Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА

Номер провадження 2-н/711/831/17

Справа № 711/8471/17

06 жовтня 2017 року

Суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси Дунаєв С.О.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду 05.10.2017р. з заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з боржника на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки Олександри, 22.10.2015р.н., в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня предявлення заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, подана суду заява не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.98 ЦПК України, відповідно до якої в заяві про видачу судового наказу зазначаються обставини, на яких ґрунтується вимога стягувача.

За змістом ст.181 Сімейного кодексу України право на предявлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини належить тому з батьків, з ким проживає дитина. В заяві зазначено, що дитина проживає разом з заявницею, проте до заяви не додано доказів на підтвердження цієї обставини.

До того ж в заяві місцем проживання батька дитини зазначена адреса проживання заявниці, що свідчить про те, що заявниця, дитина і батько дитини проживають разом. Зазначені обставини потребують уточнень, оскільки проживання батьків разом з дитиною може свідчити про наявність між ними спору про те, кому належить право заявити вимогу про стягнення аліментів. У такому випадку заявниця має надати суду докази на підтвердження того, що платник аліментів не надає в добровільному порядку належного матеріального забезпечення дитині.

Окрім того, варто звернути увагу, що відповідно до ч.5 ст.183 СК в порядку наказного провадження можуть бути розглянуті вимоги про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Визначення максимального значення розміру таких аліментів є обовязковим, оскільки якщо стягувач аліментів заперечує щодо обмеження максимального розміру щомісячних платежів, то такі вимоги не мають безспірного характеру.

Зазначені обставини перешкоджають суду правильно вирішити питання про відкриття наказного провадження. Тож заявникові необхідно заяву у відповідність до вимог зазначених в цій ухвалі та надати суду відповідні документи або зазначити про відсутність таких документів.

Згідно ч.6 ст.98 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про видачу судового наказу застосовуються норми статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 Цивільно-процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітню дитинузалишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків тривалістю у пять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

У разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків до вказаного строку, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявникові.

Копію ухвали для усунення недоліків надіслати заявникові.

Ухвала окремо від рішення суду по справі оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: ОСОБА_3