Справа № 459/2096/17
Провадження № 2/459/902/2017
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

17 жовтня 2017 р. Червоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Рудакова Д.І., з участю секретаря судового засідання Головка А.М., розглянувши питання про забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3, з участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2: ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати договір від 11.04.2017 року, який був укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 за співучасті субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 та стягнути з відповідачів на її користь 1300 євро, що станом на 11.08.2017 року становить 39 184,86 грн., з яких: 30142,20 грн., що еквівалентно 1000 євро, які отримав від неї відповідач ОСОБА_2 в якості авансу та 9042,6 грн., що еквівалентно 300 євро, які отримала від неї ОСОБА_3 за послуги, які мала надати по цьому договору.

17.10.2017 року позивач подала заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на частку відповідача ОСОБА_2 у квартирі №274 на вул. Хмельницького, 230А в м.Львів, що належить йому на праві спільної часткової власності та накласти арешт на частку відповідача ОСОБА_3 у квартирі №91 на вул. Івасюка, 25 в м.Червонограді, що належить їй на праві часткової власності, в межах заявлених позовних вимог. Зазначає, що відповідачі у добровільному порядку не повертають їй кошти, які вона просить стягнути з останніх. За таких обставин вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зясувавши обставини розглядуваного питання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України (далі ЦПК) заява про забезпечення позову розглядається у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії судового розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до абзацу першого п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачам вищевказане майно, заявником не враховано, що згідно з частиною 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Водночас спірна сума коштів 39184, 86 грн. є значно нижчою, ніж ринкова вартість належноїОСОБА_2 часткиквартири №274 на вул. Хмельницького, 230А в м.Львів та належноїОСОБА_3СО частки квартири №91 на вул. Івасюка, 25 в м.Червонограді.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову не задовольняється.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. І. Рудаков