Справа № 214/3959/17
Номер провадження 2/214/2503/17
УХВАЛА

іменем України

Про повернення позовної заяви

"02" жовтня 2017 р., Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, що дії самостійно та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, -

В с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності.

Позовну заяву залишено без руху у звязку з тим, що позивачами не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру та сплатою судового збору не в повному обсязі. Надано позивачам строк для їх усунення пять днів з дня отримання ухвали суду. Копію ухвали про залишення позову без руху позивачі отримали 12.09.2017 року, що підтверджено поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи, та одержане судом 27.09.2017р. З 04.09.2017 року по 29.09.2017 рік суддя Гринь Н.Г. знаходився у щорічній основній відпустці.

21 вересня 2017 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачі зазначили, що на даний час вартість квартири їм не відома, тому і не була визначена ціна позову та зазначили, що в подальшому позовні вимоги будуть в уточнюватися після проведення відповідної експертизи. Вказали, що у звязку з неможливістю самостійно визначити ціну позову без проведення експертизи, яка не можлива без ухвали суду, суд може сам визначити ціну позову. До позову була надана квитанція про сплату судового збору в розмірі 640 грн.

Суд, оглянувши матеріали справи, не може погодитися з твердженням позивачів за наступних підстав.

Пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Постановою пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК). Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Суд вважає посилання позивачів на неможливість визначення ціни позову є безпідставними та необґрунтованими. За таких підстав, що приходить до висновку, що позивачі ухвалу від 29.08.2017 року не виконали.

Відповідно до частини ч. 2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, зазначені статтями 119 та 120 цього кодексу, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Враховуючи той факт, що в зазначений строк позивач не усунув недоліки, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суд -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, що дії самостійно та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі якщо ухвало постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Г. Гринь