Справа № 362/2435/16-ц Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Г. М.
Провадження № 22-ц/780/3818/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 04.10.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сушко Л.П.

за участю секретаря: Волошина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк"ПриватБанк" на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2017 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 15 серпня 2006 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 29763 cred, за умовами якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 25000,00 грн. на термін до 16 липня 2007 року. Відповідачка ОСОБА_2 зобовязувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Для належного виконання зобовязань за кредитним договором № 29763 cred між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 в якості забезпечення виконання було укладено договір поруки, за умовами, якого ОСОБА_3 зобовязувався виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти календарних днів з моменту її отримання. ОСОБА_2 в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобовязання не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 149260,86 грн. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.11.2010 року з відповідачів на користь позивача стягнуто заборгованість в розмірі 74029 грн..

Просив, суд стягнути з відповідачів залишок вказаної заборгованості в солідарному порядку в розмірі 75230,92 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом встановлено, що 15 вересня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту № 29763 cred, за умовами якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 25000 грн. з кінцевим терміном повернення 16 липня 2007 р. (а.с. 14).

15 вересня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 в якості забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_2 за договором кредиту № 29763 cred від 15 вересня 2010 року було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків в тому ж розмірі, що і позичальник.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 2-4199/10 від 26 листопада 2010 року в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Заводському районі м. Дніпродзержинська про стягнення заборгованості стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно заборгованість за кредитним договором № 29763 від 15.09.2006 у розмірі 73829,94 грн. станом на 25.10.2010 року; з відповідачів філії ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» у Заводському районі м. Дніпродзержинська, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно 200 грн. заборгованість за договором поруки № 019 від 20.10.2010 року, укладеним з поручителем філією ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» у Заводському районі м. Дніпродзержинська в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 29763 cred від 15.09.2006 р. (а.с. 6-8).

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. ст. 610, 612 ЦПК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

П. 5.6 кредитного договору строк позовної давності по договору встановлено сторонами протягом 5 років.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з підстав пропуску банком строку позовної давності, суд першої інстанції виходив з того, що позовна давність звернення до суду з позовом спливла через три роки після попереднього звернення позивача до суду 26 листопада 2010 року, бо з цього часу у банку виникло право на позов, а звернувшись до суду лише у 2016 році банк цей строк пропустив.

При цьому суд не дав належної оцінки тому, що починаючи п. 5.6. кредитного договору строк позовної дасності по договору встановлено 5 років.

Отже, строк позовної давності слід обраховувати із листопада 2011 року по кожному з платежів.

Саме на вказані обставини звертав увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 20 січня 2016 року, скасовуючи рішення апеляційного суду в даній справі та передаючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Зазначені вище порушення, які допустив суд першої інстанції, призвели до неправильного вирішення спору.

Позивач своє зобовязання виконав в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконувала зобов'язання передбачені вказаним кредитним договором, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 75230.92 грн.

Посилання відповідача ОСОБА_2 про те, що вона вказаний кредитний договір не підписувала та коштів від позивача ніколи не отримувала безпідставні.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2010 року, що набрало законної сили, встановлено, що між ОСОБА_2 та Банком укладено 15.09.2006 року кредитний договір № 29763 cred, однак ОСОБА_2 своїх зобовязань за вказаним договором не виконувала. Зазначені обставини доказування не потребують.

Згідно розрахунку вимог банку у звязку з неповерненням ОСОБА_2 кредитної заборгованості за кредитним договором № 29763 cred від 15.09.2006 року, заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем станом на 25.04.2016 року становить - 75230,92 грн. (а.с.09).

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обовязку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобовязання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи зазначене з відповідачів підлягає стягненню кредитна заборгованість за несплаченими відсотками на прострочену заборгованність за кредитним № № 29763 cred від 15.09.2006 року у розмірі 75230,92 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь банку підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті банком судового збору у розмірі 2894,40 грн.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк"ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» несплачені проценти на прострочену заборгованність за кредитним договором № 29763cred від 15 серпня 2006 року в розмірі 75230,92 грн. ( сімдесят пять тисяч двісті тридцять гривень девяносто дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» сплачений судовий збір в розмірі 2894,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: