Справа № 461/3736/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М. Провадження № 22-ц/783/4409/17 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 квітня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви. Зазначає, що під час ухвалення рішення суд не вирішив питання, щодо бездіяльності заступника начальника відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, а саме не вказав прізвище державного виконавця, чия бездіяльність та дії визнанні неправомірними.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2015 року задоволено скаргу ОСОБА_2, якою визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 23 грудня 2013 року ВП №37328473 ВДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції по виконавчому листу №2-851/11 від 17 квітня 2012 року Галицького районного суду м. Львова про стягнення з КС «Либідь» в користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 23953,53 грн.; визнано бездіяльність та дії начальника ДВС Васильківського МРУЮ Применко О.А. неправомірними; визнано бездіяльність та дії щодо не вчинення усіх належних дій та не реалізації земельної ділянки боржника згідно Закону України «Про виконавче провадження» по виконавчому листу №2-851/11 від 17 квітня 2012 року Галицького районного суду м. Львова неправомірними; зобов'язано заступника начальника відділу ДВС Васильківського МРУЮ Назаренко О.А. відновити виконавче провадження ВП №37328473 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-851/11 від 17 квітня 2012 року Галицького районного суду м. Львова про стягнення з КС «Либідь» в користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 23953,53 гривень, та вчинити виконавчі дії для проведення реалізації земельної ділянки боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 цього Кодексу.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов»язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Таким чином, положенням зазначеної статті ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав, за яких судом може бути ухвалено додаткове рішення.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України законодавцем передбачено ухвалення додаткового рішення із чітко визначених питань, однак законодавцем не передбачено постановлення додаткової ухвали.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції є вірними, обґрунтованими, відповідають матеріалам справи; оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: