АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6881/17 Справа № 208/884/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 81
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за поданням державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 лютого 2014 року, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає ухвалу законною, такою, що повинна бути залишена без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що в звязку з порушенням ОСОБА_2 аліментних зобовязань, у останнього виникла заборгованість по аліментам у період з лютого 2009 року по листопад 2011 року у розмірі 225 000,00 грн., яка була стягнута рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки.

Державним виконавцем Баглійського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції відкрите виконавче провадження за виконавчим провадженням про примусове виконання рішення суду.

В заяві від 20 грудня 2012 року ОСОБА_2 вказав, що у нього відсутня можливість погасити заборгованість, так як все його майно знаходиться в іпотеці.

В звязку з невиконанням вказаного рішення суду, державний виконавець звернувся до суду з поданням про обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, - районний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення подання держвиконавця, оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, маючи значну суму заборгованості, яку з 2012 року ні разу не погашав.

Доводи апелянта в скарзі про те, що суд першої інстанції не зясував, чи дійсно ОСОБА_2 свідомо не виконував належні зобовязання, оскільки в нього немає можливості сплачувати заборгованість через те, що на все його майно накладено заборону відчуження, а також те, що з 2010 року по червень 2016 року він не отримував доходів, - є необґрунтованими з тих підстав, що апелянтом протягом досить тривалого проміжку часу не здійснено жодного платежу щодо погашення виниклої заборгованості по аліментам, а тому враховуючи принцип обовязковості виконання судового рішення, - апеляційний суд вважає, що невиконання рішення суду є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі країни. Крім того, враховуючи посилання апелянта, що він є матеріально незабезпеченою особою, - слід вважати, що застосоване обмеження ніяким чином не вплине на його права, в тому числі, право виїзду за межі України, за відсутності у нього такої фінансової можливості.

Сам же апелянт не навів обставин, які б підтверджували, що обмеженням у праві виїзду за кордон йому чиняться якісь перешкоди.

Інші твердження апелянта не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді вказаного питання суд першої інстанції дотримався вимог процесуального закону, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_4