Справа № 675/1208/17
Провадження № 2/675/550/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2017 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Демчука П. В., за участю: секретаря судового засідання Григорєвої О. С., відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування позову зазначає, що 25 липня 2001 року померла мати позивача ОСОБА_3 Спадщину після її смерті прийняли позивач та його батько і чоловік померлої ОСОБА_4 у рівних частках по ? частині. 03 січня 2016 року помер батько позивача ОСОБА_4 Батьки позивача під час шлюбу за спільні кошти збудували житловий будинок, розташований у м. Ізяслав по вул. Б. Хмельницького, 83 Хмельницької області, який зареєстровано за ОСОБА_5, однак являється спільною сумісною власністю подружжя.

ОСОБА_2 позбавлений можливості оформити свої спадкові права на частину спірного домоволодіння, належну матері, оскільки не визначена її частка у спільній сумісній власності на зазначене майно. Тому позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, у поданій до суду письмовій заяві просив слухати справу за його відсутності, вказавши, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, зясувавши позицію позивача, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом обєктивно встановлено, що 29 серпня 1964 року ОСОБА_4 та Потилко (надалі ОСОБА_4) ОСОБА_6 зареєстрували шлюб. Позивач ОСОБА_2 є сином подружжя ОСОБА_2.

На підставі договору від 22 січня 1968 року ОСОБА_4 надано в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку у м. Ізяслав Хмельницької області по вул. Б. Хмельницького, 79.

08 грудня 1975 року ОСОБА_4 зареєстрував зазначене домоволодіння в Шепетівському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності.

Зазначені обставини підтверджуються Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7, виданим Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 21 червня 2017 року, договором про передачу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 22 січня 1968 року, свідоцтвом про народження позивача серія I-БВ № 311395, виданим районним відділом ЗАГС м. Ізяслав 25 травня 1975 року.

Згідно з довідкою КП «Ізяславське РБТІ» № 85 від 13 лютого 2017 року належне ОСОБА_4 будинковолодіння знаходиться за адресою: м. Ізяслав, вул. Б. Хмельницького, 83 (раніше - 79). Номер змінено у звязку з перенумерацією будинковолодінь у 1980-1981 рр.

За положеннями ст.ст. 22, 24 Кодексу про шлюб та сімю України 1969 року (чинного на час виникнення відповідних правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

З викладеного вбачається, що спірний будинок хоча був зареєстрований за ОСОБА_5, проте він будувався та був зареєстрований за час подружнього життя із ОСОБА_3, а тому у подружжя ОСОБА_5 на підставі ст. 22 КпШС України виникло право спільної сумісної власності на нерухоме майно, тому кожному з подружжя за життя належало по 1/2 його частині.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серія I-БВ № 304614, повторно виданого 21 червня 2017 року Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, 25 липня 2001 року мати позивача ОСОБА_3 померла.

Її спадкоємцями являються позивач ОСОБА_2 та його батько і чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_4, які прийняли спадщину в установленому законом порядку та одержали в Ізяславській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Горинь» м. Ізяслав у розмірі 3,87 в умовних кадастрових гектарах, та на право власності на майновий пай, що перебуває в КСП «Горинь» м. Ізяслав в сумі 16 043 грн. (по 1/2 частці вказаного майна), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 08 квітня 2011 року державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, та Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі №№ 26639130, 26640131, виданими 08 квітня 2011 року Ізяславською державною нотаріальною конторою.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії I-БВ № 268580, виданим 04 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, 03 січня 2016 року помер батько позивача ОСОБА_4

На час смерті ОСОБА_4 за адресою спірного домоволодіння був зареєстрований позивач ОСОБА_2, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину.

Як зазначає позивач у своєму позові, нотаріусом йому повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку матері в вищевказаному домоволодінні, оскільки зазначене нерухоме майно належало подружжю ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності і частка останньої у них не визначена.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За положеннями ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

На думку суду, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємець учасника спільної сумісної власності має право звернутися до суду з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, що випливає з поняття спадкування, яким є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

При цьому, оскільки частки співвласників спірного домоволодіння у правопідтверджуючому документі не були визначені, суд приходить до висновку, що ці частки відповідно до положень ст.ст. 370, 372 ЦК України є рівними та становлять по ? частки кожному.

На підставі ст.ст. 368, 370, 372, 1216, 1218, 1226 ЦК України, ст.ст. 22, 24 Кодексу про шлюб та сімю України 1969 року, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3, яка померла 25 липня 2001 року, в праві спільної сумісної власності на житловий будинок, розташований у м. Ізяслав по вул. Б. Хмельницького, 83 Хмельницької області, становила 1/2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя П. В. Демчук