У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави до Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня», товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД», ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, третя особа - обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Зелений гай», про скасування рішень міської ради, визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки та договорів купівлі-продажу, витребування земельних ділянок за касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 2 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року прокурор м. Ірпеня Київської області в інтересах держави звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що перевіркою дотримання вимог земельного законодавства під час надання земельних ділянок у власність встановлено, що рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 7 грудня 2007 року № 1198-33-У «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання права на оренду земельних ділянок та дозволу на розробку технічної документації щодо складання договорів оренди» обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Зелений гай» (далі - ОК «ЖБК «Зелений гай») надано право оренди земельної ділянки площею 8,3920 га по вул. Луговій у м. Ірпені Київської області під котеджну забудову. На підставі зазначеного рішення 29 січня 2008 року між Ірпінською міською радою Київської області та ОК «ЖБК Зелений гай» укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,3920 га по вул. Луговій у м. Ірпені Київської області під котеджну забудову строком на 5 років.

Рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 25 червня 2010 року № 4842-90-У «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки по вул. Луговій у м. Ірпені» надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в існуючих межах ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 по

вул. Луговій у м. Ірпені Київської області. На підставі вказаного рішення приватним підприємством «Геополісся» (далі - ПП «Геополісся») розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки громадян - членів ОК «ЖБК «Зелений гай» у м. Ірпені Київської області.

Рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 30 липня 2010 року № 5088-92-У «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян» затверджено вищезгадану технічну документацію із землеустрою та передано безкоштовно у власність громадян земельні ділянки площами по 0,1 га кожна для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд.

На підставі зазначених вище рішень міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 видано державні акти на право власності на земельні ділянки. Проте на момент передачі земельних ділянок у власністьвказаних відповідачів, виготовлення та видачі державних актів на їх імена право користування земельною ділянкою площею 8,3920 га по вул. Луговій у м. Ірпені Київської області не було припинено, оскільки договір оренди між Ірпінською міською радою Київської області та ОК «ЖБК Зелений гай» анульовано лише у 2012 році на підставі рішення Ірпінської міської ради Київської області від 28 лютого 2012 року № 1687-27-УІ.

Ураховуючи викладене, прокурор м. Ірпеня Київської області, уточнивши позовні вимоги, просив суд: визнати незаконними та скасувати рішення Ірпінської міської ради Київської області від 25 червня 2010 року № 4842-90-У та від 30 липня 2010 року № 5088-92-У; визнати недійсними наступні державні акти на право власності на земельну ділянку та скасувати їх реєстрацію: виданий на ім'я ОСОБА_3, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд вартістю 204 170 грн з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4; виданий на ім'я ОСОБА_5, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4; виданий на ім'я ОСОБА_7, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4; виданий на ім'я ОСОБА_8, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_9; виданий на ім'я ОСОБА_10, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_9; виданий на ім'я ОСОБА_11, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_21; виданий на ім'я ОСОБА_12, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_9; виданий на ім'я ОСОБА_13, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20 та відміткою про перехід права власності до

ОСОБА_4; виданий на ім'я ОСОБА_14, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_8 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20; виданий на ім'я ОСОБА_15, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_9 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20; виданий на ім'я ОСОБА_16, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_10 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20; виданий на ім'я ОСОБА_17, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_11 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20; виданий на ім'я ОСОБА_18, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_12 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20; виданий на ім'я ОСОБА_19, на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_13 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_20 та відміткою про перехід права власності до ОСОБА_21

Також прокурор зазначав, що спірні земельні ділянки, які незаконно вибули із власності держави у власність відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, на даний час відчужені на підставі цивільно-правових угод, тому просив визнати недійсними 25 договорів купівлі-продажу земельних ділянок, а саме: договір купівлі-продажу, укладений 29 серпня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 29 серпня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 29 серпня 2012 року між ОСОБА_26 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 29 серпня 2012 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 29 серпня 2012 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 29 серпня 2012 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 29 серпня 2012 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 29 серпня 2012 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 29 серпня 2012 року між ОСОБА_19 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 14 вересня 2012 року між ОСОБА_18 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 14 вересня 2012 року між ОСОБА_15 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 28 вересня 2012 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 28 вересня 2012 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 28 вересня 2012 року між ОСОБА_17 та ОСОБА_20; договір купівлі-продажу, укладений 25 жовтня 2012 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_4; договір купівлі-продажу, укладений 25 жовтня 2012 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_4; договір купівлі-продажу, укладений 25 жовтня 2012 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_4; договір купівлі-продажу, укладений 25 жовтня 2012 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_4; договір купівлі-продажу, укладений 26 жовтня 2012 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_9; договір купівлі-продажу, укладений 26 жовтня 2012 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_21; договір купівлі-продажу, укладений 26 жовтня 2012 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_9; договір купівлі-продажу, укладений 26 жовтня 2012 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_21; договір купівлі-продажу, укладений 21 червня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6; договір купівлі-продажу, укладений 16 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6; та витребувати з незаконного чужого володіння на користь територіальної громади м. Ірпеня в особі Ірпінської міської ради Київської області спірні земельні ділянки загальною площею 1,4 га.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 2 лютого 2017 року, у задоволенні позову прокурора м. Ірпеня Київської області відмовлено.

У касаційній скарзі перший заступник прокурора Київської області просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову прокурора м. Ірпеня Київської області, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що незаконне вибуття з володіння держави спірної земельної ділянки порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, володіння та користування належним державі майном. Однак прокурором пропущено трирічний строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, перебіг якого починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Проте повністю погодитись із висновками судів не можна, оскільки суди дійшли їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судові рішення не відповідають.

Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 7 грудня 2007 року № 1198-33-У «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання права на оренду земельних ділянок та дозволу на розробку технічної документації щодо складання договорів оренди» ОК «ЖБК «Зелений гай» надано право оренди земельної ділянки площею 8,3920 га по вул. Луговій у м. Ірпені Київської області під котеджну забудову. На підставі зазначеного рішення 29 січня 2008 року між Ірпінською міською радою Київської області та ОК «ЖБК Зелений гай» укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,3920 га по вул. Луговій у м. Ірпені Київської області під котеджну забудову строком на 5 років.

Рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 25 червня 2010 року № 4842-90-У «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки по вул. Луговій у м. Ірпені» надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в існуючих межах ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 по

вул. Луговій у м. Ірпені Київської області. На підставі вказаного рішення ПП «Геополісся» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки громадян - членів ОК «ЖБК «Зелений гай» у м. Ірпені Київської області.

Рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 30 липня 2010 року № 5088-92-У «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян» затверджено вищезгадану технічну документацію із землеустрою та передано безкоштовно у власність громадян земельні ділянки площами по 0,1 га кожна для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд.

На підставі зазначених вище рішень міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 видано державні акти на право власності на спірні земельні ділянки, які у подальшому були відчужені па підставі цивільно-правових угод.

Визнаючи позов обґрунтованим та відмовляючи в його задоволенні у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, суди не звернули уваги на таке.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст. 2 ЦК України передбачено, що одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі ст. ст. 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

За ч. 2 ст. 3 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Одним з таких органів є прокуратура, на яку п. 2 ст. 121 Конституції України покладено представництво інтересів держави у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

При цьому відповідно до чч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Виходячи зі змісту ст. ст. 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Згідно зі ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

З огляду на положення ст. 261 ЦК України, ст. 45 ЦПК України суди повинні були з'ясувати, з якого моменту у прокурора виникло право на звернення до суду в інтересах держави з вищезазначеним позовом.

Ураховуючи те, що прокурор пред'явив позов в інтересах держави, суди, зазначаючи, що Державному комітету України по земельних ресурсах, який через Державну інспекцію з контролю за використанням та охороною земель здійснював контроль за розпорядженням земельними ділянками державної та комунальної власності, було відомо про порушення інтересів держави, оскільки його територіальними підрозділами погоджувалась документація із землеустрою та здійснювалась реєстрація державних актів, не врахували, що вказаний державний орган не є учасником спору, чи особою, цивільне право якої порушено, чи особою, яка у спірних правовідносинах представляє державу.

Також суди не з'ясували, чи наділені Державний комітет України по земельних ресурсах або Державна інспекція з контролю за використанням та охороною земель повноваженнями щодо звернення до суду в інтересах держави з позовами про визнання незаконними та скасування рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Такого органу суд не встановив

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 60 ЦПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Зазначену правову позицію висловив Верховний Суд України у своїх постановах від 14 вересня 2016 року № 6-2165цс15, від 16 листопада 2016 року № 6-2469цс16, від 21 грудня 2016 року № 6-1503цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Крім того, суди послались на положення п. 4 ст.268 ЦК України.

За нормою ст. 268 ЦК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено винятки із загального правила про поширення позовної давності на всі цивільні правовідносини і визначено вимоги, на які позовна давність не поширюється, зокрема у п. 4 ч. 1 цієї статті зазначено, що на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право, позовна давність не поширюється.

Згідно з підп. 2 п. 2 розділу І від 20 грудня 2011 року Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України виключено.

Цей Закон набрав чинності 15 січня 2012 року.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Згідно із чч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

До правовідносин, які виникли під час дії нормативно-правового акта, який згодом втратив чинність, застосовуються його норми. До правовідносин, які виникли раніше і регулювалися нормативно-правовим актом, який втратив чинність, але права й обов'язки зберігаються і після набрання чинності новим нормативно-правовим актом, застосовуються положення нових актів цивільного законодавства.

Положення п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України за своєю суттю направлене на захист прав власників та інших осіб від держави.

Оскільки держава зобов'язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, підтримувати яку покликані норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Отже, з огляду на статус держави та її органів як суб'єктів владних повноважень, положення п.4 ч. 1 ст. 268 ЦК України не поширюються на позови прокуратури, які пред'являються від імені держави і направлені на захист права державної власності, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади. На такі позови поширюється положення ст. 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі ч. 1 ст. 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Зазначену правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові від 14 вересня 2016 року № 6-2165цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Судом установлено, що прокурор звернувся до суду з позовом за захистом інтересів держави щодо визнання незаконними та скасування рішення Ірпінської міської ради Київської області від 25 червня 2010 року та від 30 липня 2010 року, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування їх реєстрації, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування спірних земельних ділянок з незаконного чужого володіння на користь територіальної громади м. Ірпеня в особі Ірпінської міської ради Київської області, у березні 2014 року, проте строк позовної давності для даних правовідносин встановлений ст. 257 ЦК України у межах трьох років й обчислюється саме для особи, права якої порушено.

Проте суд не встановив, який державний орган, чи орган місцевого самоврядування у цих правовідносинах мав би знати, чи повинен знати про порушене право.

Таким чином, судиу порушення ст. ст. 212 - 214, 303, 315 ЦПК України назазначені положення закону уваги не звернули,фактично наділилипрокурора статусом самостійного позивача та дійшли передчасного висновку про початок перебігу позовної давності з 2010 року, що не відповідає ч. 1 ст. 261 ЦК України.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 2 лютого 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик