АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/765/17 Номер провадження 22-ц/786/1584/17Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Дорош А.І., Карпушина Г.Л.

при секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ " ПриватБанк" - Сокуренко Н.В.

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2017 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк " ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

26 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказав, що відповідно до укладеного договору №б/н від 30.03.2007 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Шляхом підписання заяви про отримання кредиту, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою складає між ним та Банком Договір. В свою чергу, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов'язань, станом на 28.02.2017 року утворилась заборгованість 22722,53 грн., яка складається з наступного:- 545,53 грн. - заборгованість за кредитом; -16918,78 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;- 3700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:-500,00 грн. штраф (фіксована частина);-1058,22 грн. штраф (процентна складова).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк " ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовлено в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

З вказаним рішенням не погодилося ПАТ КБ « ПриватБанк» в зв'язку з чим представник позивача оскаржив його в апеляційному порядку. В обґрунтування своєї апеляційної скарги, вказав на те, що строк дії кредитного картки встановлено до березня 2014 року, а позивач до суду звернувся з вимогами 26.03.2017 року, тобто в межах позовної давності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися,перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до укладеного договору №б/н від 30.03.2007 року відповідач- Пономаренко В.М. отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором на думку позивача відповідач станом на 28.02.2017 року має заборгованість 22722,53 грн., яка складається з наступного:

- 545,53 грн. - заборгованість за кредитом;

- 16918,78 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

-500,00 грн. штраф (фіксована частина);

-1058,22 грн. штраф (процентна складова).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що остання проплата відповідачем по кредиту була здійснена 11.10. 2013 року, а тому позовна давність минула в листопаді 2016 року. В свою чергу, Банк звернувся з позовними вимогами до суду 26 березня 2017 року, тобто з пропуском позовної давності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює,виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, а саме - з розрахунку заборгованості, остання проплата боржником здійснена 11 жовтня 2013 року / а.с.5-7/.

Як вбачається з Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 про отримання кредиту, термін дії кредитної картки « Універсальна» встановлено до березня 2010 року / а.с.8/.

Посилання Банку, на автоматичне продовження строку дії картки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, визначеного в договорі. До такого висновку дійшов ВСУ в постанові від 22 жовтня 2014 №127цс14

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону.

Отже, аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Така сама правова позиція міститься в постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13).

Оскільки доводи не спростовують вірних висновків місцевого суду, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду не має.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ " ПриватБанк" - Сокуренко Н.В.- відхилити .

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: / підпис/ Т.В. Одринська

Судді: / підпис/ А.І.Дорош / підпис/Г.Л.Карпшин

З оригіналом згідно:

Головуючий суддя: Т.В. Одринська