Провадження № 2-о/225/171/2017
Справа № 225/1297/17
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мигалевича В.В.,

присяжних - Александрової О.В., Баздиревої І.А.

за участю:

секретаря Голубової О.О.,

представника заявника ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_5 (заінтересована особа - Управління пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області) про визнання особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року заявниця звернулась до суду з заявою про визнання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім.

В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що 07.09.2002 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають разом із заявницею.

Вказує, що навесні 2014 року шлюбні стосунки між подружжям погіршилися, чоловік почав зникати з родини на тривалий час, а на початку літа 2014 року ОСОБА_6 зібрав свої речі та пішов з родини не повідомивши куди. Зазначає, що з червня 2014 року ані їй, ані матері її чоловіка нічого невідомо про його місце знаходження, будь-який зв'язок з чоловіком заявника втрачений.

Визнання ОСОБА_6 безвісно відсутнім необхідно заявнику для оформлення державної допомоги дітям.

Представник заявника ОСОБА_9, яка діє на підставі довіреності посвідченої державним нотаріусом Рижковим О.О. від 18.04.2017 року та зареєстрованої в реєстрі № 692, у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та наполягали на їх задоволенні. Також додатково пояснила, що визнання ОСОБА_6 безвісно відсутнім необхідно заявнику також для можливості виїзду дітей заявника за кордон без згоди їх батька

Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного Фонду України в м.Дзержинську Донецької області - ОСОБА_4, в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечувала, наполягаючи на їх безпідставності. Зокрема, представник заінтересованої особи зауважував на тому, що ОСОБА_6 знаходиться у розшуку Торецьким відділенням поліції Бахмутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області. Більш того, відносно ОСОБА_6 органами національної поліції 04.08.2015 року в ЄРДР внесено повідомлення про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КПК України (витяг з кримінального провадження № 00000572). Вважає, що ОСОБА_6 умисно переховується від розшуку. У зв'язку з викладеним, представник заінтересованої особи просила суд в задоволенні заявлених вимог відмовити.

В судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті, судом задоволено письмове клопотання заявника про виклик свідка, згідно зі ст.136 ЦПК України, ОСОБА_11. За твердженнями заявниці, зазначений нею свідок може підтвердити викладені в заяві вимоги.

Так, під час допиту свідок ОСОБА_11, суду пояснила, що є матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначила, що з квітня 2014 року він покинув свою родину та пішов у невідомому напрямку. Матері своє місцезнаходження не повідомляв. Тобто, починаючи з квітня 2014 року до теперішнього часу свідок жодного разу зі своїм сином - ОСОБА_6 , не спілкувалась.

Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Судом встановлено, що заявниця перебуває в шлюбі з ОСОБА_6, який зареєстровано 07 вересня 2002 року виконкомом Щербінівської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 22 (а.с.8).

Від вказаного шлюбу подружжя має доньок: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 20.04.2005 року, видане виконавчим органом Щербинівської селищної ради м. Дзержинська Донецької області; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, видане виконкомом Щербинівської селищної ради м.Дзержинська Донецької області 07 травня 2009 року. (а.с. 9,10)

Діти проживають разом із заявницею за адресою: АДРЕСА_1

Факт відсутності ОСОБА_6 за адресою постійного проживання з 2014 року, а саме за адресою: АДРЕСА_1 підтверджений наявним в матеріалах справи листом за підписом депутата Щербинівської селищної ради ОСОБА_12 від 16.03.2017 року. (а.с. 6).

Окрім того, у відповідь на запити суду отримано довідку № 01-04/642 від 12.04.2017 року Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відділення виконавчої дирекції фонду у м. Торецьк Донецької області, з якої вбачається, що станом на 11.04.2017 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на обліку у відділенні Фонду м. Торецьк не перебуває, страхові виплати не отримує (а.с.31).

Відповідно до довідки № 2965/02 від 03.04.2017 року Управління Пенсійного фонду України м. Дзержинську Донецької області, згідно з відомостями Центральної республіканської бази даних отримувачів пенсії, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на обліку в жодному управління Пенсійного фонду України не перебуває, пенсійних виплат не отримує. (а.с. 26).

Згідно довідки Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради № 07 вх.1473 від 06.04.2017 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на обліку не перебуває, жодних видів допомоги в департаменті не отримує. (а. с.36).

В той же час, як свідчить повідомлення слідчого Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції головного управління Національної поліції в Донецькій області № 7600/202/0317 від 12.05.2017 року, в провадженні слідчого відділення Торецького ВП Бахмутського відділу поліції головного управління національної поліції в Донецькій області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0002090 від 04.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.260 КК України. (а. с. 50).

Наведені вище обставини, як вже зазначалось вище, заінтересована особа вважає перешкодою для визнання особи безвісно відсутньою.

Однак, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про визнання особи безвісно відсутньою, суд вважає за доцільне наголосити на тому, що чинне законодавство України норми про неможливість визнання безвісно відсутньою особи, що переховується від розшуку за кримінальним провадженням, не містить.

Більш того, слід зауважити на тому, що з метою повного та об'єктивного рогляду справи, судом було здійснено ряд запитів до Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції головного управління Національної поліції в Донецькій області, зокрема, щодо надання доказів пред'явлення ОСОБА_6 очної чи/або заочної підозри у вчиненні кримінального правопорушення; надання доказів оголошення останнього у розшук, як особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення; доказів переховування ОСОБА_6 від органів досудового слідства.

Отримані судом відповіді на вищезазначені запити №14489/202/0617 від 04.09.2017 року (а.с.84) та №14937/202/0317 від 11.09.2017 року (а.с.89) свідчать про відсутність доказів пред'явлення органами досудового слідства ОСОБА_6 підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №0002090 від 04.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.260 КК України. Відповідно, відсутні й докази оголошення ОСОБА_6 у розшук, як особи, що підозрюється у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення та переховується від органів досудового слідства.

Натомість, сам лише факт внесення до ЄРДР за ініціативою слідчого даних щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, за відсутності доказів пред'явлення останньому підозри у його вчиненні та, відповідно, за відсутності доказів оголошення ОСОБА_6 у розшук, як особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та переховується від органів досудового слідства, суд вважає недостатньою підставою для відмови у визнанні особи безвісно відсутньою.

Слід зазначити, що цивільно-правові інститути, насамперед, спрямовані на захист прав інших осіб, що перебувають у правових відносинах з особою, місцезнаходження якої невідоме. В даному випадку, захисту підлягають права колишньої дружини (заявниці) та двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 на отримання відповідних соціальних виплат, що, з огляду на фактичні обставини даної справи, без визнання особи безвісно відсутньою не виявляється можливим.

Рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою спричиняє певні правові наслідки, проте, не позначається на правоздатності та дієздатності особи. Особа, яка жива, не перестає бути суб'єктом права. Відповідно до ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася чи якщо одержано відомості про місце її перебування, то суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї чи іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання її безвісно відсутньою.

З наведеного випливає, що рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою на діяльність правоохоронних органів щодо розшуку такої особи в рамках кримінального провадження жодним чином не впливає.

Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, за результатами дослідження наявних у справі документальних доказів, у тому числі показань свідка тощо, суд вважає факт відсутності ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, за місцем реєстрації та фактичного проживання понад один рік встановленим, у зв'язку з чим вбачає наявність правових підстав для задоволення заяви шляхом визнання особи безвісно відсутньою.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Адже національним судам належить не тільки ефективно захищати людину, а й самим діяти у такий спосіб, щоб не порушувати права, гарантовані Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року.

Керуючись ст.43 ЦК України, ст.ст.212-215, 248, 249 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), уродженця с. Щербинівка м. Дзержинська Донецької області - безвісно відсутнім.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Присяжні: