Справа № 128/1069/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12 жовтня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді - Саєнко О.Б., при секретарі -Кузьменко А.О., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про позбавлення батьківських прав», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2017 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про позбавлення батьківських прав», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації.

Поданий позов позивач обгрунутвав тим, 03 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, який в подальшому 15 вересня 2014 року був розірваний.

Вказує, що у шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що дитина проживає зі нею та повністю знаходиться на її утриманні.

Вказує, що батько не бере участі у вихованні їх дочки, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально дитину не підтримує, своїх обов'язків піклувальника не виконує, допомоги не надає і взагалі з дочкою не спілкується.

Зазначає, що з моменту розлучення і по цей час відповідач бачив дочку лише раз 2014 році, після чого взагалі припинив цікавитись життям дочки та якось матеріально її підтримувати.

Вказує, що місце перебування, робота та спосіб життя, який веде відповідач протягом всього цього часу, залишаються для неї фактично невідомими.

Зазначає, що будь-яке спілкування з відповідачем для вирішення необхідних питань стосовно дитини, в яких обов'язкова участь батька, вона остаточно припинила після того як він перестав сплачувати аліменти на утримання дитини.

Вказує, що відповідач протягом останніх трьох років не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не спілкується з нею та взагалі не цікавиться її життям, навіть не знає про стан її здоров'я, не знає, де проживає на даний час дитина, в якому дошкільному навчальному закладі навчається.

Зазначає, що батько з початку навчання дитини в дошкільному навчальному закладі до навчання дитини не був причетним, батьківські збори не відвідував, успіхами та поведінкою дочки не цікавився.

Вказує, що протягом фактично усього життя дитини відповідач не дбає про її нормальний розвиток, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей.

Вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню їх спільної дитини, ОСОБА_3

Просить суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, подавши через канцелярію суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з'явився, по невідомим суду причинам, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надав. Тому суд, у порядку ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку представника позивача, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15.09.2014 року було розірвано (а.с.8).

В період шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої зазначено відповідача, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.10).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.10.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 10 жовтня 2014 року, і до досягнення донькою ОСОБА_3 повноліття (а.с.9).

Донька сторін - ОСОБА_3 проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками від 21.02.2017 року №710 та № 706 виданими Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області та актом обстеження матеріально-побутових умов від 20.02.2017 року, затвердженим сільським головою Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.11,12,14).

З довідки-характеристики від 21.02.2017 року №708 Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області вбачається, що позивач ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується з позитивної сторони (а.с.16).

Відповідно до довідки від 02.02.2017 року вданої КЗ «Дошкільний навчальний заклад №67 Вінницької міської ради» дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., відвідує гр. № 9 Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад № 67 Вінницької міської ради» санаторного типу для дітей з малими та загасаючими формами туберкульозу , частохворіючих дітей з 08.09.2015 року. Мати ОСОБА_1, займається вихованням дитини, відвідує батьківські збори, приймає участь в усіх заходах які проводяться в закладі. Приводить та забирає доньку з дитячого садка, турбується про стан її здоров'я. Дитина завжди охайна, доглянута.За період перебування дитини в закладі батька , ОСОБА_2, вихователі в дитячому садочку не бачили (а.с.19).

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів (а.с.20) вбачається, що за відповідачем перед позивачем по сплаті аліментів рахується заборгованість з жовтня 2014 року по січень 2017 року в сумі 23 285,5 грн.

Як вбачається, з висновку Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області №01-25/1233 від 15.05.2017 року, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є доцільним, оскільки батько дитини не виконує своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 150-155, 180 СК України (а.с. 13).

Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Статтею 150 СК України закріплюється обов'язок батьків виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати до самостійного життя та поважати її.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до роз'яснень, що містяться пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

Відповідно до роз'яснень, що містяться пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

Оцінивши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини -доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання, тому з огляду на вищевказане, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

З урахування того, що рішенням Вінницького районного суд Вінницької області від 28.10.2014 р. , вже стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 10 жовтня 2014 року, і до досягнення донькою ОСОБА_3 повноліття, тому суд вважає , що у даному випадку не підлягає до застосування положення ч.3 ст. 166 СК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі по сплаті судового збору у сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 212-216, 224-225 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про позбавлення батьківських прав», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 у рахунок повернення понесених судових витрат по справі - судового збору у сумі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Суддя: