26.09.2017 Єдиний унікальний № 371/956/17
Провадження № 2/371/534/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

з секретарем Харченко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області, ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Київській області про визнання права власності в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 28 грудня 1997 року померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,47 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області. Будучи спадкоємцем померлої за законом, вона спадщину прийняла.

Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 080867 був виготовлений та виданий після смерті ОСОБА_4, що перешкоджає оформити спадщину у встановленому законом порядку. Просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на належну померлій ОСОБА_4 земельну ділянку площею 3,47 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області.

В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився, сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.

За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

У судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 1997 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 054488, виданим 23 01 січня 1998 року ОСОБА_2 сільською радою Миронівського району Київській області.

Позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_4 за законом, оскільки являється її дочкою. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АВ № 146174, виданим 01 серпня 1968 року ОСОБА_2 сільською радою Миронівського району Київської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ -ОЛ № 257861, виданим 09 вересня 1989 року Павлогорківською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області.

Встановлено, що ОСОБА_1 не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

На час відкриття спадщини діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, відповідно до ст. 549 якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Встановлено, що спадщину після смерті матері ОСОБА_4 позивач прийняла фактично, оскільки вступила в управління та володіння жилим будинком, який є спадковим майном.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була заведена за заявою ОСОБА_1, поданою 17 грудня 2014 року.

Факт прийняття спадщини підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області № 02-33/518 від 08 листопада 2013 року, яка зберігається в матеріалах спадкової справи.

Встановлено, що померлій ОСОБА_4 на підставі рішення 7 сесії 23 скликання Миронівської районної Ради народних депутатів від 04 червня 1999 року передано у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 3,47 га.

В підтвердження права власності на вказану земельну ділянку було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 080867, копію якого додано до позовної заяви. Зазначений державний акт було зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 14 грудня 1999 року за № 412. Державний акт був виготовлений та виданий на імя ОСОБА_4 після її смерті.

Позивач має перешкоди у оформленні спадкових прав.

Згідно з пунктами 4.12,4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вказані обставини підтверджуються листом державного нотаріуса ОСОБА_5 № 1185/02-14 від 17 грудня 2014 року та матеріалами спадкової справи померлої ОСОБА_4 Н.П.№ 323/2014.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Отже, оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування можливо лише у разі, якщо є документ, який підтверджує зазначене право власності.

Виданий державний акт на право власності на земельну ділянку не можна розцінювати як такий, що відповідає вимогам закону, оскільки виданий після смерті власника.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

За правилами статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними.

Оскільки спадкоємець померлої ОСОБА_6 не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю належного правовстановлюючого документа на спадкове майно, питання визначення належності права на майно має вирішуватись у судовому порядку, рішення суду буде юридичним документом для оформлення спадкових прав.

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 1216 - 1218, 1233, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57- 60, 64, 179, 208, 209, 212 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої 28 грудня 1997 року ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 3,47 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_7

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук