Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/649/17

Провадження №2/377/295/17

11 жовтня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:

15 серпня 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій представник позивача за довіреністю просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 78108,37 гривень та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 гривень.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що на умовах вказаного договору 10 серпня 2007 року надав відповідачу кредит в розмірі 9000 гривень у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами ОСОБА_2», які викладені на офіційному сайті банку, складає між нею та ОСОБА_2 договір. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого ОСОБА_2, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. ОСОБА_2 нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами ОСОБА_2, з розрахунку 360 календарних днів на рік, відповідно до п. 5.5 Правил користування платіжною карткою. Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач своєчасно не надавала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, чим не виконала зобов'язання за договором. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У порушення ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 615,629 ЦК України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 30.06.2017 року в загальній сумі 78108,37 гривень, яка складається з наступного: 8873,24 грн. - заборгованість за кредитом; 61839,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200 грн. заборгованість за пенею та комісією, штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 3695,64 гривень штраф (процентна складова).

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача двічі надсилалися судові повістки рекомендованими листами з повідомленням про вручення відповідно до правил ст. 74 ЦПК України, однак всі вони були повернуті до суду за закінченням терміну зберігання. Згідно службових відміток підприємства поштового звязку на конвертах судові повістки доставлялись адресату і не були вручені 05.09.2017 р., 08.09.2017 р., 28.09.2017 р., 02.10.2017 р., що свідчить про те, що насправді адресат за місцем проживання відсутня, однак це не звільняє її від обовязку отримання судових повісток. У цьому випадку відповідно до правила абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК вважається, що судовий виклик вручено належним чином.

У звязку з цим та за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.08.2007 року ОСОБА_1 подала до відділення закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ПРИВАТБАНК», заяву, у якій просила надати їй послуги у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитка «Універсальна».

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому виді.

Відповідно до вказаної заяви базова відсоткова ставка в місяць становить 1,9 % із розрахунку 360 днів у році.

Згідно п. 3.2 Умов та правил надання банківських послуг, після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк поводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банка, і клієнт дає право банку в будь-який час змінити (збільшити чи зменшити) кредитний ліміт.

За правилом п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послугбанк має право проводити зміни ОСОБА_2, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку.

За змістом п. 6.3 Умов та правил надання банківських послугв обовязки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку.

Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє держателя від виконання своїх зобовязань (п. 8.1 Умов).

Відповідно до п. 6.4 Умов та правил надання банківських послугклієнт зобовязаний у разі незгоди зі змінами Правил та/або ОСОБА_2 надати ОСОБА_2 письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед ОСОБА_2, у тому числі і заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих власнику і довіреним особам.

Як зазначено у п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послугпри порушенні позичальником строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову.

Згідно п. 9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону до припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору, який складається не лише з заяви позичальника, а також з ОСОБА_2 банку, Умов та правил надання банківських послуг.

Укладений між сторонами кредитний договір є дійсним, а тому підлягає виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 10.08.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачем, видно, що зобов'язання за кредитним договором відповідач виконувала не належним чином, тому станом на 30.06.2017 року існує заборгованість за вказаним договором в загальній сумі 78108,37 гривень, яка складається з наступного: 8873,24 грн. - заборгованість за кредитом; 61839,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200 грн. заборгованість за пенею та комісією, штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 3695,64 гривень штраф (процентна складова), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд погоджується з доведеністю тих обставин, які свідчать про виникнення у відповідача зобовязання за укладеним договором про надання банківських послуг б/н від 10.08.2007 р. та їх неналежне виконання, наслідком чого є наявність заборгованості за кредитом, процентами та комісії і пені, обґрунтовану у наданому розрахунку заборгованості.

Разом з тим, суд вважає, що нарахування штрафу відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг не відповідає вимогам закону з наступних підстав.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (частина 1).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина 2).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина 3).

Згідно абзацу першого частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно наданого розрахунку заборгованості (графа 13 і 14) нараховано комісію і пеню на суму 3200 грн. за порушення відповідачем грошових зобов'язань за договором. Комісія має іншу правову природу ніж пеня, проте між собою у розрахунку вони не розмежовані.

У звязку з тим, що пеня є різновидом неустойки згідно визначення у статті 549 ЦК України, то суд приходить до висновку, що нарахувавши комісію і пеню однією сумою, позивач реалізував своє право на неустойку за порушення зобовязань відповідачем.

В той же час відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено сплату штрафу за порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів. Виходячи з цього, нарахування штрафу відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг є подвійною відповідальністю за порушення одних і тих же зобовязань і суперечить ст. 61 Конституції України.

За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором б/н від 10.08.2078 року, яка складається з: 8873,24 грн. - заборгованість за кредитом; 61839,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200 грн. заборгованість за пенею та комісією.

За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України позивачеві, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку:

73912,73 грн. х 100: 78108,37 грн. = 94,63% (відсоток розміру задоволеного позову);

1600х94,63:100=1514,08 грн. (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 10.08.2078 року, яка складається з: 8873,24 грн. - заборгованість за кредитом; 61839,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200 грн. заборгованість за пенею та комісією, всього на загальну суму 73912 гривень 73 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1514 гривень 08 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька