АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/2472/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2218/17Головуючий у 1-й інстанції Сайко О. О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дряниці Ю.В.,

Суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.

при секретарі: Ткаченко Т.І.

за участю: апелянта ОСОБА_2, представника апелянта ОСОБА_3, представника позивачів ОСОБА_4, позивача ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 до Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и л а :

Позивачі у листопаді 2014 року звернулися до суду з позовом до Вікторійської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно.

Вказуючи на те, що вони не мають можливості нотаріально оформити своє право власності у порядку спадкування на житловий будинок через те, що правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу на будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, втрачений. Просили суд визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину житлового будинку «А-1,а» загальною площею 110, 7 кв. м., житловою площею 62, 2 кв. м. та господарські будівлі: гараж «Б», сарай «б», погріб «в», убиральню «Г», огорожу № 1, яму вигрібну №2, огорожу № 3, ворота № 4 та визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину житлового будинку «А-1» загальною площею 110, 7 кв. м., житловою площею 62, 2 кв. м. та господарські будівлі: гараж «Б», сарай «б», погріб «в», убиральню «Г», огорожу № 1, яму вигрібну №2, огорожу № 3, ворота № 4які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, оскільки відсутність правовстановлюючого документа перешкоджає позивачам у спадкуванні за законом після смерті батька ОСОБА_7

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 на 1/2 частину житлового будинку «А-1,а» загальною площею 110, 7 кв. м., житловою площею 62, 2 кв. м. та господарські будівлі: гараж «Б», сарай «б», погріб «в», убиральню «Г», огорожу № 1, яму вигрібну №2, огорожу № 3, ворота № 4, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 на 1/2 частину житлового будинку «А-1,а» загальною площею 110, 7 кв. м., житловою площею 62, 2 кв. м. та господарські будівлі: гараж «Б», сарай «б», погріб «в», убиральню «Г», огорожу № 1, яму вигрібну №2, огорожу № 3, ворота № 4, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Не погодившись з рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. При цьому посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити з підстав, визначених в ст. 308 ЦПК України.

Місцевим судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_7.

Після смерті останнього відкрилася спадщина до скаладу якої входить будинковолодіння, що складається з житлового будинку «А-1,а» загальною площею 110, 7 кв. м., житловою площею 62, 2 кв. м. та господарських будівель: гаражу «Б», сараю «б», погреба «В», убиральні «Г», огорожі № 1, ями вигрібної № 2, огорожі № 3, воріт № 4, що знаходиться АДРЕСА_1, та належало померлому ОСОБА_7

Право власності на зазначене домоволодіння ОСОБА_7 набув на підставі договору купівлі - продажу від 11.05.1992 року, посвідченого секретарем виконкому Вікторійської сільської Ради народних депутатів, проте оригінал даного правовстановлюючого документу був втрачений.

Задовільняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що позивачі є єдиними спадкоємцями майна померлого за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України їх частки у спадщині є рівними. Інших спадкоємців, в тому числі, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає.

Судом встановлено, що позивачі, після смерті батька прийняли спадщину та оформили право на частину спадкового майна, а саме на вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно позивачам було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами.

Крім того, вбачається, що відповідач - Вікторійська сільська рада Пирятинського району визнала позов в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, та зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 57, 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на порушення місцевим судом норм процесуального права, зокрема неналежне повідомлення її, як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, про дату і час розгляду справи, нене правлення їй копії позовної заяви та копії рішення місцевого суду. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує, що оскаржуване рішення впливає на її права, оскільки вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах зі спадкодавцем, витрачала власні кошти на ремонт спірного будинку, та на даний час перебуває зареєстрована та проживає в ньому.

Разом з цим, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів того, що апелянт дійсно перебувала у фактичних шлюбних відносинах зі спадкодавцем. Не надано таких доказів і до суду апеляційної інстанції. Крім того, факт витрати власних коштів на ремонт спірного домоволодіння апелянт також належними та допустимими доказами не доводить.

В силу положень ст.ст. 10,60 ЦПК України апелянт зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається. Разом з цим, в доводах апеляційної скарги апелянтом не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи дійсно відсутні докази належного повідомлення третьої особи ОСОБА_2, проте зазначене порушення норм процесуального права не потягло за собою невірне вирішення спору по суті позовних вимог.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скарга ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) Ю.В. Дряниця

Судді: (підпис) О.В. Чумак

(підпис) Т.О. Кривчун

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Ю.В. Дряниця