Ухвала

іменем україни

4 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г.,

Кафідової О.В., Леванчука А.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 6 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 25 липня

2016 року,

встановила:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4),

ОСОБА_5, мотивуючи тим, що 4 липня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «RENAULT SCENSC», номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, під його керуванням та автомобіля «MERSEDES-BENS SPRINT 311», номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_5 У результаті даного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із значними матеріальними збитками. Винним у скоєнні ДТП визнано

ОСОБА_5

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «MERSEDES-BENS SPRINT 311», номерний знак НОМЕР_1, застрахована в

ПАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач як постраждалий внаслідок ДТП отримав від страхової компанії страхове відшкодування в сумі 50 000 грн.

Зазначав, що згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 15 липня 2015 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля, внаслідок пошкодження під час ДТП складає 201 043,68 грн.

Зазначав, що ОСОБА_5 перебуває у трудових відносинах з

ФОП ОСОБА_4 Під час ДТП ОСОБА_5 здійснював перевезення товару, що належить ОСОБА_4

Відповідачі збитки в добровільному порядку відшкодовувати відмовляються.

Ураховуючи наведене, позивач просив суд стягнути солідарно з

ФОП ОСОБА_4та ОСОБА_5на свою користь заподіяні збитки в наслідок ДТП в сумі 151 843,68 грн, оскільки розмір страхового відшкодування перерахованого страховою компанією не покриває фактичного розміру шкоди на відновлення пошкодженого автомобіля та моральну шкоду в сумі 20 670 грн.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області

від 6 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 25 липня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 30 000 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 7 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 1 784,86 грн судових витрат, а всього 38 784,86 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установлено, що 4 липня 2015 року сталася ДТП за участю автомобіля «RENAULT SCENSC», номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, під його керуванням та автомобіля «MERSEDES-BENS SPRINT 311», номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_5 В наслідок ДТПА автомобілі отримали значні механічні пошкодження.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 3 серпня

2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнуто до відповідальності.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «MERSEDES-BENS SPRINT 311», номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 у ПАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що вартість збитків завданих належному йому автомобілю при ДТП становить 201 043,68 грн, страхова компанія оплатила збитки в межах ліміту - 50 000 грн, тому решта 151 843,68 грн підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх (трудових) обов'язків.

Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах і шкоду така особа заподіяла у зв'язку з виконанням саме трудових (службових) обов'язків.

Під виконанням працівником трудових (службових) обов'язків слід розуміти виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника.

Установлено, що 11 червня 2012 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено трудовий договір на невизначений строк. Пунктом 4 цього договору встановлено робочий час з 10.00 год. до 18.00 год. Пунктом 5 цього договору встановлено, що вихідними днями є субота та неділя.

Встановивши, що ДТП сталася в суботу 4 липня 2015 року, докази про те, що в цей час ОСОБА_5 виконував трудові обов'язки в матеріалах відсутні, а останній автомобіль використовував для власних потреб, суд прийшов правильного висновку про відмову в задоволенні вимог до

ФОП ОСОБА_4

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах , а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За положеннями ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обґрунтовуючи розмір збитків, ОСОБА_3 посилався на звіт

ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» від 15 липня 2015 року, згідно із яким вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження належного позивачу автомобіля становить 201 043,68 грн.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Згідно із ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі й щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 143 ЦПК України встановлено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Установивши, що на час розгляду справи в суді автомобіль відремонтований позивачем самостійно, суд прийшов вірного висновку, що останній має право на відшкодування витрат, які він фактично поніс на відновлення пошкодженого автомобіля.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження розміру витрат, які він фактично поніс на відновлення пошкодженого автомобіля.

Зі змісту рішення суду вбачається, що судом дотримано положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України та роз'яснено позивачу право на призначення судом експертизи для визначення вартості матеріального збитку, проте позивачем таке клопотання не заявлено.

Оскільки позивач не надав суду належних доказів на підтвердження понесених ним витрат на відновлення автомобіля, а відповідач ОСОБА_5 визнав позов у частині відшкодування позивачу майнової шкоди на суму 30 000 грн, суд прийшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання позову.

Посилання в касаційній скарзі на неправомірне відхилення судом звіту ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» від 15 липня 2015 року та на те, що відповідачами не заявлялось про повернення залишків автомобіля, не може бути підставою для скасування законного судового рішення, оскільки даним висновком визначено, що ринкова вартість пошкодженого автомобіля складає 201 043 грн, а вартість відновлювального ремонту становить 221 260 грн. Відтак, матеріальні збитки визначені в розмірі ринкової вартості автомобіля, а саме 201 043 грн.

Однак позивачем автомобіль відремонтовано самостійно, при цьому не надано жодних доказів на підтвердження понесених затрат на його відновлення.

Клопотання про проведення судової експертизи для визначення вартості матеріального збитку позивачем не заявлялось.

Посилання в касаційній скарзі на те, що на момент скоєння ДТП

ОСОБА_5 виконував трудові обов'язки були предметом перевірки апеляційним судом та відхилені з наведенням відповідних мотивів.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки під час розгляду справи судом вірно застосованої норми матеріального права, а наведені в скарзі доводи висновків суду не спростовують, тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області

від 6 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області

від 25 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька Ю.Г. Іваненко О.В. Кафідова А.О. Леванчук