11.05.2017 Справа № 756/2205/17
Унікальний № 756/2205/17
Справа № 2/756/2603/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Васалатія К.А.

при секретарі Ільченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що йому на право власності належить автомобіль НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 28.12.2010 р.

Як вказує позивач, 18.03.2016 р. при внесенні змін до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу йому стало відомо, що автомобіль знаходиться в арешті згідно з постановою 1505/15 від 15.08.2011 р. При цьому заявник звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту, так як у добровільному порядку сплатив борг.

Згідно листа ВДВС від 29.04.2016 р., позивача було повідомлено, що виконавче провадження щодо позивача ОСОБА_1 не перебуває і не зберігається в архіві.

Тому просить суд скасувати арешт на автомобіль «Мазда-6» д/н НОМЕР_1 та виключити з єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт.

У судовому засіданні позивач не з'явився, надіслав свою заяву щодо підтримки свого позову.

Представник відповідача - Оболонського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений.

У відповідності до положень ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України захисту в порядку цивільного судочинства підлягає лише порушене право.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 28.12.2010 р. позивачу належить автомобіль НОМЕР_1,

18.03.2016 р. при внесенні змін до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу йому стало відомо, що автомобіль знаходиться в арешті згідно з постановою 1505/15 від 15.08.2011 р. При цьому заявник звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту, так як у добровільному порядку сплатив борг.

У відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 15.05.2013 року № 6-26 цс 13 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з - під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем, у тому числі, шляхом проведення опису майна боржника і накладання на нього арешту.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 6), згідно листа ВДВС від 29.04.2016 р., позивача було повідомлено, що виконавче провадження щодо нього на виканні не перебуває та не зберігається в архіві.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно до ст. 317 ЦК України зміст права власності становлять три складові - право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника встановлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, так як було встановлено, що своїми діями Оболонський районний відділ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві повинен був у відповідності до чинного законодавства та отриманих документів скасувати даний арешт, але так цього і не зробив.

При цьому суд відмовляє у частині позовних вимоги - виключення з єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт, то дана вимога не підлягає задоволенню, у зв'язку із тим, що вона є похідною від першої частини позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.316-319 ЦК України, ст. 10, 60, ст. 213-215, ст. 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -задовольнити.

Зняти арешт із автомобіля «Мазда-6» 2010 р.в.. д/н НОМЕР_1 накладеного постановою № 1505/15 від 15.08.2011 р. винесеною відділом ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.А Васалатій