Справа № 128/2459/13-ц Провадження № 22-ц/772/2431/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Медяного В.М.

за участі секретаря Торбасюк О.І., представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом акціонерного товариства Ощадбанк в особі філії Вінницького обласного управління акціонерного товариства Ощадбанк до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на повторне заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 лютого 2014 року,

встановила:

АТ Ощадбанк звернулось з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.02.2008 року між відкритим акціонерним товариством " Державний ощадний банк України " та ОСОБА_3 було укладено договір про іпотечний кредит № 1348. Згідно з умовами кредитного договору ВАТ "Державний ощадний банк України" надав позичальнику кредит на суму 934 000 грн. на придбання житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0720 га, розташованих за адресою с. Лука Мелешківська вул. Революційна, 27-а, Вінницького району Вінницької області, строком на 360 місяців зі сплатою 15% річних за користування кредитом з остаточним терміном погашення не пізніше 01.02.2038 року. Факт отримання кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 15185031 від 01.02.2008 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 01.02.2008 року між ОСОБА_5 та Позичальником, було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 365.

Предметом іпотеки є: житловий будинок з спорудами що розташований за адресою: с. Лука Мелешківська вул. Революційна, 27А Вінницького району Вінницької області, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, 01.02.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та земельна ділянка, площею 0,0720 га, кадастровий номер: :02:005:0464, яка розташована за тією ж адресою, що набута ОСОБА_3 Ю,В. на підставі договору купівлі-продажу, 01.02.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6

05.12.2008 року між ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір на перевід боргу, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 3041.

Новий Боржник систематично порушував свої договірні зобов'язання щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості у зв'язку з чим Ленінським районним судом м. Вінниці 20.06.2011 року задоволено позов прокурора м. Вінниці в інтересах ОСОБА_5 та стягнуто з Нового Боржника на користь ОСОБА_5 прострочену заборгованість по Кредитному договору у розмірі 201 203,05 грн. Рішення Суду набуло законної сили 11.08.2011 року.

В подальшому, Новий Боржник продовжував ухилятись від виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором та Договором на перевід боргу щодо повернення кредиту, процентів за його користування, пені та жодних коштів на погашення кредитної заборгованості до ОСОБА_5 не сплатив. Також, не надійшло до ОСОБА_5 коштів на виконання рішення суду від 20.06.2011 року.

Останнє погашення заборгованості по кредиту здійснено Боржником 29.10.2010 року в сумі 3000 грн., яка не покрила прострочену заборгованість, що виникла.

Станом на 11.03.2013 року Боржниками повернуто ОСОБА_5 49 330, 90 грн. кредитних коштів, сплачено 307 657, 98 грн. процентів за користування кредитними коштами та 615,32 грн. пені.

Невиконання Новим боржником своїх договірних зобов'язань, щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені призвело до виникнення простроченої заборгованості.

Станом на 11.03.2013 року загальна сума заборгованості Нового боржника перед ОСОБА_5 за Кредитним договором становила 1 391 193, 59 грн.

На адресу Боржників ОСОБА_5 направлялась вимога № 19/241 від 23.01.2013 р. щодо усунення порушень за Кредитним договором та Договором іпотеки, погашення кредитної заборгованості та наміру ОСОБА_5 звернути стягнення на Предмет іпотеки. Дана вимога залишилась без належного реагування та задоволення.

Таким чином, в звязку з тим, що відповідач умисно ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, це й стало підставою для звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В подальшому позивачем позовні вимоги були змінені та за новою редакцією прохальної частини позову позивач просив суд, звернути стягнення на Предмет іпотеки за іпотечним договором від 01.02.2008 року, зареєстрованим в реєстрі за №365, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: село Лука-Мелешківська, вулиця Революційна, будинок №27-а Вінницького району, Вінницької області, з метою погашення заборгованості ОСОБА_4 за договором про іпотечний кредит № 1348 від 01.02.2008 року та договором на перевід боргу від 05.12.2008 року, розмір якої, станом на 11.03.2013 року, становить 1 389 814 грн. 51 коп.; визначити спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження; встановити початкову ціну реалізації предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності / незалежними експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також просив стягнути з відповідачів судові витрати з врахуванням сум внесених за газетні оголошення.

Повторним заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26 лютого 2014 року позовну заяву задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 01.02.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 365, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: село Лука-Мелешківська, вулиця Революційна, будинок № 27-а Вінницького району, Вінницької області, до складу якого входить: житловий будинок, який належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 01.02.2008 року за р. № 359, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів, що підтверджується витягом з ДРП та зареєстрованого 01.02.2008 року КП Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації (ВООБТІ) за реєстровим №1348 в реєстровій книзі за № 9 01.02.2008 року, позначений на плані літерою А, цегляний, 2007 року побудови, загальною площею 106, 9 кв.м., житловою площею 54,5 кв.м; веранда а; підвал п/А; ґанок та земельну ділянку площею 0, 0720 га., кадастровий номер :02:005:0464, яка належить ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 268177 від 18.06.2008 року, виданого на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за р. № 359 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 33 з метою погашення заборгованості ОСОБА_4 за договором про іпотечний кредит №1348 від 01.02.2008 року та договором на перевід боргу від 05.12.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 3041 розмір якої, станом на 11.03.2013 року, становить 1 389 814 грн. 51 коп., з яких: основний борг - 884 669,10 грн., з них, прострочена заборгованість за основним боргом 108 929,94 грн.; проценти за користування кредитними коштами - 372 875, 18 грн. з них, прострочені проценти - 372 875, 18 грн.; з них прострочені проценти 372 875,18 грн., пеня за простроченим основним боргом та процентами 132 270,23 грн.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження. Встановити початкову ціну реалізації предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності / незалежними експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 ідентифікаційний № НОМЕР_1 та ОСОБА_4, ідентифікаційний № НОМЕР_2 на користь АТ Ощадбанк в особі - філії Вінницьке обласне управління АТ Ощадбанк витрати ОСОБА_5 по оплаті вартості робіт по оцінці іпотечного майна в розмірі 1600 грн, та 169 грн. 20 коп. за оголошення в газету.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 ідентифікаційний № та ОСОБА_4, ідентифікаційний № на користь АТ Ощадбанк в особі - філії Вінницьке обласне управління АТ Ощадбанк витрати ОСОБА_5 по оплаті судового збору в розмірі 3 441 грн. та з ОСОБА_4 366 грн.60 коп. судових витрат за оголошення в газету.

В зазначеному рішенні суду судом першої інстанції було допущено описки, які ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09 квітня 2014 року було виправлено, зокрема:

Видалено абзац 9 та залишено абзац 11 описової частини рішення суду з таким змістом:

- «Згідно пунктів 2.1, 2.2 Договору на перевід боргу за згодою сторін Новий боржник приймає на себе зобов'язання за Кредитним договором та Договором іпотеки та зобов'язується сплатити ОСОБА_5 основний борг в сумі 913 244, 48 грн. до 01.02.2038 р., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15% річних та комісійні винагороди в порядку і на умовах, зазначених в Кредитному договорі.»;

- в абзаці 33 описової частини рішення суду зазначено - «...з них прострочені проценти - 372 875.18 грн.; ...»;

- видалено абзац 48 та залишено абзац 50 описової частини рішення суду з таким змістом:

- «Згідно пунктів 2.1, 2.2 Договору на перевід боргу за згодою сторін Новий боржник приймає на себе зобов'язання за Кредитним договором та Договором іпотеки та зобов'язується сплатити ОСОБА_5 основний борг в сумі 913 244, 48 грн. до 01.02.2038 р., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15% річних та комісійні винагороди в порядку і на умовах, зазначених в Кредитному договорі.»;

- в абзаці 61 описової частини рішення суду зазначено - «... 132 270,23 грн. ...»;

- в абзаці 62 описової частини рішення суду зазначено - «...1 389 814,51 грн....»;

- в абзаці 75 описової частини рішення суду зазначено - «...з них прострочені проценти - 372 875,18 грн.; ...»;

-в абзаці 2 резолютивної частини рішення зазначено : «...з них прострочені проценти - 372 875,18 грн.; ...».

