АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/5026/15-ц
Провадження № 22-ц/790/2454/17 Головуючий І інстанції: Пілюгіна О.М.
Категорія: право власності Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ часток співвласників у спільній власності, припинення права спільної часткової власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, третя особа - Жовтнева сільська рада Харківського району Харківської області, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, який уточнила під час розгляду справи.

Просила припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1; перерозподілити ідеальні частки у праві власності на домоволодіння за вказаною адресою; визнати за нею право власності на 61/100 частини замість 60/100 частини, що належали їй раніше; виділити у володіння ОСОБА_3 на 61/100 частин в житловому будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2: частину житлової кімнати 1-3 в літ. «А-1», площею 1,3 кв.м.; житлову кімнату 1-4 в літ. «А-1», площею 6,5 кв.м.; житлову кімнату 1-5 в літ. «А-1», площею 15,8 кв.м.; всього по житловим 23,6 кв.м в літ. «А-1», вартістю 21087,00 гривень; літню кухню літ. «Б», вартістю 27307,00 гривень; веранду літ. «б», вартістю 810,00 гривень; погріб літ. «В», вартістю 3149,00 гривень; сарай літ. «Г», вартістю 5913,00 гривень; навіс літ. «Н», вартістю 431,00 гривень; частину огорожі № 1, вартістю 265,00 гривень; частину воріт № 2, вартістю 110,00 гривень; по надвірним будівлям, вартістю 38045,00 гривень; загальною вартістю по житловим та надвірним будівлям 59132,00 гривень, що більше за її ідеальну частку на 1418,00 гривень; визначити між співвласниками порядок користування земельною ділянкою площею 2000 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до ідеальних часток у праві власності на вищевказане домоволодіння та виділити у користування позивача земельну ділянку площею 1200 кв.м., у тому числі земельну ділянку спільного користування площею 36,0 кв.м; границю користування земельною ділянкою провести від лінії забудови по АДРЕСА_1, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 7,1 м, 8,2 м, 20,59 м, далі по прямій лінії довжиною 11,65 м, потім по прямій лінії довжиною 12,0 м, далі наліво по прямій лінії довжиною 6,0 м, потім повернув направо по прямій лінії довжиною 32,68 м до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 17,91 м і 17,70 м.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що сторони по справі є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 03 лютого 2015 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Колісник В.О., ОСОБА_3 належить 3/5 частини вищевказаного житлового будинку; ОСОБА_1 належить 2/5 частини вказаного будинку. Спірне домоволодіння збудовано у період 1955 - 1960 років та складається з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 56,90 кв.м, прибудови літ. «А1-1», площею 18,60 кв.м., веранди літ. «а», площею 3,50 кв.м., ганку літ. «а1», площею 2,30 кв.м., літньої кухні літ. «Б», площею 37,50 кв.м., веранди літ. «б», площею 2,50 кв.м., погрібу літ. «В», площею 19,60 кв.м., сараю літ. «Г», площею 46,40 кв.м., сараю літ. «Д», площею 8,80 кв.м., навісу літ. «Н», площею 16,00 кв.м., вбиральні літ. «У», площею 1,20 кв.м., огорожі № 1 та воріт № 2. Сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування спільною власністю, угоду про спосіб виділення в натурі часток співвласників із спільного сумісного майна між сторонами не укладено.

За результатами проведеної 29 лютого 2016 року судової будівельно-технічної експертизи № 8441/1437, сторонам запропоновано два варіанти розподілу будинку і надвірних будівель та два варіанти порядку користування земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток співвласників будинку, з яких, на думку позивача, найбільш прийнятним для обох сторін є ІІ варіант розподілу будинку і надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_2.

У судовому засіданні ОСОБА_3 уточнені позовні вимоги підтримала.

Відповідач проти позову заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Постановлено: припинити право спільної часткової власності між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1; перерозподілити між співвласниками ідеальні частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_3 право власності на 61/100 частин замість 60/100 частини; за ОСОБА_1 право власності на 39/100 частин замість 40/100 частини; виділити у володіння ОСОБА_3 на 61/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2, по житловим будівлям літ. «А-1»: частину житлової кімнати 1-3, площею 1,3 кв.м.; житлову кімнату 1-4, площею 6,5 кв.м.; житлову кімнату 1-5, площею 15,8 кв.м.; по надвірним будівлям: літню кухню літ. «Б»; веранду літ. «б»; погріб літ. «В»; сарай літ. «Г»; навіс літ. «Н», частину огорожі № 1; частину воріт № 2; виділити у володіння ОСОБА_1 на 39/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2, по житловим будівлям літ. «А-1»: передпокій 1-6, площею 13,8 кв.м.; частину житлової кімнати 1-3, площею 7,1 кв.м.; кухню літ. «А1-1» площею 9,1 кв.м., ванну, площею 35,0 кв.м.; по надвірним будівлям: веранду літ. «а», ганок літ. «а1», сарай літ. «Д», вбиральню літ. «У», частину огорожі № 1; частину воріт № 2.

