У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Червинської М.Є.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Карпенко С.О.,

Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 6 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 29 квітня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 26 552 доларів США: на придбання нерухомості в сумі 21 890 доларів США, на оплату страхових платежів на нерухомість в сумі 1 122 доларів США та особисте страхування в сумі 3 540 доларів США, зі сплатою 1% за користування кредитом на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії в розмірі 0,13% від суми наданого кредиту щомісячно в період сплати, комісії на дострокове погашення кредиту згідно з п.1.4 даного договору, з кінцевим терміном повернення 27 квітня 2020 року.

У забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладений договір поруки, за умовами якого ОСОБА_4 взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед банком за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за вказаним кредитним договором.

У порушення умов кредитного договору, ОСОБА_3 зобов'язання не виконувала, внаслідок чого станом на 3 грудня 2015 року виникла заборгованість в сумі 12 678,43 доларів США, яку банк просив стягнути солідарно з боржника і поручителя.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 6 липня 2016 року, позов задоволено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 12 678,43 доларів США, що еквівалентно 320 764,28 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 6 липня 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Судами встановлено, що 29 квітня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 26 552 доларів США: на придбання нерухомості в сумі 21 890 доларів США, на оплату страхових платежів на нерухомість в сумі 1 122 доларів США та особисте страхування в сумі 3 540 доларів США, зі сплатою 1% за користування кредитом на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії в розмірі 0,13% від суми наданого кредиту щомісячно в період сплати, комісії на дострокове погашення кредиту згідно з п.1.4 даного договору, з кінцевим терміном повернення 27 квітня 2020 року.

У забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладений договір поруки, за умовами якого ОСОБА_4 взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед банком за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за вказаним кредитним договором.

У порушення умов кредитного договору, ОСОБА_3 зобов'язання не виконувала, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 3 грудня 2015 року становить 12 678,43 доларів США і складається із: заборгованості за кредитом в сумі 12 512,84 доларів США, заборгованості за процентам в сумі 150,11 доларів США, заборгованості з комісії в сумі 15,70 доларів США та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 0,41 долар США. Сума заборгованості та її розрахунок відповідачами не спростований.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позичальник не виконував умови кредитного договору щодо своєчасного повернення суми отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, що є підставою для дострокового солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

З такими висновками судів попередніх інстанції погоджується і колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Також судами встановлено, що у лютому 2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відступило свої права за кредитним договором та договором поруки компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 Пі-Ел-Сі», про що 18 квітня 2017 року ОСОБА_3 була повідомлена.

У судовому засіданні в суді першої інстанції позивач в обґрунтування свого права на позов надав докази укладення 14 квітня 2014 року договору викупу (відступлення) прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором від 29 квітня 2005 року № VIHOGF02020538, що укладався між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, знову перейшло до ПАТ КБ «ПриватБанк» (цей договір за порядковим № 1041 міститься у переліку активів у додатку № 1 до договору).

Відповідно до п. 2.4 договору купівля-продаж відповідних основних іпотечних активів, відступлення відповідних основних іпотечних активів продавцем та прийняття відповідних основних іпотечних активів покупцем (відступлення) набирає чинності негайно після укладення і нотаріального посвідчення договору. Отже, до нового кредитора (позивача) перейшли права первісного кредитора, що свідчить про доведеність права позивача на позов.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням ( ч. 2 ст. 516 ЦК України).

Таким чином, якщо докази стосовно повідомлення відповідача про заміну кредитора у зобов'язанні відсутні, то стаття 517 ЦК України дає право боржнику лише не виконувати свого обов'язку перед новим кредитором, а не право не сплачувати кредит; доказів виконання грошового зобов'язання за вказаним кредитним договором будь-кому із кредиторів відповідачі не надали.

Вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи та дійшли обґрунтованого висновку, що оскільки право вимоги за спірним кредитним договором на підставі договору викупу (відступлення) права вимоги від 14 квітня 2016 року знову перейшло до ПАТ КБ « Приватбанк», ПАТ КБ «Приват Банк» має підстави на звернення з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29 квітня 2005 року № VIHOGF02020538.

Таких процесуальних порушень, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, оскільки висновків судів не спростовують і зводяться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості. Проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та вірно застосовано норми матеріального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 6 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є.Червинська
Судді: Ю.Г.Іваненко С.О.Карпенко О.М.Ситнік

О.В.Ступак