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01 березня 2016 року змінено спосіб виконання рішення Вінницькою районного суду Вінницької області у справі № 128/2459/13- ц від 26 лютого 2014 року з способу реалізації предмета іпотеки - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження» на спосіб реалізації шляхом надання АТ «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» право укладання договору купівлі - продажу предмета іпотеки від імені АТ «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з будь - якою особою покупцем в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», шляхом надання АТ «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» право на подання та отримання в будь - яких установах, підприємствах, організаціях у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК при ДКУ по земельних ресурсах», реєстрації права власності на нерухоме майно у нотаріусів, реєстраційній службі Вінницького районного управління юстиції Вінницької області будь - яких документів (їх копії, дублікати, витягів з державних реєстрів, довідки, дублікат договору купівлі - продажу, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 359 від 01.02.2008 року), необхідних для продажу житлового будинку та земельної ділянки, які знаходиться за адресою: Вінницька область. Вінницький район, с. Лука Мелешківська, вул. Революційна, 27-А, які належать ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу № 359 від 01.02.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та згідно іпотечного договору № 365 від 01.02.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6

Не погоджуючись з повторним заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26 лютого 2014 року ОСОБА_4П, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив оскаржуване рішення скасувати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01.02.2008 року між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_3 було укладено договір про Іпотечний кредит № 1348.

Згідно з умовами кредитного договору, ВАТ "Державний ощадний банк України" надав позичальнику кредит у сумі 934 000 грн. на придбання житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,0720 га, розташованих за адресою с. Лука Мелешківська вул. Революційна, 27-а, Вінницького району Вінницької області, строком на 360 місяці зі сплатою 15% річних за користування кредитом з остаточним терміном погашення не пізніше 01.02.2038 року.

Факт отримання кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 15185031 від 01.02.2008 року ( а.с 8-10,19 ).

01.02.2008 року в забезпечення належного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 365 (а.с. 20 ), відповідно до умов якого ОСОБА_7 передав в іпотеку ОСОБА_5 нерухоме майно, а саме: житловий будинок з спорудами що розташований за адресою: с. Лука Мелешківська вул. Революційна, 27 А Вінницького району Вінницької області та земельна ділянка, площею 0,0720 га, кадастровий номер : :02:005:0464, яка розташована там же.

Згідно пункту 4.2.2 Кредитного договору, при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки за Договором іпотеки.

Відповідно до пункту 3.1.3 Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за Кредитним договором та цим договором, в тому числі: невиконання або неналежне виконання Іпотекодавцем зобов'язання за договором про іпотечний кредит в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше 2 (двох) місяців.

05.12.2008 року між ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладений договір на перевід боргу, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 3041.

Згідно п. 2.1., 2.2 Договору на перевід боргу, за згодою сторін, Новий боржник ОСОБА_4 прийняв на себе зобовязання за Кредитним договором та Договором іпотеки та зобовязався сплатити ОСОБА_5 основний борг в сумі 913 244,48 грн до 01.02.2038 року, проценти за користування кредитом в розмірі 15 % річних та комісійні винагороди в порядку і на умовах, зазначених в Кредитному договорі (а.с. 23-24).

Відповідно до пункту 3.1, 3.3, 3,4, 3.6 Договору про перевід боргу ОСОБА_4 зобов'язався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором., повернути кредит в сумі 913 244, 48 грн. точно в строки, обумовлені цим договором та Кредитним договором, погасити кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору та Кредитному договору на першу вимогу ОСОБА_5 сплатити штрафні санкції, як це передбачено Кредитним договором. Відповідати по всіх зобов'язаннях, що випливають з цього договору та Кредитного договору всім належним йому майном.

Згідно пункту 4.2 Договору на перевід боргу після повного погашення новим боржником кредиту та відсотків за його користування, Боржник зобов'язався передати право власності на зазначене в даному договорі нерухоме майно новому Боржнику, шляхом укладення цивільно-правової угоди.

ОСОБА_4 порушив свої договірні зобов'язання щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці 20.06.2011 року було задоволено позов прокурора м. Вінниці в інтересах ОСОБА_5 та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 прострочену заборгованість по Кредитному договору у розмірі 201 203,05 грн. Рішення суду набуло законної сили 11.08.2011 року.

ОСОБА_4 по даний час ухиляється від виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором та Договором про перевід боргу (п. 1.6, 1.6.1, 4.3.1, 4.3.2, 5.2 Кредитного договору, п. 2.1, 2.2, 3.1, 3.3, 3.4 Договору про перевід боргу) щодо повернення кредиту, процентів за його користування, пені та жодних коштів на погашення кредитної заборгованості до ОСОБА_5 не сплатив. Також, не надійшло до ОСОБА_5 коштів на виконання рішення суду від 20.06.2011 року.

Останнє погашення заборгованості по кредиту здійснено Боржником 29.10.2010 року в сумі 3000 грн.

Невиконання Новим боржником своїх договірних зобов'язань щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені призвело до виникнення простроченої заборгованості.

Станом на 11.03.2013 року загальна сума заборгованості ОСОБА_4 перед банком за кредитним договором становила 1 391 193, 59 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості за договором ( а.с. 38-42 ).

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що відповідачі не виконали умов укладеного кредитного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кредит не повернуто, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 з такими висновками не погодився та зазначив, що в оскаржуваному рішенні суду має місце одночасне стягнення суми боргу з боржника відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.06.2011 року та звернення стягнення на предмет іпотеки, що призвело до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості , тобто фактично подвоєної суми заборгованості.

Крім того, заявник зазначив, що задовольняючи позов суд першої інстанції не врахував положення ст. 39 ЗУ Про іпотеку щодо визначення початкової ціни реалізації предмета іпотеки, а також позивачем не дотримано процедури досудового врегулювання спору.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими твердженнями заявника з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобовязання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

За змістом цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобовязанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобовязання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України.

Забезпечувальне зобовязання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня.

Отже, стягнення заборгованості за основним зобовязанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобовязання.

Зазначене узгоджується з правовим висновком викладеним Верховним Судом України по справах № 6-1080цс16 в постанові від 3 лютого 2016 року.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги в частині подвоєння сум заборгованості не спростовують висновок суду першої інстанції та не свідчать про порушення норм матеріального права.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст. ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку» судова палата у цивільних справах Верховного Суду України дійшла до правового висновку, що у розумінні норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 8 червня 2016 року у справі № 6-1239цс16, яка згідно з ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Таким чином, у розумінні норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону, у якій зазначено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Як зазначив представник позивача в суді апеляційної інстанції, за вказаною вище процедурою 16.12.2016 року предмет іпотеки за згодою іпотекодавця був реалізований, а виручені кошти спрямовані на погашення заборгованості по кредиту.

Не заслуговують на увагу і посилання заявника щодо порушення процедури досудового врегулювання спору, оскільки з матеріалів справи вбачається, що працівниками АТ "Ощадбанк" на адресу Боржників направлялась вимога № 19/241 від 23.01.2013 року, щодо усунення порушень за Кредитним договором та Договором іпотеки, погашення кредитної заборгованості та наміру ОСОБА_5 звернути стягнення на Предмет іпотеки ( а.с. 43- 44 ).

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Повторне заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: