Справа № 513/1269/16-ц
Провадження № 2/513/164/17
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевій Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просить стягнути на свою користь борг у розмірі 81300 гривень, судові витрати у розмірі 813 гривень, накласти арешт на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 15 жовтня 2015 року відповідач ОСОБА_2 взяв у нього в борг грошові кошти у розмірі 3000 доларів США (на день подачі позову до суду еквівалентно 81300 гривень), про що власноруч написав розписку. Відповідач зобов'язався повернути борг через чотири місяці, однак у встановлений строк гроші не повернув, на данний час ухиляється від їх повернення.

У дане судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач під час розгляду справи позов визнав. У дане судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статею 61 ЦПК України встановлено, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з копії розписки (а.с. 4), 15 жовтня 2015 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3000 доларів США (на день подачи позову до суду 1 долар США дорівнював 27,1000 гривень, що становить 81300 гривень), про що відповідач написав розписку та зобовязався повернути борг через чотири місяці.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач передав відповідачу у борг грошові кошти, які ОСОБА_2 зобов'язався повернути у строк, встановлений у розписці. Однак, відповідач до цього часу борг не повернув, ухиляється від виконання свого зобов'язання.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг у розмірі 81300 (вісімдесят одна тисяча триста) гривень.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 813 (вісімсот тринадцять) гривень (а.с.1).

Вимога позивача про накладення арешту на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 не підлягає задоволенню, оскільки питання про забезпечення позову вирішується шляхом подання заяви про забезпечення позову, відповідно до вимог, встановлених ст.ст. 151-152 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 257, 267, 533, 625, 1049-1050 ЦК України, ст.ст. 3-6, 8, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 81300 (вісімдесят одна тисяча триста) гривень, судовий збір у розмірі 813 (вісімсот тринадцять) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Я. Кожокар