Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1732/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Годованець І. А.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

28.09.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Авраменко Т.М., Єгорової С.М.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ганно-Леонтовичівська сільська рада Устинівського району Кіровоградської області, Устинівська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ганно-Леонтовичівська сільська рада Устинівського району Кіровоградської області, Устинівська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За деякий час до його смерті, він переїхав до неї жити, оскільки хворів та потребував стороннього догляду.

Після смерті брата відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,81 га, яка знаходиться на території Ганно-Леонтовичевскьої сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, та домоволодіння по АДРЕСА_1.

Вважаючи себе такою, що фактично прийняла спадщину, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з неможливістю встановити факт прийняття спадщини. Також з даної постанови їй стало відомо, що свідоцтво про право на спадщину за законом видано спадкоємцю першої черги, а саме дочці померлого ОСОБА_5.

ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_5 не є дочкою померлого, оскільки за життя її брат батьківство не визнавав, про це свідчить те, що вона не була зареєстрована на його прізвище та те, що її мати отримувала державну допомогу як одинока мати.

Просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане на ім'я ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4, визнати за нею право власності в порядку спадкування на зазначену земельну ділянку.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2017 року до участі у справі залучено третю особу - Устинівську районну державну нотаріальну контору Кіровоградської області.

Під час розгляду справи позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначала, що вона і її брат є дітьми покійних - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, однак у свідоцтвах про народження її прізвище записано як «ОСОБА_4», а брата як «ОСОБА_4», у зв'язку з цим виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а тому просить встановити, що вона є рідною сестрою ОСОБА_4

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2017 року позов задоволено частково.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4

У задоволенні вимог щодо встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, зазначається , що суд першої інстанції не виконав вимоги ст..10 ЦПК України , щодо зобов'язання сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи , не надав мотивування усім доводам сторін у справі , що є обов'язковим елементом справедливого судового розгляду. Суд не дослідив докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог в частині прийняття спадщини позивач після смерті брата. Суд першої інстанції при вирішення спору про визнання свідоцтва про спадщину недійсним не надав юридичну оцінку доказам , щодо родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, не визначив коло спадкоємців після смерті ОСОБА_4 Суд також дав неправильну оцінку поясненням свідків .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

На рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ганно-Леонтовичівська сільська рада Устинівського району Кіровоградської області, Устинівська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування, встановлення факту родинних відносин було подано дві апеляційні скарги, як позивачем так і відповідачем по справі.

ОСОБА_2 просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин .

ОСОБА_2 просила суд скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по сутті позовних вимог.

Ухвалою судді апеляційного суду Кіровоградської області від 04.07.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто заявнику у зв'язку з порушенням норм процесуального права при подані апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.07.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилено.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне провадження оскарження рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2017 року.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені обставини, предметом судового розгляду в апеляційному проваджені є доводи викладені в апеляційній скарзі , ОСОБА_2 в частині відмовлення в задоволені позову про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції встановив , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_4 (актовий запис про смерть за №08 від 03 грудня 2002 року, Ганно-Леонтовичівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області).

Державним нотаріусом Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздовою О.П., відповідно до 49 Закону України "Про нотаріат", постановою від 17 жовтня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав: відсутності документу про родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем; пропуску спадкоємцем шестимісячного строку на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.Крім того зазначено , що свідоцтво про право на спадкове майно після смерті, ОСОБА_4, видано спадкоємцю першої черги спадкоємців за законом - донці , ОСОБА_5.

Суд першої інстанції приймаючи до уваги надані докази сторонами по справі , задовольнив позов в частині встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, як братом і сестрою.

Суд першої інстанції зазначив , що спірні правовідносини в частині спадкування регулюються ЦК України в редакції 1963 року.

Суд зазначив, що частиною 1 ст.524, ч.1 ст.529, ст.530 ЦК УРСР, 1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Статтею 548, ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК УРСР, 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Суд першої інстанції оцінюючи докази надані сторонами по справі зазначив , що ОСОБА_5 після смерті брата - ОСОБА_4 не вчинено ніяких дій, які б свідчили про прийняття спадщини, зокрема, що ОСОБА_5 фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, в тому числі користування земельною ділянкою, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини нею подано в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Суд зазначив, що матеріалами справи підтверджено , що ОСОБА_4 з 24 квітня 1994 року по день смерті постійно проживав з ОСОБА_11, з якою перебував у незареєстрованому шлюбі, в складі сім'ї записано четверо дітей, в тому числі, дочка, ОСОБА_5.

В матеріалах спадкової справи Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є довідка Ганно-Леонтовичівської сільської ради від 12 травня 2002 року та від 13 травня 2003 року, що «дочка ОСОБА_5 є єдиною спадкоємницею на все майно за законом, що належало її батькові на день смерті. ОСОБА_4 заповітного розпорядження не складав». На підставі цих довідок органу місцевого самоврядування про родинні відносини спадкодавця та спадкоємця, державним нотаріусом Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Колодіст Є.Г. видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 травня 2003 року на спадкове майно ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцю першої черги спадкоємців за законом - дочці ОСОБА_5.

В матеріалах спадкової справи Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області до майна ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться електронна копія Державного акта на право приватної власності на землю виданого ОСОБА_4.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача ОСОБА_2 право на позов для захисту порушеного права на спадкове майно виникло після відкриття спадщини, тобто, з ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач знала , про видачу свідоцтва про спадщину, а також всі обставини які відносяться до родинних відносин померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування звернулась до суду тільки 07 грудня 2016 року, тобто, після закінчення строку позовної давності.

ОСОБА_2 пропущено строк позовної давності без поважних причин, а відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/.

17 жовтня 2017 року постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області, виконуючою обов'язки державного нотаріуса Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздовою О.П. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її рідного брата ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку площею 8,83 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Ганно-Леонтовичівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, з підстав пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, ненаданням правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомого майна та наявності спадкоємця першої черги - дочки спадкодавця ОСОБА_5 /а.с.6/.

Відповідно до ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленого цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Позивач вважає , що її право порушене у зв'язку з тим , що спадщина, яка залишилась після смерті її брата, а саме земельна ділянка сільськогосподарського призначення, отримана особою , яка не має на те законного права.

Для того, щоб відновити порушене право позивачу необхідно було довести , що після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємці першої черги були відсутні, а вона як спадкоємець другої черги прийняла спадщину відповідно до норм діючого законодавства , яке діяло на момент відкриття спадщини (ст..549 ЦК УРСР) , тобто подала заяву до нотаріальної контори, чи вступила в управління або володіння спадковим майном, яким зокрема є земельна ділянка, на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Днем відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

В матеріалах справи відсутні такі докази.

Посилання на те, що позивач мала на руках паспорт померлого та здійснювала поховання померлого є необґрунтованими, оскільки зазначені обставини не дають підстави . в розумінні статті 549 ЦК УРСР вважати, що паспорт є спадковим майном.

Проведення ритуальних послуг відносно померлого, здійснюється будь якою особою незалежно від родинних відносин з померлим, з можливістю в подальшому, пред'явлення матеріальних вимог до спадкоємців на відшкодування затрат здійснених при похованні небіжчика.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини по справі. Визначив коло спадкоємців, зокрема встановив, що спадкоємцем першої черги відповідно до свідоцтва про спадщину є ОСОБА_5, відповідно до заяви позивача ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги, за умови встановлення роддиних відносин між померлим і ОСОБА_2

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не здійснено дій передбачених діючим законодавством в частині прийняття спадщини.

Крім того суд дійшов висновку, що позивач звернулась з позовом до суду по спливу строків позовної давності.

Таким чином вбачається, що оскільки позивач не прийняла вчасно спадщину відповідно до норм діючого законодавства, заяву про продовження строку на прийняття спадщини не подавала то відповідно вимоги позивача в частині відмовлення в задоволені позову про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування є необґрунтованими оскільки не ґрунтуються на законі.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволені позову встановив , що позивач не прийняв спадщину, і відповідно, до норм діючого законодавства, зазначена обставина є підставою для відмови в задоволені позову по сутті , однак суд першої інстанції додатково послався на пропущений строк звернення до суду з позовом і з цих підстав відмовив у позові.

Колегія суддів вважає , що посилання суду першої інстанції на пропущений строк, як на основну підставу відмови в задоволені позову є помилковою в даному випадку , однак зазначені обставини не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції так як, суд першої інстанції правильно вирішив спір і результат від зазначених обставин по своїй сутті не зміниться .

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: