У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного агентства водних ресурсів України на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства водних ресурсів України про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2017 року позов ОСОБА_1 до Державного агентства водних ресурсів України про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ № 62-ос Держводагенства від 10 березня 2017 року щодо оголошення начальнику Рівненського обласного управління водних ресурсів ОСОБА_1 догани.

Стягнуто з Державного агентства водних ресурсів України на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. судового збору.

У поданій апеляційній скарзі на вказане судове рішення Державне агентство водних ресурсів України покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що наказом Держводагенства від 23.04.2015 року № 69-ос призначено на посаду начальника Рівненського обласного управління водних ресурсів ОСОБА_1 на умовах, передбачених контрактом від 23.04.2015р. №1.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1226/2017 Головуючий у 1 інстанції : Кучина Н.Г. Доповідач : Григоренко М.П.

Наказом Держводагенства від 07.03.2017 року № 60-ос призначено на посаду виконувача обовязків начальника Рівненського міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_2 з 09.03.2017 р. з посадовим окладом згідно зі штатним розписом.

Позивачем не виконувалися та ігнорувалися доручення та вказівки Держводагенства.

09.03.2017 року ОСОБА_2 подано заяву на звільнення за угодою сторін, який у той час працював на посаді начальника відділу економіки Рівненського обласного управління водних ресурсів.

Листом від 10.03.2017 року №1275/7/11-17 Держводагенство попросило надати письмове пояснення начальника Рівненського обласного управління водних ресурсів щодо невиконання наказу Держводагенства від 07.03.2017 року № 60-ос «Про призначення ОСОБА_2».

У службовій записці від 10.04.2017 року № 01/338 зазначено, що підставою неможливості звільнення ОСОБА_2 є недосягнення домовленості між роботодавцем і працівником, у зв»язку з не затвердженням Держводагенством кошторисів та штатного розпису. Держводагенство листами від 13.03.2017р. № 1332/5/12/11-17 та 17.03.2017р. № 1444/5/12/11-17 повідомило начальника Рівненського обласного управління водних ресурсів, що річні кошториси Рівненського облводресурсів на 2017 рік буде затверджено після коригування річного кошторису по апарату на 2017 рік.

Наказом Держводагенства від 10.03.2017р. № 62-а за неналежне виконання посадових обов»язків у частині координації діяльності Рівненського міжрайонного управління водного господарства щодо недопущення до виконання посадових обов»язків ОСОБА_2 начальнику Рівненського обласного управління водних ресурсів ОСОБА_1 оголошено догану.

Вважає, що Держводагенство діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В ході апеляційного розгляду справи представник відповідача ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Повністю задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що останнього було притягнуто до диспциплінарної відповідальності наказом Держводагенства від 10.03.2017р. № 62-а за відсутністю для цього законних підстав, так як будь-яких доказів підтвердження порушення позивачем своїх посадових обов'язків, завдань та функцій відповідачем надано не було.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань, які вказані у запереченнях на позов, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Відповідач не конкретизував належним чином у своїй апеляційній скарзі, які саме порушення були допущені судом першої інстанції, що призвело, на його думку, до ухвалення незаконного рішення у даній цивільній справі.

В ході апеляційного розгляду сторона відповідача не спромоглась надати суду грунтовні пояснення з приводу того, в який саме спосіб позивач мав скоординувати діяльністі Рівненського міжрайонного управління водного господарства, в частині виконання наказу Держводагенства від 07.03.2017 року № 60-ос про призначення на посаду виконувача обов»язків начальника Рівненського міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_2 з 09.03.2017 року, не порушуючи вимого чинного законодавства.

Стаття 19 Конституції України проголошує, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

По справі встановлено, що на день видання наказу Держводагенства від 07.03.2017 року № 60-ос про призначення на посаду виконувача обов»язків начальника Рівненського міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_2 з 09.03.2017 року, останній перебував у трудових відносинах із Рівненським обласним управлінням водних ресурсів, працюючи на посаді начальника відділу економіки і жодного відношення до Рівненського міжрайонного управління водного господарства ще не мав.

Рівненське обласне управління водних ресурсів та Рівненське міжрайонне управління водного господарства є окремими та самостійними юридичними особами, які належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України.

Фактично відповідачем ставиться ОСОБА_1 у вину те, що він негайно не звільнив з роботи ОСОБА_2 з роботи, з тим, щоб останній мав можливість відразу приступити до виконання обов»язків начальника Рівненського міжрайонного управління водного господарства.

При цьому, відповідач жодним чином не надав суду будь-які правові обгрунтування з приводу того, якими саме нормами трудового права чи положеннями інших законодавчих актів передбачено можливість негайного розірвання трудового договору із працівником, у зв»язку із призначенням цього працівника виконуючим обов»язки керівника іншої установи, до якої той взагалі не має будь-якого відношення на момент призначення, так як на цей момент ще перебуває у трудових відносинах з іншою юридичною особою.

В листі Міністерства юстиції від 17 липня 2014 року N 10878-0-26-14/10.3 «Щодо правового регулювання призначення працівника виконуючим обов'язки за вакантною посадою» вказано, що тимчасовим заступництвом вважається виконання службових обов'язків за посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це викликано виробничою необхідністю. Тимчасове виконання обов'язків за посадою відсутнього працівника покладається на іншого працівника наказом (розпорядженням) підприємства, установи чи організації.

Призначення працівника виконуючим обов'язки за вакантною посадою не допускається. Зазначене можливо лише за посадою, призначення на яку проводиться вищим органом управління.

Будь-які нормативні документи, які б безпосередньо регламентували порядок призначення виконуючим обов»язки того чи іншого працівника чи керівника, на даний час відсутні, а тому, на переконання колегії суддів, ОСОБА_1 мав виконувати наказ Держводагенства від 07.03.2017 року № 60-ос про призначення на посаду виконувача обов»язків начальника Рівненського міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_2 з 09.03.2017 року, лише у той спосіб, який визначений положеннями Кодексу Законів про працю України та іншими нормативними документами, що позивач і намагався зробити.

Обгрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 неодноразово наголошував на тому, що негайно звільнити ОСОБА_2 з роботи він не міг через відсутність можливості провести з останнім розрахунок, так як Держводагенством не було затверджено штатний розпис і кошторис, в протилежному випадку з його боку мало б місце порушення вимог статті 116 КЗпП України.

Сторона відповідача і з цього приводу також не надала будь-яких грунтовних заперечень, з яких би слідувало, що дане твердження ОСОБА_1 є надуманим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2017 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державного агентства водних ресурсів України відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

ОСОБА_4