Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/383/17
Провадження № 2/321/218/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2011 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № ML-200/859/2008. Згідно з Кредитним договором, Банк надав ОСОБА_3 кредит в сумі 94 930,00 доларів США. Остаточний строк повернення кредитних коштів 27 березня 2028 року. В порушення умов Кредитного договору, позичальником належні до сплати суми кредиту не погашалися. Влітку 2016 році ПАТ «ОТП Банк» стало відомо, що 02 листопада 2011 року позичальник ОСОБА_3 помер, у звязку з чим був направлений запит до нотаріальної контори. Згідно листа Приватного нотаріуса ОСОБА_4 за № 675/02-14 від 02 вересня 2016 року, спадщину після померлого ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_1 Внаслідок невиконання зобовязання по договору виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 69852,92 дол. США, яку позивач просить стягнути з відповідача.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не зявився, але до суду надав заяву з клопотанням справу слухати при його відсутності, підтримує позовні вимоги на підставах викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявилася, надала суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з неможливості участі у справі її представника, але жодних підтверджуючи документів до своєї заяви не додала, тому судом визнана не явка відповідача без поважної причини. Враховуючи, що письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву відповідач не надала, відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та не явки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до кредитного договору № ML-200/859/2008 судом встановлено, що 27 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № ML-200/859/2008, згідно якого надав ОСОБА_3 кредит в сумі 94 930,00 доларів США (а.с. 4-8).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № ML-200/859/2008 від 27 березня 2008 року станом на 16 грудня 2016 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 69852,92 дол. США ( а.с. 3).

У відповідності до повідомлення приватного нотаріуса Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області від 02 вересня 2016 року № 675/02-14, нею була отримана претензія кредитора до спадкоємців ОСОБА_2, який помер 02 грудня 2011 року, яка була надіслана їй для виконання за належністю. Вищевказана претензія приєднана до спадкової справи № 79 за 2012 рік, яка зареєстрована 18 травня 2012 року після смерті ОСОБА_2 По вищевказаній спадковій справі 27 липня 2012 року за реєстровим №1062 та 06 вересня 2012 року за реєстровим номером 1283 були видані свідоцтва про право на спадщину спадкоємцеві, дружині спадкодавця - ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням обставин справи та посилаючись на вимоги ст. 1282 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором .

З роз'яснень, які містяться в п.32 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з огляду на положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Обов'язок з відшкодування шкоди (яка в даному випадку для банку виникла внаслідок неповернення відповідачем боргу за кредитним договором) згідно зі ст.1219 ЦК України не є таким, що нерозривно пов'язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов'язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно відповіді нотаріуса спадщину після смерті ОСОБА_2 априйняла ОСОБА_1

Порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов'язань спадкодавця перед своїм кредитором визначений положеннями ст.1281 ЦК України, відповідно до яких спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності.

Разом з тим, положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ч.2 ст.1282 ЦК України).

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року № 6-33 цс15 та в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

В порушення вимог цивільного законодавства позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про повідомлення відповідача ОСОБА_1 про майнові вимоги банку одноразовим платежем (згідно ст. 1282 ЦК України).

Крім того, матеріли справи не містять доказів прийняття ОСОБА_1 спадкового майна, доказів щодо його вартості тощо. З будь-яким клопотання про витребуванння доказів сторони до суду не зверталися.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ч.2 ст.1282 ЦК України).

Позивач незважаючи на відомі йому обставини смерті відповідача ОСОБА_2 своїми процесуальними правами, передбаченим ст.31 ЦПК України щодо зміни предмету або підставу позову, не скористався, намагаючись стягнути заборгованість за кредитним договором зі спадкоємця померлого боржника.

Крім того, суд звертає увагу, що відсотки згідно розрахунку розраховані з 25 липня 2014 року, тобто саме з цього часу настав строк вимоги, а позов надійшов до суду лише 15 березня 2017 року.

Строки предявлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Враховуючи все вище викладене, суд приходить до висновку, що позові вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 131, 208-209, 212-215ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Михайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6