Справа № 465/1096/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/2748/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю: представника апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СЕРЕТ» на заочне рішення Франківського районного суду м.Львова від 08 лютого 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним заочним рішенням суду у задоволенні позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Рішення суду оскаржив директор ТзОВ «ФК «СЕРЕТ» ОСОБА_4 В апеляційній скарзі зазначає, що 28 лютого 2017 року між ТзОВ «ФК «Рантьє» та ТзОВ «ФК «СЕРЕТ» укладений договір факторингу №28/02-1 про відступлення права вимоги за кредитним договором №Р25.213.71202 від 12.06.2014 року, а тому оскаржуваним рішенням фактично вирішено питання про права ТзОВ «ФК «СЕРЕТ» щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Зазначає, що вважає рішення незаконним та таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуального права. Стверджує, що висновки суду щодо відсутності реєстру боржників є суперечливими, крім того, звертає увагу, що суд не позбавлений права самостійно витребувати у сторін інформацію необхідну для повного та всебічного з'ясування обставин справи. Щодо висновку суду про відсутність у справі відомостей про повідомлення відповідача про укладення договору факторингу, апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги , що таке повідомлення міститься в матеріалах справи, а докази його вручення могли бути надані суду, однак суд їх не витребовував. Посилається на те, що відповідно до цивільного законодавства неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі, однак як вбачається з матеріалів справи останній платіж був проведений відповідачкм ще 08.05.2015 року, тобто до моменту відступлення права вимоги. Крім цього, стверджує, що на підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду всі належні первинні документи щодо наявності заборгованості відповідача на час укладення кредитного договору та на час укладення договору факторитнгу, однак суд дійшов безпідставного висновку щодо розбіжностей та не конкретизації суми заборгованості. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка по справі ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася та не повідомила про причини неявки, хоча була повідомлена судом про день і час слухання справи за адресою вказаною нею у договорі та згідно рестрації за відомостями адресно-довідкового бюро ( а.с.2)., а відтак вважається належно повідомленою.

Відповідно до ст.305 ч.2 ЦПК України (далі ЦПК) неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Матеріалами справи встановлено, що 12.06.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладено Договір кредиту. ( а.с.17-19). Згідно умов Договору відповідачці ОСОБА_3 надано кредит в розмірі 50 000 грн. із сплатою 4% річних, з погашенням кредиту та відсотків у терміни, визначені договором та Графіком погашення платежів.

Станом на 31.12.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 59 700, 85 грн.

Останній платіж боржником був проведений 08.05.2015 року. Заборгованість відповідача ОСОБА_3 станом на 11.02.2016 року становить за тілом кредиту 42 980,70 грн; за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 16 720, 20 грн.- всього 59 700,85 грн. Заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № 1202.980 та розрахунком заборгованості, який долучений до матеріалів справи (а.с.20).

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК зобов»язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов»язань не допускається.

Відповідно до ст.610 ЦК порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом п.2 ст.1050 ЦК якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

31.12.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТзОВ «ФК «Рантьє» укладено договір факторингу № 31/12-12 відповідно до умов якого ТОВ ФК «Рантьє» набула право грошової вимоги.

За приписами статті 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу ( фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов»язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони ( клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов»язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов»язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав ( наявна вимога).

Згідно п.4.1 Договору № 31/12-12 факторинг набуває право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників, що міститься у Додатку № 1, що є невід»ємною частиною договору.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд посилався на те, що у матеріалах справи наявний ОСОБА_4 із додатку №2 до Договору факторингу № 31/12-2 від 31.12.2015 року відповідно до якого Фактор прийняв право вимоги до боржника ОСОБА_3 по Кредитному договору № Р 25.213.71202 від 12.06.2014 року. Відтак, суд вважав, що позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтвердили передачу права вимоги за даним кредитним договором до ТзОВ «ФК «Рантьє».

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, який всупереч своєму висновку про відмову у задоволенні позову зазначає, що у матеріалах справи наявний витяг із додатку №2 до Договору факторингу № 31/12-12 від 31.12.2015 року, відповідно до якого Фактор прийняв право вимоги до боржника ОСОБА_3 по Кредитному договору № Р25.213.71202 від 12.06.2014 року.

Щодо відсутності повідомлення ОСОБА_3 про укладення договору факторингу від ПАТ «Ідея Банк» та не підтвердження надсилання такого повідомлення ТОВ «ФК «Рантьє» колегія суддів зазначає, що згідно ч.1 ст.1082 ЦК України ( далі ЦК) боржник збов»язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

У матеріалах справи є копія письмового повідомлення про зміну кредитора у кредитному зобов»яанні. (а.с. 15).

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-979цс/15 від 23 вересня 2015 року зазначено «Відповідно до статті 516 ЦК України зміна кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобов»язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов»язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом ч.2 статті 517 ЦК боржник має право не виконувати свого обов»язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов»язанні.

Виходячи із вище наведенного, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов»язку погашення кредиту взагалі.

Із виписки з особового рахунку відповідача вбачається, що така останній платіж здійснила 08.05.2015 року, тобто до моменту відступлення права вимоги.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач на підтвердження своїх позовних вимог надав належні первинні документи щодо наявності заборгованості відповідача на час укладення Кредитного договору та на час укладення договору факторингу, однак такі залишені судом поза увагою.

Із врахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням судом нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 309 ч.1 п.4 підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповвідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи те, що 30 червня 2017 року ТзОВ ФК «СЕРЕТ» було перейменовано у ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» скорочено ТОВ «НФС», що підтверджується Статутом ТзОВ «Нью Файненс сервіс» у новій редакції ( ідентифікаційний код 39691431), відтак стягнення заборгованості за кредитним договором слід проводити в користь ТзОВ « Нью Файненс сервіс».

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3,4, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України,- колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет» (нова назва «Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕС СЕРВІС) задовольнити.

Заочне рішення Франківського районного суду м.Львова від 08 лютого 2017 року скасувати.

Ухвалити новее рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет» ( нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕС СЕРВІС» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕС СЕРВІС» 59 700, 85 ( п»ятдесять дев»ять тисяч сімсот гривень ) боргу.

Рішення набирає законної сил из моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набраня рішенням законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_5