Ухвала

Іменем України

28 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником - ОСОБА_4, на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 06 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 05 травня 2015 року та касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Донецької області від 14 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен банк Аваль»)звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору від 16 січня 2007 року ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 68 300 доларів США на строк до 14 листопада 2016 року із сплою 9,9 % річних - з першого по третій місяць кредитування коштами та 13 % річних - з четвертого місяця кредитування. 21 грудня 2007 року вони уклали ще один кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 22 498 доларів США на строк до 20 грудня 2015 року зі сплатою 15 % річних. На забезпечення виконання умов цих договорів банк 29 квітня 2010 року уклав із ОСОБА_5 договори поруки. У результаті неналежного виконання умов кредитних договорів утворилася заборгованість, яку позичальник та його поручитель, незважаючи на вимоги, не погасили.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору від 16 січня 2007 року у розмірі 73 214,44 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 08 квітня 2014 року еквівалентно 852 984,22 грн., та по кредитному договору від 21 грудня 2007 року в розмірі 20 735,67 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 08 квітня 2014 року еквівалентно 241 590,65 грн.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 06 лютого 2015 року позов ПАТ «Райффайзен банк Аваль» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 1 094 574,87 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 05 травня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині розміру заборгованості і порядку сплати судового збору змінено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість: за кредитним договором від 21 грудня 2007 року в сумі 225 133,66 грн., з яких: 147 292,83 грн. - основна заборгованість по кредиту, 65 630,84 грн. - прострочені відсотки, 6 366,21 грн. - пеня по простроченій позиковій заборгованості, 5 843,78 грн. - пеня по простроченим процентам; за кредитним договором від 16 січня 2007 року в загальній сумі 792 393,71 грн., з яких: 506 976,31 грн. - основна заборгованість по кредиту, 244 742,24 грн. - прострочені відсотки, 18 621,74 - пеня по простроченій позиковій заборгованості, 22 053,42 грн. - пеня по простроченим процентам. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 14 грудня 2016 року рішення Волноваського районного суду Донецької області від 06 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 05 травня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором від 16 січня 2007 року та з ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором від 21 грудня 2007 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Райффайзен банк Аваль» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 16 січня 2007 року станом на 08 квітня 2014 року у розмірі 34 472,67 доларів США, з яких: 15 741,74 доларів США - заборгованість за кредитом, 18 730,93 доларів США - заборгованість за простроченими процентами, а також пеню за простроченими відсотками у розмірі 24 726,88 грн., пеню за кредитом у розмірі 20 404,57 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість станом на 08 квітня 2014 року за кредитним договором від 16 січня 2007 року у розмірі 30 047,16 доларів США, з яких: 27 771,92 доларів США - заборгованість за кредитом, 2 275,24 доларів США - заборгованість за простроченими процентами, а також пеню за простроченими відсотками у розмірі 24 692,94 грн., пеню за кредитом у розмірі 21 325,16 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість станом на 08 квітня 2014 року за кредитним договором від 21 грудня 2007 року у розмірі 7 866,98 доларів США, з яких: 7 208,39 доларів США - заборгованість за кредитом, 658,59 доларів США - заборгованість за простроченими процентами, а також пеню за простроченими відсотками у розмірі 6 588,82 грн., пеню за кредитом у розмірі 7 388,80 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що 16 січня 2007 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 68 300 доларів США на строк до 14 листопада2016 року із сплою 9,9 % річних - з першого по третій місяць кредитування коштами та 13 % річних - з четвертого місяця кредитування.

21 грудня 2007 року сторони уклали ще один кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 22 498 доларів США на строк до 20 грудня 2015 року зі сплатою 15 % річних.

На забезпечення виконання умов цих договорів банк 29 квітня 2010 року уклав із ОСОБА_5 договори поруки.

Пред'являючи позов, ПАТ «Райффайзен банк Аваль» посилалось на те, що у результаті неналежного виконання умов кредитних договорів утворилася заборгованість, яку позичальник та його поручитель, незважаючи на вимоги, не погасили.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Пунктами 1.5.1 та 1.5.1.1. кредитного договору від 16 січня 2007 року передбачено, що погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів (додаток №1 до цього договору). Нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту в строк передбачений в Графіку повернення кредиту та сплати процентів.

За порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених договором, позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період існування заборгованості, за кожен день прострочення (п.10.2 кредитного договору від 21 грудня 2007 року).

Відповідно до пп. 3.1 п.3, пп. 5.1 п.5 договорів поруки у випадку невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобов'язань за кредитними договорами, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов'язань у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитними договорами, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків у відповідності до ч.1, 2 ст.554 ЦК України.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Отже, з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

Указаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 29 червня 2016 року № 6-272цс16 та від 29 березня 2017 №6-3087цс16 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про те, що умовами кредитних договорів передбачено виконання грошових зобов'язань шляхом здійснення щомісячних платежів (згідно з графіком платежів) і останній платіж по поверненню кредиту за кредитним договором від 21 грудня 2007 року був здійснений боржником 31 жовтня 2011 року, по поверненню процентів - 31 серпня 2011 року, по поверненню кредиту за кредитним договором від 16 січня 2007 року - 31 жовтня 2011 року, по поверненню процентів - 30 травня 2011 року.

24 квітня 2014 року банк пред'явив вимогу до боржника та поручителя про повернення кредитних коштів за вказаними вище договорами та надав їм 30-денний строк. Із позовом до суду ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернулось 25 червня 2014 року, тобто в межах шестимісячного строку для пред'явлення позову до поручителя.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що по платежам за кредитними договорами за період до 24 листопада 2013 року порука ОСОБА_3 припинилась, і вона не несе солідарну відповідальність за цей період за невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитними договорами, а з 24 листопада 2013 року до закінчення строку дії кредитних договорів правовідносини поруки не припинилися і відповідачі несуть солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору у цей період.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень касаційного суду (ст. 335 ЦПК України), висновків апеляційного суду не спростовують і на законність його рішення не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу ОСОБА_3 і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Ураховуючи те, що рішення Волноваського районного суду Донецької області від 06 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 05 травня 2015 року були скасовані рішенням апеляційного суду Донецької області від 14 грудня 2016 року, тобто предмет оскарження за касаційною скаргою ОСОБА_2 відсутній, колегія суддів дійшла висновку про що касаційне провадження за цією касаційною скаргою слід закрити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником - ОСОБА_4, на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 06 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 05 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова