Номер провадження: 22-ц/785/2956/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Калараш А.А., Заїкін А.П.

при секретарі - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення боргу, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, який в процесі розгляду справи неодноразово уточнювала, про повернення боргу у розмірі 501 601,29 гривень (т. 1 а. с. 2-4, 27-28, 72-74, 100-105).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2014 року з метою забезпечення позову були вжиті заходи забезпечення позову, а саме накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві власності (т. 1 а. с. 67).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 року заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2014 про забезпечення позову, постановлену в рамках цивільної справи № 521/12289/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення боргу скасовано. Скасовано арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві власності, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.09.2014 року (т. 2 а. с. 33).

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права (т. 2 а. с. 34-36).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В порядку ст. 152 ЦПК України, способами забезпечення позову, зокрема можуть бути накладення арешту (п. 1 ч. 1).

Керуючись нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України які наведенні у Постанові Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за № 9 від 22 грудня 2006 року, суди при вирішенні питання про забезпечення позову мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В забезпечення позову ОСОБА_2, ухвалою Малиновського районного суду від 26 вересня 2014 року був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача суму боргу в розмірі 1 479,60 гривень, суму заборгованості за процентами - в загальному розмірі 307 224,00 гривень, та пропорційну суму оплаченого судового збору в розмірі 3 087 гривень.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

ОСОБА_2 також подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати частково. Виправити помилку зроблену при розрахунку заборгованості за процентами з 307 224,00 на 307 238,28 гривень.

Постановити нове рішення, яким: стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачки суму заборгованості по процентам - в загальному розмірі 307 238,28 гривень; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі 183 122,69 гривень, що є різницею, яка утворилась з моменту прийняття рішення та на момент сплати боргу від 36 990 доларів США; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі 2 133 гривні - сплата послуг банку АТ «УкрСиббанк» за користування рахунками; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі 6 000 гривень за надання правової допомоги; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі 36 гривень витрати, що повязані з явкою до суду; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі - 593 гривні - сума витрат на послуги КП «БТІ» Одеської міської ради; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі 1 000 гривень - сплата послуг ТОВ «Експертне бюро «АЙСТРА»; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму оплаченого судового збору в розмірі 3 684,63 гривні. В іншій частині рішення Малиновського районного суду м. Одеси залишити без змін.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2015 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 3 грудня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 частини недоотриманої суми боргу у розмірі 1 479,60 гривень, процентів за користування грошовими коштами в розмірі 307 224 гривень, відмови у позові в частині стягнення витрат на оплату послуг банку у розмірі 2 133 гривень, послуг КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» у розмірі 593 гривень, послуг експертної установи у розмірі 1 000 гривень і оплату поштових послуг у розмірі 36 гривень, скасовано.

Ухвалено в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 збитків у вигляді утриманої банком комісії за зняття перерахованої на рахунок позивача заборгованості за рішенням суду у розмірі 1 479,60 гривень, оплату послуг банку за користування банківськими рахунками у розмірі 2 133 гривень, послуг КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» у розмірі 593 гривень, послуг експертної установи у розмірі 1 000 гривень і поштових послуг у розмірі 36 гривень, всього стягнено 5 421,60 гривень.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України за період із 1 грудня 2011 року і до часу виконання боргового зобовязання за рішенням суду від 1 листопада 2011 року у розмірі 25 051,86 гривень. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року рішення апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2015 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів за позиками і збитків у вигляді курсової різниці скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2015 року в частині вирішення питання відшкодування витрат на правову допомогу залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.03.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2014 року змінено. Скасовано його в частині відмови у стягненні курсової різниці і ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2Л 183 122 гривень курсової різниці. У решті рішення залишено без змін.

Відомостей про те, що судові рішення виконані ОСОБА_3 у добровільному порядку матеріали справи не містять.

За правилами ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про скасування забезпечення позову, суд першої інстанції не мотивував свого рішення.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна.

Так, забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону-матеріально правових інтересів позивача, що гарантують за його позовом реальне виконання судового рішення, а ухвала суду це процесуальний документ, яким оформлюється та чи інша процесуальна дія.

Суд вправі скасувати або замінити заходи забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов'язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує. Натомість скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. В цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону.

Отже, суд першої інстанції не наділений повноваженнями щодо скасування ухвал постановлених цим же судом в межах однієї справи, а відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про процесуальну можливість скасування ухвали Малиновського районного суду від 24 вересня 2014 року про забезпечення цього позову.

Крім того, відсутні правові підстави для скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_2, оскільки відомостей про виконання остаточного рішення суду немає.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими для виконання на всій території України.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Пункт 1 статті 6 Конвенції описує гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, гарантія виконання судового рішення. Отже, виконання судового рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невідємна частина «судового процесу» в сенсі статті 6 Конвенції.

Вирішуючи питання про скасування заходів про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначене не врахував, належним чином не з'ясував правову сутність виниклих між сторонами правовідносин та межі забезпечення, не прийняв до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із скасуванням заходів забезпечення позову, визначених ухвалою суду.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 року не може вважатись законною та обґрунтованою, у звязку з чим вона підлягає скасуванню з постановленням нової по суті цього питання.

Колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_2, у звязку з чим у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. ст. 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С.О.Погорєлова

Судді А.П.Заїкін

ОСОБА_4