМЕР_6; - напівпричіп бортовий МЕТAСО SD 3.34, синього кольору, 1996 року випуску, номер шасі VF9SD10, державний номерний знак НОМЕР_7; - напівпричіп бортовий SСНМІТZ SРR 24, червоного кольору, 1999 року випуску, номер шасі WSMS9463, державний номерний знак НОМЕР_8; - причіп ПР WEBER, сірого кольору, 1985 року випуску номер шасі TP40, державний номерний знак НОМЕР_9.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2017 року №6/604/5/17 вирішено розстрочити виконання рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області суду від 17 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_5 про стягнення заборгованості шляхом сплати ОСОБА_1 40 відсотків від стягнутої з неї судом суми, що становить 17 738,26 Євро, протягом трьох днів з дня набрання законної сили цією ухвалою суду, а решти 60 відсотків, що становить 27 000 Євро, - протягом 36 місяців зі сплатою щомісячного платежу в сумі 750 Євро в останній день місяця, починаючи з 30 червня 2017 року.

Судом встановлено, що скаржник повністю виконує свої зобовязання щодо сплати заборгованості згідно із ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2017 року №6/604/5/17, що стверджується копіями квитанцій №59567298 (#59567298) від 30 травня 2017 року;№61027747 (#61027747) від 30 червня 2017 року; №62472891 (#62472891) від 28 липня 2017 року; №64017135 (#64017135) від 30 серпня 2017 року;№65527545 (#65527545) від 29 вересня 2017 року.

ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №, сформованого 18 вересня 2015 року, ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з 04 січня 2002 року, вид діяльності, - 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду), 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 66.22 Діяльність страхових агентів і брокерів, 66.29 Інша допоміжна діяльність у сфері страхування та пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобовязаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання ( пункт 3 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

ОСОБА_4 частини 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

ОСОБА_4 частини 2 статті 387 Цивільного процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вдовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12) (Абзац 1 пункту 3 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або Бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»).

ОСОБА_4 частини 1 статті 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та юридичних осіб, інтересів держави.

Законодавцем у частинах 1, 2, 3 статті 10 Цивільного процесуального України визначено, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_4 частини першої статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (частина перша статті 60 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість даної скарги, оскільки, як встановлено в процесі розгляду справи, сума боргу ОСОБА_1 перед ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» значно зменшилася ( ОСОБА_1 сплатила 523 660,58 грн., що еквівалентно 17738,26 Євро), що свідчить про добросовісне виконання рішення суду боржницею, арешт коштів боржниці ОСОБА_1 у зведеному виконавчому проваджені №51642804, накладених згідно постанов про арешт коштів боржника від 14.04.2016 року, утруднює здійснення нею господарської діяльності, крім того, ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2014 року №604/1331/14-ц (номер провадження 2/604/445/14) вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 листопада 2007 року у розмірі 45288,04 Євро, що еквівалентно 748611,30 грн., шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої у ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки смт. Підволочиськ, вул. Заньковецької, 3, в межах суми позову, що дозволяє повною мірою здійснити захист прав стягувача та забезпечити виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 1,13,18,74 Закону Ук5раїни «Про виконавче провадження», ст..ст. 1,10,14,57,60,383, 384, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 у зведеному виконавчому проваджені №51642804.

Зобовязати головного державного виконавця Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_6 скасувати арешт коштів боржника ОСОБА_1 у зведеному виконавчому проваджені №51642804, накладених згідно постанов про арешт коштів боржника від 14 квітня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом пяти днів з часу її проголошення.

Суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Н.Б.Сташків