Справа № 255/4100/13-ц
Провадження № 2-в/242/58/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року Селидівський суд Донецької області в складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Склярук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 255/4100/13-ц за позовною заявою ПАТ «Креді ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

21.08.2017 року представник за довіреністю ПАТ «Креді ОСОБА_1» - ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про заміну стягувача ПАТ «Креді ОСОБА_1» його правонаступником ТОВ «ФК «Позика» у цивільній справі № 255/4100/13-ц за позовною заявою ПАТ «Креді ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

04.09.2017 року судом ініційовано питання про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 255/4100/13-ц за позовом ПАТ «Креді агріколь банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник заявника у судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для відновлення втраченого судового провадження № 255/4100/13-ц.

Відповідно до ст. 402 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 403 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Зі статті 407 ЦПК України вбачається, що при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглися, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Відповідно до статті 408 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження. Строк зберігання судового провадження не має значення для вирішення заяви про його відновлення, крім випадку звернення з такою заявою для

виконання рішення, якщо строк на пред'явлення виконавчого листа для виконання закінчився і судом не поновлено.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше предявленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Представником заявника надано заочне рішення Ворошиловського районного суду Донецької області від 19 липня 2013 року в цивільній справі № 255/4100/13-ц.

Згідно офіційного веб-порталу «Судова влада України» з метою збереження життя і здоровя суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, роботу Ворошиловського районного суду м. Донецька припинено у звязку з неможливістю здійснювати правосуддя із-за бойових дій, що відбуваються в районі розташування суду.

Згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 справи, які підсудні Ворошиловському районному суду м. Донецька, розглядаються Селидівським міським судом Донецької області.

З довідки Селидівського міського суду Донецької області № 84/255/4100/13-ц від 30.08.2017 року вбачається, що цивільна права № 255/4100/13-ц за позовом ПАТ «Креді ОСОБА_1» до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором до Селидівського міського суду не передана та відомостей щодо неможливості її передачі до суду не надходило.

У звязку зі здійсненням Селидівським міським судом Донецької області розгляду цивільних справ, що були підсудні Ворошиловському районному суду м. Донецька, було надано доступ до бази даних Ворошиловського районного суду м. Донецька, по справі 255/4100/13-ц за позовом ПАТ «Креді ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором було ухвалено заочне рішення 19.07.2013 року, яке набрало законної сили 30.07.2013 року.

Під час розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження судом зясовано, що цивільна справа № 255/4100/13-ц за позовом ПАТ «Креді ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором була втрачена.

Відповідно до ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі або за ініціативою суду.

Згідно ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглися, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

В узагальненнях практики розгляду судами деяких питань, повязаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО, що була проведена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, що судові рішення може ухвалити не тільки суд першої інстанції, що розглядав справу (статті 205, 208, 215 ЦПК), а й апеляційний чи касаційний суд (статті 314, 344 ЦПК). Однак, незважаючи на відсутність прямої вказівки в ЦПК, заява про

відновлення втраченого судового провадження повинна подаватися до суду першої інстанції, оскільки саме в цьому суді формується та зберігається (зберігалася) справа. Це повязано і з тим, що справу розглядав суд першої інстанції, а апеляційне чи касаційне провадження є лише стадіями перегляду судового рішення навіть у разі ухвалення цими судами власного рішення по суті спору. Такий висновок узгоджується з позицією ВССУ, викладеною в ухвалі від 01 липня 2015 у справі № 6-13992св15, де зазначено, що відновлення втраченого судового провадження здійснюється місцевим судом, незалежно від того, на якій стадії розгляду (в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції) вона перебувала. Якщо необхідно здійснити апеляційний або касаційний розгляд справи, її матеріали після такого відновлення передаються місцевим судом відповідно до суду апеляційної або касаційної інстанції.

Дослідивши надані заявником документи, суд вважає, що відновленню підлягає заочне рішення Ворошиловського районного суду Донецької області від 13 липня 2013 року, досліджене, підтвердженні в судовому засіданні та наявне в матеріалах справи, що було прийняте під час розгляду цивільної справи за позовом ПАТ «Креді ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи вищезазначене та з метою захисту прав та інтересів позивача, суд приходить до висновку про необхідність часткового відновлення втраченого судового провадження по вищевказаній цивільній справі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 212, 402, 403, 407, 408 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Частково відновити втрачене провадження у цивільній справі № 255/4100/13-ц за позовною заявою ПАТ «Креді ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відновити зміст рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 19 липня 2013 року, наступного змісту:

«Справа № 255/4100/13-ц

Провадження № 2/255/1424/2013

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2013 року Ворошиловський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого - судді Орєхова О.І.

при секретарі - Лещенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Донецьку цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Креді ОСОБА_1» звернувся до суду з позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини.