Позивачу ОСОБА_3 провести переобладнання житлового будинку шляхом демонтування дверного прорізу між приміщеннями 1-5 та 1-6; перенесення перегородки між приміщеннями 1-3 та 1-4 та переобладнання таким чином в житлову кімнату, площею 7,10 кв.м. і кухню, площею 7,80 кв.м.; улаштування дверного прорізу з подвійними дверима для виходу із частини житлового будинку в приміщенні 1-4.

Визначити між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 порядок користування земельною ділянкою площею 2000 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та виділити у користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1200 кв.м., ОСОБА_1 частину земельної ділянки площею 782,0 кв.м.

Залишити у спільному користуванні співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_1 частину земельної ділянки загальною площею 36,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1.

Границю користування земельною ділянкою провести від лінії забудови по АДРЕСА_1, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 7,1 м, 8,2 м, 20,59 м, далі по прямій лінії довжиною 11,65 м, потім по прямій лінії довжиною 12,0 м, далі наліво по прямій лінії довжиною 6,0 м, потім повернув направо по прямій лінії довжиною 32,68 м до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 17,91 м і 17,70 м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за зменшення ідеальної частки житлового будинку АДРЕСА_1 в розмірі 1418 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд розглянув справу за відсутності відповідача та його представника, не вислухав думку ОСОБА_1 щодо розподілу домоволодіння. Крім того, відповідач не погоджується з висновками експертизи, оскільки вони зроблені на підставі застарілого технічного паспорта.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скарги такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що за ІІ варіантом відступ від ідеальних часток співвласників є незначним - 1/100 частини, частки співвласників будуть мати вигляд: частка ОСОБА_3 - 61/100 замість 60/100 частини; ОСОБА_1 - 39/100, частин замість 40/100 частини, при цьому компенсація за відступ від ідеальної частки складає 1418,00 гривень, яку позивач згодна сплатити відповідачу, можлива максимальна ізоляція співвласників, а переобладнання, які необхідно провести позивачу є мінімальними.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить сторонам по справі на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5, посвідчених приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Колісник В.О. у 2015 році (а.с.4, 254)

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за позивачем зареєстровано 3/5 частини вищевказаного житлового будинку; відповідачу належить 2/5 частини.

Земельна ділянка, на якій розташовані будівлі та споруди, була надана дружині померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області № 40 від 14 березня 1996 року про передачу присадибних ділянок у приватну власність.

Згідно архівного витягу № 01-52-38/117 ОСОБА_7 приватизувала земельну ділянку, площею 0,20 га за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України також зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згоди про порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 не досягнуто.

За нормами ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 4.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого

будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на

увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній

із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з

самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при

наявності технічної можливості переобладнати приміщення в

ізольовані квартири.

По справі за клопотанням представника позивача було проведено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, за результатами яких складено висновок № 8441/1437 від 29 лютого 2016 року, відповідно до якого запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_2, з відступом від ідеальних часток співвласників та два варіанти порядку користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою, відповідно до ідеальних часток співвласників у праві власності (а.с. 62-78).

Судова колегія погоджується з тим, що ІІ варіант, запропонований у висновку експертизи є найбільш прийнятним, оскільки ним передбачений незначний відступ від ідеальних часток співвласників, крім того можлива максимальна ізоляція співвласників, а переобладнання, які необхідно провести є мінімальними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що експертизу по справі було проведено з порушеннями, є безпідставним, оскільки вона була проведена експертом в державній експертній установі, на підставі затверджених Міністерством Юстиції України методик.

Крім того, відповідачу роз'яснювалось право заявити клопотання про проведення повторної експертизи, яким він не скористався.

Підстав для допиту експерта у судовому засіданні судова колегія також не вбачає.

Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 про те, що варіанти розподілу домоволодіння не було узгоджено з органами місцевого самоврядування.

За змістом ст.152 Житлового Кодексу виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні

системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Заперечень щодо проведення переобладнань Регіональною газовою компанією «Харківгаз», АК «Харківобленерго», Слобожанською сільською радою та іншими органами не висловлено (а.с. 259-261).

Доводи ОСОБА_1 про порушення його процесуальних прав та розгляд справи за відсутності його представника не можуть бути прийняті судовою колегією, оскільки із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 уповноважив одночасно чотирьох представників з наданням права представляти його інтереси спільно чи окремо один від одного. Неможливість прибуття представника у судове засідання не позбавляє довірителя можливості скористатися правом на представництво та направити іншого представника. Крім того, матеріали справи містять декілька клопотань представника відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, що свідчить про зловживання процесуальними правами.

З огляду на викладене, рішення суду є законними та обґрунтованим, підстав для скасування чи зміни рішення судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів, повно та всебічно досліджених судом першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді