Ухвала

2 жовтня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

ЖуравельВ.І.,

розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року, яку ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 листопада 2016 року залишено без руху та встановлено заявникові строк для надання належним чином оформлених копій судових рішень.

У зв'язку із невиконанням вищезазначених вимог ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2017 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У вересні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно звернулося до суду касаційної інстанції.

У касаційній скарзі представник заявника просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що первісну касаційну скаргу було подано в строк, передбачений ст. 325 ЦПК України, на даний момент перестали існувати обставини, що були підставою для такого повернення, а саме: відсутність належним чином оформлених судових рішень.

Згідно з ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Указані причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки суду не надано доказів, що перешкоджало виконати ухвалу касаційного суду від 14 листопада 2016 року, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Отже, скаржнику необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням причин, які свідчать про об'єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасної подачі касаційної скарги та належними доказами на підтвердження цього.

Згідно із ч. 3 ст. 328 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 325 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або навести інші підстави для поновлення строку.

Також подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки заявник не сплатив судовий збір у розмірі та порядку, визначених Законом України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Як убачається з матеріалів касаційного провадження, представник банку приєднав платіжне доручення від 7 листопада 2016 року про сплату судового збору в розмірі 4 384 грн 80 коп., оригінал якого він приєднував до касаційної скарги, з якою звертався до суду касаційної інстанції 7 листопада 2016 року.

Однак вищевказане платіжне доручення не може бути прийняте як доказ сплати судового збору за подачу даної касаційної скарги від 27 вересня 2017 року з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у абз. 1 п. 11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (зі змінами), розміри ставок судового збору визначаються з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява, інша заява і скарга подані до суду. Це стосується, зокрема, і випадків, коли заява про забезпечення позову або доказів, апеляційна чи касаційна скарга подаються пізніше. При цьому ставки судового збору також визначаються розміром мінімальної заробітної плати, встановленої у році, коли позовну заяву, іншу заяву і скаргу було подано до суду.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2017 року касаційну скаргу від 7 листопада 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно із ст. 4 Закону розмір судового збору складає: за подання касаційної скарги на рішення - 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви; за подачу позовної заяви майнового характеру (на час вчинення процесуальної дії) - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Розмір судового збору за подачу даної касаційної скарги становить 4 384 грн 80 коп.

Таким чином, заявнику на підтвердження оплати судового збору до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ необхідно надати оригінал квитанції про сплату збору або належні докази на підтвердження підстав для звільнення від його сплати.

Судовий збір повинен бути перерахований або внесений до УДКСУ Печерського району м. Києва, код ЄРДПОУ 38004897, банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, р/р 0007, код платежу 22030103.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених ст. 326 цього Кодексу, або у разі несплати суми судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року залишити без руху та надати строк до 2 листопада 2017 року для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду настануть наслідки передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І.Журавель