Між Акціонерним товариством «Індустріально-Експортний Банк» в особі філії «Донецька дирекція» Акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» та ОСОБА_2 (надалі Відповідач №1) 09.10.2008 року був укладений кредитний догові № 243/41181 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до рішення акціонерів, 21 березня 2011 року ПАТ «Індекс-Банк» змінило назву на ПАТ

«Креді ОСОБА_1» (надалі - Позивач), зазначені зміни зареєстровані відповідно до законодавства України.

Відповідно до вище зазначеного Кредитного договору, Позивач надає Відповідачеві кредит у сумі 17340 долар США (сімнадцять тисяч вісімсот сорок доларів), терміном користування з 09.10.2008 р. по 08.08.2014р.,а Відповідач одержує та повертає кредит щомісячно до 15 (п'ятнадцятого) числа місяця наступного за розрахунковим, згідно з графіком погашення кредиту ( Додаток №1 до кредитного договору , який є невід'ємною частиною цього договору) (п. 1.1).

Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 17840 долар США (сімнадцять тисяч вісімсот сорок доларів

Однак, Відповідачем порушені умови кредитного договору, а саме п.п. 1.1.,1.4., п. п. 3.3, - не повертається кредит строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти/прострочені проценти за користування кредитом у строки/терміни, передбачені кредитним договором та не повертається щомісячна комісія.

Станом на 13.03.2013 року заборгованість по Кредитному договору становить 77102,40 грн. ( сімдесят сім тисяч сто дві гривні 40 копійок), в.т.ч.:

52765,95 грн.,( п'ятдесят дві тисячі сімсот шістдесят п'ять гривен 95 копійок)- рахунок строкової заборгованості

19187,12 грн.(дев'ятнадцять тисяч сто вісімдесят сім гривен 12 копійок) - рахунок простроченої строкової заборгованості

299,01 грн. (двісті дев'яноста дев'ять гривен 02 копійок)- рахунок нарахованих відсотків

3978,44грн. (три тисячі дев'ятсот сімдесят вісім гривен 44 копійки) - рахунок прострочених відсотків

871,90грн. ( вісімсот сімдесят одна гривна 90 копійок) - пеня за несвоєчасне погашення кредиту , процентів та комісійної винагороди.

З метою забезпечення повернення кредиту, 09.10.2008 року між Позивачем та ОСОБА_4 (надалі відповідач №3) укладено договір поруки № 243/411781-Д/4 згідно умов якого Відповідач №3 добровільно взяла на себе зобов'язання перед Позивачем відповідати в повному обсязі по зобов'язанням відповідача №1, які виникають з Кредитного договору. З тією ж метою між Позивачем та ОСОБА_3 ( надалі відповідач№2) 05.05.2010 року укладено договір поруки №24/411781-1, згідно умов якого Відповідач №2 добровільно взяла на себе зобов'язання перед Позивачем відповідати в повному обсязі по зобов'язанням відповідача №1, які виникають з Кредитного договору

Відповідно до п.п.1,2 ст.554 Цивільного кодексу України та п.2.1 договорів поруки, Відповідач №2 та Відповідач №3 несуть перед Позивачем солідарну з Відповідачем №1 відповідальність за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій.

Згідно пп.3.2.5, 3.2.6, 3.2.7 Кредитного договору , у випадку невиконання Відповідачем №1 умов цього договору, Позивач має право на дострокове стягнення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, за умови переднього ( за 30 днів) письмового повідомлення позичальника.

Згідно п. 1.3.2.5, 3.2.6, 3.2.7 Кредитного договору, у випадку невиконання відповідачем №1 умов цього договору, Позивач має право на дострокове стягнення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції за умови попереднього ( за 30 днів) письмового повідомлення позичальника.

З метою досудового врегулювання спору Позивачем надіслано Відповідачам листи-вимоги про погашення заборгованості, але на теперішній час жодних заходів щодо добровільного погашення кредиту ним не вжито.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.

Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики.

У ч. 2 ст. 1050 ЦК України зазначено: «якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому», за договором або законом.

Таким чином враховуючи невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідачів суми боргу в порядку позовного провадження, оскільки між сторонами існує цивільно-правовий спір.

Просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_1», (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, , pax. № 3739 2 0000 000 17 в ПАТ «Креді ОСОБА_1» м. Київ, МІФО 300614) суму заборгованості за кредитним договором № 243/41181 від 009.10.2008 року, яка становить 77102,40 грн. (сімдесят сім тисяч сто дві гривні 40 копійок), стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_1», (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, , pax. № 0001 в ПАТ «Креді ОСОБА_1» м. Київ, МФО 300614) витрати по сплаті судового збору у розмірі 771,02 грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності не з»явився, надала до суду заяву, в якій просив суд справу розглядати у її відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином відповідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення.

Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були повідомлені про слухання справи належним чином, не сповістили суд про причини своєї відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ПАТ «Креді ОСОБА_1» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором.

Позичальник зобов'язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини.

Між Акціонерним товариством «Індустріально-Експортний Банк» в особі філії «Донецька дирекція» Акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» та ОСОБА_8 09.10.2008 року був укладений кредитний договір № 243/41181.

Відповідно до п. 1.1 вищезазначеного Кредитного договору, позивач ПАТ «Креді ОСОБА_9» надає відповідачеві ОСОБА_10 кредит у сумі 17 340 доларів США, терміном користування з 09.10.2008 р. по 08.08.2014р.,а Відповідач одержує та повертає кредит щомісячно до 15 (п'ятнадцятого) числа місяця наступного за розрахунковим, згідно з графіком погашення кредиту ( Додаток №1 до кредитного договору , який є невід'ємною частиною цього договору).

Згідно пп.3.2.5, 3.2.6, 3.2.7 Кредитного договору , у випадку невиконання Відповідачем умов цього договору, Позивач має право на дострокове стягнення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, за умови переднього ( за 30 днів) письмового повідомлення позичальника.

Встановлено, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 17 840 доларів США.

З метою забезпечення повернення кредиту, 09.10.2008 року між АТ «Індустріально-Експортний Банк» та ОСОБА_11 укладено договір поруки № 243/411781-Д/4, згідно умов якого відповідач добровільно взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобов'язанням відповідача ОСОБА_10, які виникають з Кредитного договору№ 243/41181 від 09.10.2008 року.

З тією ж метою між АТ «Індустріально-Експортний Банк» та ОСОБА_3 05.05.2010 року укладено договір поруки №24/411781-1, згідно умов якого відповідач ОСОБА_3 добровільно взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобов'язанням відповідача ОСОБА_2, які виникають з Кредитного договору № 243/41181 від 09.10.2008 року.

Встановлено, що відповідачем порушені умови кредитного договору, а саме п.п. 1.1.,1.4., п. п. 3.3, - не повертається кредит строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти/прострочені проценти за користування кредитом у строки/терміни, передбачені кредитним договором та не повертається щомісячна комісія.

Встановлено, що станом на 13.03.2013 року заборгованість по Кредитному договору становить 77 102,40 грн., з яких: 52 765,95 грн. - строкова заборгованість, 19 187,12 грн. - прострочена строкова заборгованість, 299,01 грн. - нараховані відсотки, 3 978,44 грн. - прострочені відсотки, 871,90 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентів та комісійної винагороди, що підтверджується доданим позивачем розрахунком.

З метою досудового врегулювання спору позивачем надіслано відповідачам листи-вимоги № 13206/532 від 22.01.2013 року про погашення заборгованості, що підтверджується наявними зазначеними листами-вимогами в матеріалах справи.

Встановлено, що на теперішній час жодних заходів щодо добровільного погашення кредиту відповідачами не вжито, хоча лист-вимогу поручителем ОСОБА_3 було отримано особисто останньою 29.01.2013 року.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до рішення акціонерів, 21 березня 2011 року ПАТ «Індекс-Банк» змінило назву на ПАТ «Креді ОСОБА_1», відповідно до п. 1.2 Статуту, що підтверджується наявним в матеріалах справи.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу

повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З кредитного договору № 243/41181 від 09.10.2008 року та договорів поруки № 243/411781-Д/4 від 09.10.2008 року та №24/411781-1 від 05.05.2010 року вбачається, що останні підписані обома сторонами.

Вказаний кредитний договір та договори поруки були прочитані та підписані сторонами.

Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (свобода укладення договору).

Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. А отже, розмір процентів та комісії за користування кредитом, а також розмір інших штрафних санкцій до боржника є істотними умовами договору.

Також підписання кредитного договору та договорів поруки свідчить про те, що відповідачу ОСОБА_10 всі умови даного кредитного Договору, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_11 всі умови договору поруки цілком зрозумілі і вони вважають їх справедливими по відношенню до них.

Оскільки, відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання та не повертають кредитні кошти у зв»язку з чим виникла заборгованості, то виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із вимогами ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 771,02 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 16, 203, 526, 554, 610, 611, 626, 627, 629, 638, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 15, 30, 60, 62, 88, 202, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором у

сумі 77 102,40 гривень та судовий збір у сумі 771,02 гривень, а всього 77 873,42 гривень ( сімдесят сім тисяч вісімсот сімдесят три гривні сорок дві копійки ).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Ворошиловський районний суд міста Донецька шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленному цим Кодексом.

Рішення надруковане у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Ворошиловського

районного суду м. Донецька (підпис) ОСОБА_12»

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Владимирська