Провадження № 4-с/225/28/2017
Справа № 225/4201/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мигалевича В.В.,

за участю:

секретаря - Голубової О.О.

заявника - ОСОБА_1

заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року заявник (боржник) звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що на виконаннідержавного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 перебуває виконавчий лист, виданий Дзержинським міським судом Донецької області 11.03.2014 року по цивільній справі № 2/225/237/2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? частини від доходу починаючи з 05.12.2013 року. Державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 08.06.2017 року прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і направлено цю постанову за місцем його роботи, а саме до ТОВ гіпермаркет «Ашан-Райдужний», який розташовано на вулиці Ватутіна 2Т м. Києва. Вважає, що дії державного виконавця порушують його права та носять неправомірний характер з огляду на наступне: щодо існування зазначеного рішення суду про стягнення з нього аліментів йому не було відомо, про наявність постанови державного виконавця він дізнався на роботі. Відповідно до постанови державного виконавця, стягненню підлягає 25% (1/4) від заробітної плати боржника, починаючи з 01.06.2017 року, та 25% в рахунок погашення заборгованості. З 01.03.2015 року по 01.06.2017 року нарахувати згідно отриманої заробітної плати боржником за зазначений період. Заявник зазначає у скарзі, що державний виконавець не звязалася з ним, хоча мала таку можливість. Державним виконавцем не виконано обовязку по ознайомленню сторін, зокрема його (боржника), з матеріалами виконавчого провадження, а також заявник вважає, що державний виконавцем неправомірно прийнято постанову в частині стягнення з заявника (боржника) боргу за аліменти попередніх років: з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року. Також зазначає, що оскаржити дану постанову не мав можливості, оскільки втратив документи, що посвідчують його особу та які частково зміг відновити лише 02 серпня 2017 року, після чого в нього зявилася можливість і підстава для оскарження зазначеної постанови. Просить суд: поновити строк на оскарження дій державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3; зупинити стягнення з боржника по аліментам 25% за період з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року на період розгляду скарги; визнати недійсною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в частині стягнення 25% боргу по аліментам за період з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року.

У судовому засіданні заявник (боржник) скаргу підтримав у повному обсязі, надав пояснення, що відповідають змісту скарги, крім того, додав, що має докази на підтвердження сплати ним аліментів за період з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року. Також додав, що після звернення із цією скаргою до суду в усній формі повідомив державного виконавця про наявність у боржника доказів сплати аліментів за період з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року.

Заінтересована особа державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася. Надала до суду заяву, в якій вказала, що копії матеріалів виконавчого провадження на запит суду надано заявнику (боржнику), також просила суд розглядати справу за її відсутністю.

Заінтересована особа стягувач ОСОБА_2, яка була залучена до участі у справі ухвалою суду від 11 жовтня 2017 року у судовому засіданні пояснила, що дійсно, на її користь за рішенням суду стягуються аліменти з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Щодо сплати аліментів за період з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року, пояснила, що у цей період вона отримувала аліменти від заявника (боржника) у розмірі 300,00 грн. практично щомісяця. Крім того, мав місце факт сплати заявником (боржником) аліментів у розмірі 5000,00 грн. Проте, це відбулось лише один раз. Також пояснила, що заявник (боржник) здійснював періодично додаткові витрати на утримання доньки.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка за її згодою ОСОБА_2 повідомила, що вона отримує за рішенням суду аліменти з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.За період з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року вона отримувала аліменти від заявника (боржника) у розмірі 300,00 грн. майже щомісяця. Одного разу у цей період заявник (боржник) перерахував їй аліменти у розмірі 5000,00 грн. Заявник (боржник) також іноді здійснював додаткові витрати на утримання доньки, які полягали у купівлі дитині одягу, а також на інші потреби дитини.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 повідомила, що вона є матірю стягувача - ОСОБА_2. Заявник (боржник) по можливості надає кошти на утримання доньки ОСОБА_4. Також повідомила, що зі слів стягувача - ОСОБА_2, заявник (боржник)у період з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року сплачував аліменти на утримання доньки, а також одного разу перерахував ОСОБА_2 5000,00 грн. в рахунок сплати аліментів.

Заслухавши пояснення заявника (боржника),заінтересованої особи стягувача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлена скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

У відповідності до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Судом встановлено наступне:

Між заявником (боржником) ОСОБА_1 та державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 виникли правовідносини щодо виконання судового рішення, які врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Матеріалами справи, зокрема, копією довідки № 71 від 02 серпня 2017 року, виданої на імя ОСОБА_1 (а. с. 6), а також копією висновку від 17.07.2017 року по заяві ОСОБА_1 про втрату паспорту та довідки про ІНН (а. с. 7), на підставі яких можна зробити висновок про втрату заявником (боржником) документу, що посвідчує його особу, підтверджується обставина поважності пропуску заявником (боржником) строку для оскарження дій державного виконавця.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про поновлення пропущеного заявником (боржником) строку на оскарження дій державного виконавця, оскільки, дійсно, у звязку із втратою документу, який посвідчує його особу, заявник (боржник) був обмежений у можливостях по здійсненню дій щодо такого оскарження, оскільки відсутність у особи документу, який посвідчую цю особу, ускладнює взаємодію особи з будь-якими державними установами з питань подання звернень, отримання відповідей на ці звернення з причин відсутності можливості встановити особу заявника.

Також судом встановлено, що виконавчий лист № 2/225/237/2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від доходу, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2013 року, щомісячно, до повноліття дитини виданий Дзержинським міським судом Донецької області 11.03.2014 року знаходиться на виконанні в Оболонському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві. На підставі даного виконавчого документа 19.05.2015 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 47540226 (а. с. 45), про що повідомлено сторонам виконавчого провадження (а. с. 44). 08.06.2017 року державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якою стягненню підлягає 25% (1/4) від заробітної плати боржника, починаючи з 01.06.2017 року, та 25% в рахунок погашення заборгованості. З 01.03.2015 по 01.06.2017 нарахувати згідно отриманої заробітної плати боржником за зазначений період. (а. с. 38). Ця постанова була відправлена стягувачу та на адресу місця роботи заявника (боржника). (а. с. 37).

Матеріалами справи, а саме квитанціями підтверджено, що з 01.03.2015 року по 01.06.2017 заявником (боржником) періодично здійснювалися виплати аліментів на користь ОСОБА_2на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 52 56, 59, 62 67, 69 - 74). Крім того, показами свідків, які надані у судовому засіданні, підтверджується обставина сплати заявником (боржником) на користь ОСОБА_2на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразово аліментів у сумі 5000,00 грн. Також ця обставина не заперечувалася стягувачем.

У зв'язку з цим, суд зазначає наступне.

Ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства обовязковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невідємною частиною правосуддя. Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до Закону України «Про державну виконавчу службу», виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та у межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

З метою забезпечення гарантій прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні Законом України «Про виконавче провадження» зобов'язано державного виконавця використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

П. 21 розділу Х «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року передбачено, що у випадку, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно, квитанції (або їх завірені копії) про перерахунок аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Ст. 10 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Ч. 3 цієї статті встановлено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання що оскаржувані рішення і дії державного виконавця були прийняті і вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця.

Заявником (боржником) не надано будь-яких доказів, які можуть довести неправомірність дій державного виконавця.

Як було встановлено судом, Державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якою стягненню підлягає 25% (1/4) від заробітної плати боржника, починаючи з 01.06.2017 року, та 25% в рахунок погашення заборгованості. З 01.03.2015 по 01.06.2017 нарахувати згідно отриманої заробітної плати боржником за зазначений період. Ця постанова була відправлена стягувачу та на адресу місця роботи заявника (боржника). Такі рішення і дії державного виконавця повністю узгоджуються із нормами, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, статтями 13, 68, 70 цього Закону.

Крім того, заявником (боржником) не надано доказів, відносно надання заявником (боржником) державному виконавцю інформації про сплату заявником (боржником) аліментів за спірний період у самостійному порядку і які б доводили обставину наявності у державного виконавця відомостей про сплату заявником (боржником) аліментів за спірний період у самостійному порядку. Суд погоджується з доводами заявника (боржника) про те, що ним здійснювалася сплата аліментів у період з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року. Однак, суд вважає, що заявником (боржником) не виконано обовязку, щодо повідомлення виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, який встановлено ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку із чим державний виконавець не мав і не має у своєму розпорядженні відомостей про сплату заявником (боржником) аліментів в спірний період у самостійному порядку. Також, заявником (боржником) не надано жодних доказів на підтвердження того, що державним виконавцем створювалися будь-які перешкоди у реалізації заявником (боржником) свого права на повідомлення обставин і надання доказів про сплату заявником (боржником) аліментів в спірний період у самостійному порядку.

Також суд ставиться критично до доводів заявника (боржника) про те, що йому державним виконавцем не надано можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження в порядку п. 2 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки заявником (боржником) не надано доказів такого перешкоджання державним виконавцем. Крім того, не надано доказів того, що заявник (боржник) звертався до державного виконавця з питанням ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Щодо доводу заявника (боржника) стосовно невиконання державним виконавцем вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає, що такий довід є неспроможним, оскільки ч. 3 ст. 18 зазначеного Закону встановлені права а не обовязки державного виконавця.

Крім того, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про зупинення стягнення з боржника по аліментам 25% за період з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року на період розгляду скарги, оскільки суд вважає, що задоволення такої вимоги було б передчасним, і фактичним вирішенням справи по суті до ухвалення цього судового рішення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає скаргу в частині вимог щодо зупинення стягнення з боржника по аліментам 25% за період з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року на період розгляду скарги; визнання недійсною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в частині стягнення 25% боргу по аліментам за період з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року необґрунтованою,та такою, що не підлягає задоволенню.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 386-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про державну виконавчу службу» суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити частково.

Поновити строк на оскарження дій державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя :