Справа № 639/5214/16-ц
Провадження № 2/639/856/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В,

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,суд -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.07.2016 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду на 6.10.2016 року.

6.10.2016 року розгляд справи було перенесено, у звязку з неявкою у судове засідання відповідача. Позивач був повідомлений про наступну дату розгляду справи 17.11.2016 року.

У судове засідання 17.11.2016 року позивач не зявився , надав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він з 12.11.2016 року по 03.01.2017 року буде знаходиться за кордоном.

З урахуванням заяви позивача , розгляд справи було призначено на 18.01.2017 року, позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.23./, однак у судове засідання не зявився , причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Розгляд справи було перенесено на 14.03.2017 року, позивач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак повістка була повернута до суду з відміткою поштового відділення «за збігом терміну». /а.с. 27/.

Розгляд справи було перенесено на 03.04.2017 року, позивач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак повістка була повернута до суду з відміткою поштового відділення «за збігом терміну». /а.с.33/

В зазначене судове засідання позивач також не зявився , належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак повістка була повернута до суду з відміткою поштового відділення «за збігом терміну». /а.с.36/.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи , які беруть участь у справі зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Позивач з січня 2017 року у судові засідання не зявляється, повістки на поштовому відділенні не отримує, що суд розцінює як відмову від отримання таких, особисто розглядом справи не цікавиться, про причини неявки суду не повідомляє.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Отже, ОСОБА_1, не повідомивши суд про причини своєї особистої неявки у вищевкащані судові засідання , не з'явився в такі без поважних причин.

Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року викладено позицію, відповідно до якої "обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою".

Таким чином, у вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

У звязку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо залишення позову без розгляду , оскільки позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не зявився в судове засідання , від нього не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Суд розяснює позивачу , що відповідно ч.2 ст. 207 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 169 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позову без розгляду не позбавляє його права повторно звернутися до суду на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на протязі пяти днів з дня отримання копії ухвали..

Суддя І.В. Іванова