АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5355/17 Справа № 179/530/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Фермер», третя особа - Відділ Держгеокадастру в Магдалинівському районі Дніпропетровської області про дострокове розірвання договору оренди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Фермер», третя особа - Відділ Держгеокадастру в Магдалинівському районі Дніпропетровської області про дострокове розірвання договору оренди відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 396 грн. 40 коп. (а.с.60-64).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі (а.с.68-69).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р 1 № 128831, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 9075 від 30.07.2002 року позивачеві належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 5,310 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с.14).

01 червня 2009 року між сторонами укладено договір оренди № 49/09 належної позивачеві земельної ділянки, строком на 10 років починаючи з дати його державної реєстрації в Книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі в Магдалинівському відділі Дніпропетровської філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру. 28 січня 2010 року даний договір зареєстрований Магдалинівським відділом Дніпропетровської філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за № 50 (а. с. 4-13).

Згідно п. 12 та п. 1 договору оренди та додатку № 1 до договору, за заявою орендодавця, орендна плата може бути йому виплачена у таких формах: грошова у гривнях, з виплатою із каси підприємства, або через установи банку; натуральна та відробіткова. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними накладними, відомостями про видачу, актами, тощо.

Відповідно до п. 11 та п. 1.1 договору оренди та додатку № 1 до договору (розрахунок орендної плати), відповідач зобов'язаний проводити виплату орендної плати в грошовій формі з 1 січня по 31 грудня поточного року в розмірі 2,65 % вартості земельної ділянки станом на 2009 р., що становить 2400 грн. за кожен календарний рік терміну дії договору.

В судовому засіданні в суді першої інстанції представник позивача підтвердив факт виплати позивачеві відповідачем орендної плати в попередні роки з 2010 по 2013 рік включно. Оскільки від позивача (орендодавця) на адресу відповідача (орендаря) у період з 2014 року по 2016 рік не надходило заяви щодо виду виплати орендної плати визначеної п. 1 договору оренди, у звязку із чим неможливість сплати позивачеві орендної плати у цей період є обґрунтованою. Крім того, представник відповідача зазначив, що відповідач бажає сплатити орендну плати за договором, однак позивач відмовляється від її отримання (а.с.43).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що в судовому засіданні не встановлено істотних та систематичних порушень відповідачем умов договору оренди земельної ділянки, а лише встановлено невиплату відповідачем орендної плати позивачеві, у звязку із недотриманням ним умов договору. Умови в договорі оренди відповідають обставинам справи, вимогам закону.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Згідно зі ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. г), ґ), д) ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є: використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата орендної плати.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до Розділу про Орендну плату у Договорі №49/09 від 01.06.2009, п. 9. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі, визначених у Додатку № 1 до договору оренди землі, який є невідємною частиною договору. п.10. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюються без урахування індексації. п.11. Орендна плата вноситься у такі строки з 01 січня по 31 грудня поточного року протягом терміну дії договору. Період виплати орендної плати за окремими формами розрахунку погоджується Сторонами та вказується в Додатку № 1 до договору. п.12. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними накладними, відомостями на видачу, актами, тощо. п.13. Орендна плата за земельну ділянку, що перебуває у власності орендодавця переглядається за згодою сторін згідно з ч.2 ст.23 Закону України «Про оренду землі». п.14. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором вимогою орендодавця, справляється пеня у розмірі 0,1%, але не більше облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Згідно абзацу 5 п. 27 Договору Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. 35 Договору, Дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків передбачених договором.

Відповідно до п. 38 Договору, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Пунктом 39 Договору передбачено, що сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Згідно додатку № 1 до Договору оренди землі №49/09 від 01.06.2009, за заявою Орендодавця, орендна плата може бути йому виплачена у таких формах: Грошова у гривнях, з виплатою із каси підприємства, або через установи банку; Натуральна та відбіркова.

Згідно п. 1.1. Додатку № 1 до Договору, розмір орендної плати у грошовому еквівалентів з відрахованим податком з доходів фізичних осіб становить 2040,00 грн.

Пунктом 1.2. Додатку №1 до Договору встановлено розмір орендної плати у натуральні та відбірковій формах складає: 1. Зерно-1500 кг, 2. Соняшник-150 кг, 3. Цукор-50 кг, Солома-1000 кг. (примітка 1: у разі наявності худоби, підтвердженою довідкою Сільської ради) 5. Культивація городів, 6. Оранка городів.

З урахуванням фактичного визнання відповідачем факту не сплати орендної плати за 2014-2016 роки, суд вважає наявними підстави для висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати, а тому наявні підстави для задоволення позову та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами.

При цьому, посилання відповідача на відсутність звернень позивача про перерахування йому орендної плати не можуть бути підставами для невиконання відповідачем умов договору, зокрема і з тих підстав, що такі звернення не передбачені умовами договору.

Також колегія суддів критично ставиться до доказів наданих відповідачем про направлення ОСОБА_4 листа для предявлення останнього до контори ТОВ «СГП «Фермер» для отримання розрахунків по орендній платі на земельну ділянку, оскільки доказів про відправлення та отримання ОСОБА_4 зазначених листів суду не надано (а.с.39-41).

Щодо розрахунку пені, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 14, Договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, за вимогою орендодавця, справляється пеня у розмірі 0,1 %, але не більше облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Враховуючи , що офіційна ставка НБУ з початку 2014 року по кінець 2016 року становила менше 0,1%, колегія суддів при нарахуванні пені за умовами Договору оренди керується обліковою ставкою.

Розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання

Боргові періоди:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
6120грн.01.01.201431.12.2016

Процентна ставка пені:1 x ставок НБУ

Розраховується за формулою:

[Пеня] = [Сума боргу] ? [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів]

Розрахунок пені

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
01.01.201414.04.0.006.56.5113.35
15.04.201416.07.2014936 120.009.59.5148.14
17.07.201412.11.0.0012.512.5249.41
13.11.201405.02.2015856 120.001414199.53
06.02.201503.03.2015266 120.0019.519.585.01
04.03.201527.08.0.003030890.33
28.08.201524.09.2015286 120.002727126.76
25.09.201521.04.0.002222772.52
22.04.201626.05.2016356 120.001919111.20
27.05.201623.06.2016286 120.00181884.28
24.06.201628.07.2016356 120.0016.516.596.57
29.07.201615.09.2016496 120.0015.515.5127.00
16.09.201627.10.2016426 120.001515105.34
28.10.201631.12.2016656 120.001414152.16
Всього: 3 261.59

Пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за вказані періоди складає 3261,59 грн., зазначена сума не повністю відповідає розрахунку який просить стягнути позивач, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, неправильно застосував матеріальний закон, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати у сумі 1023,12 грн.(а.с.1,67).

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313 - 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Фермер», третя особа - Відділ Держгеокадастру в Магдалинівському районі Дніпропетровської області про дострокове розірвання договору оренди задовольнити частково.

Достроково розірвати договір оренди земельної ділянки /паю/ №49/09 укладеного 01.06.2009 року терміном на 10 років між ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарським підприємством «Фермер», що зареєстрований Магдалинівським відділом Дніпропетровської філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 28.01.2010 року за № 50, кадастровий №020020318.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарського підприємства «Фермер» на користь ОСОБА_4 заборгованість за невиплату орендної плати за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 - 6120 грн. та пеню в розмірі 3261,59 грн., всього 9381,59 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарського підприємства «Фермер» на користь ОСОБА_4 у рахунок повернення судових витрат 1023,12 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: