Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф.,Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Стокмастер» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київщина капітал» (далі - ТОВ «ФК «Київщина капітал»)звернулося з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Вимоги обґрунтовано тим, що 29 листопада 2004 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Систем-Інвест» (далі - ТОВ «Систем-Інвест»), ОСОБА_8 (інвестор) та акціонерним банком «Київ» (далі - АКБ «Київ») укладено інвестиційну угоду № 8 про інвестування у житлове будівництво. Предметом угоди є участь інвестора у фінансуванні будівництва об'єкта нерухомості з метою отримання у власність квартири АДРЕСА_1 у новозбудованому будинку шляхом внесення коштів на рахунок банку. За угодою інвестор взяв на себе обов'язок оплатити за рахунок власних коштів вартість інвестування квартири у розмірі 464 383грн 58 коп. до 30 грудня 2004 року шляхом зарахування коштів на рахунок банку. Сторони досягли згоди, що інвестор має право переуступати за винагороду право вимоги. 20 грудня 2004 року складено довідку про повне інвестування вказаної квартири.

22 липня 2008 року між АКБ «Київ» та ОСОБА_9 був укладений договір про надання кредиту, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в сумі 105 тис. доларів США на строк з 22 липня 2008 року по 21 липня 2018 року зі сплатою 14 % річних. В забезпечення виконання укладено договір про передачу в заставу (іпотеку) майнових прав на квартиру АДРЕСА_2, заставною вартістю 464 383грн 58 коп. У випадку невиконання зобов'язання передбачено сплату позичальником пенів розмірі 0,1 % від суми прострочення платежу за кожен день прострочки.

23 липня 2008 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ОСОБА_6 одержала право вимагати від ТОВ «Систем-Інвест» належного виконання зобов'язань за договором про інвестування у житлове будівництво.

23 липня 2008 року ТОВ «Системс-Інвест», ОСОБА_6 та АКБ «Київ» укладено додаткову угоду № 2/2 до Інвестиційної угоди № 8 від 29 листопада 2004 року, якою внесли зміни до п.1.3, виклавши в новій редакції характеристики об'єкта інвестування, а саме: квартира АДРЕСА_4

24 липня 2008 року між ОСОБА_9та банком укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору.

30 липня 2008 року АКБ «Київ» та ОСОБА_6 уклали іпотечний договір в забезпечення виконання ОСОБА_9 зобов'язань за кредитним договором від 22липня 2008 року та додатковою угодою до нього; предметом вказаного договору є майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3.

30 грудня 2008 року ОСОБА_9 та АКБ «Київ» уклали додаткову угоду № 2, якою змінено валюту зобов'язання з доларів США на гривню відповідно до рішення правління Банку.

06 квітня 2009 року ОСОБА_9, АКБ «Київ» та ОСОБА_6 уклали договір про переведення боргу на ОСОБА_6, а також додаткову угоду № 3, відповідно до якої кредитний договір викладено у новій редакції, згідно якої сума кредиту 505 000 грн, строк з 22 липня 2008 року по 21 липня 2018 року, процентна ставка 18 % річних, нарахування процентів здійснюється на фактичний залишок боргу.

13 серпня 2009 року між АКБ «Київ» та ТОВ «ФК «Київщина-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги до ОСОБА_6 належного та реального виконання обов'язків за договором про надання кредиту від 22 липня 2008 року та усіх додатків і додаткових угод до нього, суми кредиту 320 000 грн, зі строком повернення 21 липня 2018 року, процентів (18% річних) 1 893 грн 70 коп., загалом суми в розмірі 321 893 грн 70 коп. 21 серпня 2009 року між АКБ «Київ» та ТОВ «ФК «Київщина-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеним 30 липня 2008 року, за яким забезпечувалося виконання кредитного договору від 22 липня 2008 року.

В процесі розгляду справи між ТОВ «ФК «Київщина-капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Стокмастер» укладено договір купівлі-продажу права вимоги від 02 вересня 2013 року, на підставі якого ТОВ «Компанія з управління активами «Стокмастер» набуло права вимоги до боржника, та вступило у справу в якості позивача.

Посилаючись на порушення позичальником строку та порядку погашення кредиту, уточнивши вимоги, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася за період із 29 лютого 2012 року по 31 березня 2015 року, у розмірі 344 204 грн 13 коп., із яких: основний борг - 320 тис. грн., 3 % річних у розмірі 17 546 грн 22 коп., пеня - 6 658 грн 21 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року, позов ТОВ «Компанія з управління активами «Стокмастер» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Стокмастер» заборгованість за кредитним договором у розмірі 344 204 грн 13 грн., з яких: основний борг - 320 тис. грн., 3 % річних розмірі 17 546 грн 22 коп., пеня - 6 658 грн 21 коп. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Компанія з управління активами «Стокмастер».

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідноч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Судами встановлено, що 29 листопада 2004 року між ТОВ «Систем-Інвест», ОСОБА_8 (інвестор) та АКБ «Київ» укладено інвестиційну угоду № 8 про інвестування у житлове будівництво. Предметом угоди є участь інвестора у фінансуванні будівництва об'єкта нерухомості з метою отримання у власність квартири АДРЕСА_1 у новозбудованому будинку шляхом внесення коштів на рахунок банку. За угодою інвестор взяв на себе обов'язок оплатити за рахунок власних коштів вартість інвестування квартири у розмірі 464 383 грн 58 коп. до 30 грудня 2004 року шляхом зарахування коштів на рахунок банку. Сторони досягли згоди, що інвестор має право переуступати за винагороду право вимоги. 20 грудня 2004 року складено довідку про повне інвестування вказаної квартири.

22 липня 2008 року між АКБ «Київ» та ОСОБА_9 був укладений договір про надання кредиту, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в сумі 105 тис. доларів США на строк з 22 липня 2008 року по 21 липня 2018 року зі сплатою 14 % річних. В забезпечення виконання укладено договір про передачу в заставу (іпотеку) майнові права на квартиру АДРЕСА_2, заставною вартістю 464 383 грн 58 коп. У випадку невиконання зобов'язання передбачено сплату позичальником пенів розмірі 0,1 % від суми прострочення платежу за кожен день прострочки.

23 липня 2008 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ОСОБА_6 одержала право вимагати від ТОВ «Систем-Інвест» належного виконання зобов'язань за договором про інвестування у житлове будівництво.

23 липня 2008 року ТОВ «Системс-Інвест», ОСОБА_6 та АКБ «Київ» укладено додаткову угоду № 2/2 до Інвестиційної угоди № 8 від 29 листопада 2004 року, якою внесли зміни до п.1.3, виклавши в новій редакції характеристики об'єкта інвестування, а саме: квартира АДРЕСА_4

24 липня 2008 року між ОСОБА_9та банком укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору.

30 липня 2008 року АКБ «Київ» та ОСОБА_6 уклали іпотечний договір в забезпечення виконання ОСОБА_9 зобов'язань за кредитним договором від 22липня 2008 року та додатковою угодою до нього; предметом вказаного договору є майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3.

30 грудня 2008 року ОСОБА_9 та АКБ «Київ» уклали додаткову угоду № 2, якою змінено валюту зобов'язання з доларів США на гривню відповідно до рішення правління Банку.

06 квітня 2009 року ОСОБА_9, АКБ «Київ» та ОСОБА_6 уклали договір про переведення боргу на ОСОБА_6, а також додаткову угоду № 3, відповідно до якої кредитний договір викладено у новій редакції, згідно якої сума кредиту 505 000 грн, строк з 22 липня 2008 року по 21 липня 2018 року, процентна ставка 18 % річних, нарахування процентів здійснюється на фактичний залишок боргу.

13 серпня 2009 року між АКБ «Київ» та ТОВ «ФК «Київщина-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги до ОСОБА_6 належного та реального виконання обов'язків за договором про надання кредиту від 22 липня 2008 року та усіх додатків і додаткових угод до нього, суми кредиту 320 000 грн, зі строком повернення 21 липня 2018 року, процентів (18% річних) 1 893 грн 70 коп., загалом суми в розмірі 321 893 грн 70 коп. 21 серпня 2009 року між АКБ «Київ» та ТОВ «ФК «Київщина-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеним 30 липня 2008 року, за яким забезпечувалося виконання кредитного договору від 22 липня 2008 року.

02 вересня 2013 року між ТОВ «ФК «Київщина-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Стокмастер» укладено договір купівлі-продажу права вимоги, на підставі якого ТОВ «Компанія з управління активами «Стокмастер» набуло права вимоги до ОСОБА_6

За ч. 1 ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять повністю (універсальне) або частково (сингулярне правонаступництво) процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони із спірних або встановлених судом правовідносин майнового характеру.

Для настання процесуального правонаступництва правонаступник (особа, яка бажає вступити у процес) має довести суду своє право на зайняття процесуального становища суб'єкта, якого він заміняє. Доказом можуть бути рішення суду, статут, свідоцтво про право на спадщину, інші документи, які підтверджують перехід прав та обов'язків у матеріальних правовідносинах, що є предметом судового розгляду.

Із позовом, який розглядається, попередній кредитор ОСОБА_6 - ТОВ «ФК «Київщина капітал» - звернувся до суду 12 серпня 2013 року, наступництво у матеріальних правовідносинах між ТОВ «ФК «Київщина капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Стокмастер» відбулося 02 вересня 2013 року, що підтверджується договором купівлі-продажу права вимоги, а тому нового кредитора залучено судом до участі у справі в порядку ст. 37 ЦПК України із дотриманням цієї норми процесуального закону. Доводи касаційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Вирішуючи спір про стягнення кредитної заборгованості, суд першої інстанції, із висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, з урахуванням часткового дострокового виконання ОСОБА_6 обов'язку із повернення кредиту та розміру її заборгованості за договором станом на 13серпня 2009 року наступний черговий щомісячний платіж із погашення кредиту вона мала сплатити не пізніше 28 лютого 2012 року, проте свої зобов'язання не виконала, порушення прав позивача як кредитодавця за договором почалося 01 березня 2012 року, а тому строк позовної давності має обчислюватися саме з цієї дати.

Із такими висновками погоджується колегія суддів.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

ОСОБА_6 просила суд першої інстанції застосувати позовну давність до вимог позивача.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Якщо умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, якщо за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання.

При цьому право вимагати повернення щомісячних прострочених платежів у кредитора виникає за обставин, якщо ним дотримано строк давності за вимогами про повернення кредиту в цілому.

Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким є строк виконання зобов'язання у повному обсязі (кінцевий строк повернення кредиту й платежів за ним) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-190цс14 від 21 січня 2015 року).

Кінцевим строком повернення кредиту й платежів за ним сторонами визначено 21 липня 2018 року, дострокову вимогу направленопозичальнику 12 липня 2013 року, а тому станом на дату звернення із позовом до суду (12 серпня 2013 року) строк позовної давності за вимогами ТОВ «Компанія з управління активами «Стокмастер» про повернення кредиту в цілому не сплив.

Щодо дотримання позивачем строків звернення із вимогами про повернення щомісячних платежів, то, як встановлено судами, позивачем заявлено до стягнення заборгованість за період із 29 лютого 2012 року по 31 березня 2015 року, що знаходиться у межах заявленої відповідачем позовної давності; в складових боргу відсутня вимога про стягнення процентів за кредитом, а тому доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_6 останній платіж на погашення процентів вчинила 03 серпня 2009 року, що є початковим моментом перебігу позовної давності у справі, на правильність вирішення спору судами не впливають.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик