Справа № 209/1418/17
Провадження № 2/209/1001/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.

при секретарі Герасимчук І.О.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про стягнення одноразової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Камянське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 суму надміру виплаченої одноразової грошової допомоги в розмірі 20705,00 грн.

На обґрунтування позову зазначено, що 28 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до управління Пенсійного фонду України Дніпровського району м. Дніпродзержинська із заявою про призначення пенсії. При призначенні пенсії ОСОБА_2П, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 «Про затвердження порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати» було призначено виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 20705,00 грн. Затверджений Постановою КМУ Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та механізм її виплати. До страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги зараховуються періоди в закладах і установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені Переліком закладів та установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України віл 02 листопада 1993 року № 909. Камянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було здійснено перевірку щодо правомірності призначення та виплати відповідачу одноразової грошової допомоги при призначенні пенсії. Згідно записів у трудовій книжці, ОСОБА_2 з 04.10.1991 року по теперішній час працює лікарем-ординатором в Санаторії «Дніпровський», який з 20.05.1992 року реорганізований у філію ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця». Таким чином, ОСОБА_2 безпідставно було проведено призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 20705,00 грн., що призвело до переплати пенсійної виплати. 29 серпня 2016 року Камянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відповідачу ОСОБА_2 надіслано листа з вимогою звернутися до управління для надання заяви про добровільне повернення коштів у розмірі 20705,00 грн., але відповідач до управління не звернулася. Згідно ст. 50 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058 -ІV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до Порядку про відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року № 374/7695, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, відповідно до ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, у разі припинення виплати пенсії заборгованості по переплаті пенсії стягується в судовому порядку. Виплата пенсії здійснюється за рахунок бюджетних кошів і кожне нецільове використання коштів бюджету веде за собою вагомий збиток державі, оскільки не дозволяє здійснювати певним чином функції по пенсійному забезпеченню громадян.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримувала заявлений позов, надала пояснення, аналогічні його обґрунтуванню, просила задовольнити позов. Також надала пояснення про те, що одноразова грошова допомога в розмірі 20705,00 грн. (10 щомісячних пенсій відповідача) була виплачена ОСОБА_2 безпідставно і підлягає поверненню. ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», де працювала відповідач, не відноситься до державних чи комунальних закладів. До якого часу працювала відповідач у ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», їй невідомо. При поданні документів для призначення пенсії з боку ОСОБА_2 не було зловживань і вона не надавала недостовірні відомості. Станом на 31 травня 2015 року відповідач мала загальний страховий пенсійний стаж 39 років 9 місяців 25 днів.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала та надала суду пояснення про те, що з 1981 року до 1991 року вона працювала лікарем у лікарні швидкої допомоги, потім перейшла працювати у відділення реабілітації постраждалих від катастрофи на Чорнобильській АЕС у санаторій «Дніпровський». Згодом зайняла посаду завідуючого кардіологічним відділенням. З лютого 2002 року стала працювала у 3-їй міській поліклініці. В теперішній час працює в 7-й міській лікарні лікарем-терапевтом . Вона працювала в санаторії "Дніпровський" 10 років з 1981 по 1991 рік. При призначенні пенсії вона надала відповідачу всі необхідні документи, не надавала недостовірні відомості і не було зловживань з її боку.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно записів у трудовій книжці позивача (а.с. 6-7), ОСОБА_2 з 01 серпня 1981 року була прийнята на посаду лікаря - інтерна для проходження інтернатури по терапії до лікарні швидкої медичної допомоги м. Дніпродзержинська. 11 серпня 1982 року вона переведена у цій же лікарні на посаду лікаря - терапевта, де працювала до 03 жовтня 1991 року і була звільнена з посади по переводу в санаторій "Дніпровський".

04 жовтня 1991 року ОСОБА_2 прийнята на роботу до санаторія "Дніпровській" Дніпропетровського обєднання санаторно-курортних установ профспілок на посаду лікаря - ординатора у відділення осіб - ліквідаторів наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У 1992 році санаторій "Дніпровській" Дніпропетровського обєднання санаторно-курортних установ профспілок реорганізований у філію Акціонерного товариства лікувально-оздоровчих установ профспілок України "Укрпрофоздоровниця" - санаторій "Дніпровський", про що було вказано у трудовій книжці відповідача, яку вона надала позивачу при призначенні пенсії.

18 травня 1992 року відповідач у цій же установі призначена на посаду в.о. завідуючого кардіологічним відділенням, 20 травня 1992 року переведена на посаду завідуючого кардіологічним відділенням, 08 січня 2002 року звільнена за власним бажанням.

З 14 січня 2002 року по 30 листопада 2011 року ОСОБА_2 працювала лікарем - терапевтом 3-ї міської поліклініки м. Дніпродзержинська, з 01 грудня 2011 року по 30 грудня 2011 року - лікарем-терапевтом 7-ї міської лікарні м. Дніпродзержинська, з 03 січня 2012 року до теперішнього часу працює лікарем-терапевтом в КЗОЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3" м. Кам'янське.

26 серпня 2015 року, по досягненню пенсійного віку, ОСОБА_2 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська із заявою про призначення пенсії за віком, надавши всі необхідні для призначення пенсії документи (а.с.5 оберт, а.с. 6).

На підставі наданих відповідачем та перевірених позивачем документів, відповідачу ОСОБА_2 з 02 серпня 2015 року була призначена пенсія за віком щомісячно довічно в сумі 2269,01 грн., а також призначена та виплачена сума одноразової грошової допомоги в розмірі 20705,00 грн., що підтверджується протоколом Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська 3264 від 01.09.2015 року та протоколом від 25 серпня 2016 року (а.с. 4, 13).

При розрахунку стажу для призначення пенсії відповідачу позивач у протоколі 3264 від 01.09.2015 року вказав, що загальний стаж роботи відповідача станом на 31 липня 2015 року складає 39 років 9 місяців, 25 днів, в тому числі стаж державної/комунальної власності - 33 роки 11 місяців 26 днів.

Виплата відповідачу одноразової грошової допомоги була здійснена відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» управління Пенсійного фонду України Дніпровського району м. Дніпродзержинська припинило свою діяльність внаслідок реорганізації шляхом злиття в Дніпродзержинське обєднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, яке на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 988 було перейменовано в Кам'янське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області.

Як зазначив позивач у позовній заяві, після проведеної ним перевірки був встановлений факт безпідставного призначення та виплати відповідачу одноразової грошової допомоги в сумі 20705,00 грн., оскільки санаторій "Дніпровський" 20.05.1992 року був реорганізований у філіал ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», тобто він не є закладом та установою державної або комунальної форми власності. Тому надміру виплачена одноразова грошова допомога підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

Як на підставу стягнення з ОСОБА_2 виплаченої їй одноразової грошової допомоги, позивач посилається на ст. 50 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, яка передбачає повернення пенсіонером або стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсій внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Проте, в судовому засіданні встановлено як відсутність зловживань з боку відповідача при зверненні до позивача із заявою про призначення пенсії, так і те, що, що ОСОБА_2 не надавала недостовірних даних, які б могли вплинути на призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги. Управління Пенсійного фонду в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська добровільно, за відсутності рахункової помилки та недобросовісності з боку ОСОБА_2, призначило та виплатило їй одноразову грошову допомогу в сумі 20705,00 грн.

Те, що з боку відповідача не було зловживань чи подання недостовірних відомостей до Управління Пенсійного фонду, підтвердила в судовому засіданні й представник позивача.

Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача надміру виплаченої одноразової грошової допомоги в сумі 20705,00 грн.

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про стягнення одноразової грошової допомоги.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів після проголошення рішення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара.