Справа № 133/791/15-ц
Провадження № 6/127/621/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань. Подання мотивовано тим, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 52046263 з виконання виконавчого листа № 133/791/15-ц виданого 13.06.2016 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 4876921,49 грн. 29.08.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно з якою боржнику надано строк для самостійного виконання до 05.09.2016 року. Копії постанови направлено 29.08.2016 року сторонам виконавчого провадження.

29.08.2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно з якою накладено арешт на все майно боржника. 29.08.2016 року направлено запити до УДАІ УМВС України у Вінницькій області, ДПС України, Пенсійного фонду України, ГУ Держземагенства у Вінницькій області, Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, Адресного бюро Вінницької області та отримано відповіді про те, що за боржником сільськогосподарська техніка та транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно з відповідю Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.22-26662/1-16 від 09.09.2016 року встановлено, що за боржником на території Вінницької області відсутні відомості про реєстрацію земельних ділянок.

Згідно з відповідю з Державної податкової служби України № НОМЕР_1 від 30.09.2016 року встановлено, інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно з відповідю з Державної податкової служби України № НОМЕР_2 від 30.09.2016 року встановлено, що фізичну особу-підприємця припинено.

Згідно з відповідю з Пенсійного фонду України № НОМЕР_3 від 28.09.2016 року встановлено, що інформації щодо отримання боржником пенсії не знайдено.

Згідно відповіді з Пенсійного фонду України № НОМЕР_4 від 28.09.2016 року встановлено, що інформації про осіб - боржників, які працюють за трудовитими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 15.12.2016 року встановлено, що в реєстрі відсутні відомості щодо об'єктів нерухомого майна зареєстровано за боржником

Згідно з відповідю Адресного бюро Вінницької області, боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

17.07.2017 року на адресу Відділу надійшла заява стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» в якій останні просив звернутись до суду з поданням щодо тимчасового обмеження в праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням .

Станом на 05.10.2017 року сума заборгованості не погашена, боржником не вчинено жодних дій спрямованих на погашення боргу.

Вищевикладене дає підстави вважати про можливість ухилення боржником від виконання рішень суду шляхом залишення території України, що стало підставою для звернення державного виконавця з вказаним поданням до суду.

В судовому засіданні державний виконавець Заводнюк І.М., подання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити посилаючись на обставини викладені в поданні.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали подання, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, і до таких обставин віднесено, зокрема, наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до підпункту «г» п. 11.1.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, подання державного виконавця, зокрема, має містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобовязань.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Також, з подання, державного виконавця вбачається відсутність належних доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням та не надано доказів про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та викликів до державного виконавця.

Суд звертає увагу, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника судом можливе лише при встановленні умислу боржника на злісне ухилення від виконання ним свого обовязку. Тобто законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тобто за будь-які свідомі діяння боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини. Разом з цим, доказів щодо цього суду не надано. Копії виконавчих документів, докази відкриття по них виконавчого провадження не свідчать, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду та може виїхати за межі України, невиконавши вказане зобовязання. Тому, за поданої сукупності доказів та за відсутності належних доказів щодо умисного ухилення боржника від виконання обовязків, не вбачається достатніх підстав для прийняття рішення щодо тимчасового обмеження в правах, передбачених ст. 33 Конституції України, боржника ОСОБА_2.

Враховуючи вищевказані обставини і зважаючи на положення вказаних норм, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення даного подання.

На підставі викладеного, згідно зі ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: