РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/2655/17

Провадження № 2/643/2918/17

26.09.2017

26 вересня 2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Сугачової О.О.

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Харківської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок та за зустрічним позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про зобов'язання вчинення певних дій, - в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача, яким остаточно просить визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно побудований житловий будинок літ. «И-2» з прибудовою літ. «и» по АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи доводи основного позову зазначає, що володіє 1/3 частиною житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Будинок знаходиться у спільній сумісній власності з братом ОСОБА_2, який має у власності 2/3 його частини. У житловому будинку літ. «А-1» приміщенням квартири № 1 користується брат, а приміщенням квартири № 2 користується позивач. Земельна ділянка, на які побудований будинок зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.10.2016 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. У 2008/2009 роках позивачем самочинно побудований житловий будинок літ. «И-2» з прибудовою літ. «и», площею 93,8кв.м. Згідно висновку про стан будівельних конструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 з прибудовами, встановлено, що житловий будинок із прибудовою мають повну будівельну готовність у 100%, роботи виконані у відповідності до діючих будівельних норм та не суперечать вимогам протипожежних і санітарних норм та можуть бути збережені для подальшої експлуатації за призначенням. Рішенням 5 сесії Харківської міської ради 7 скликання позивачу дозволено збереження самочинно побудованого житлового будинку з прибудовою на земельній ділянці, що є у власності. Позивач звернувся до Департаменту реєстрації ХМР із заявою про держану реєстрацію права власності на спірне домоволодіння, однак було відмовлено за відсутності документа, що засвідчує прийняття об'єкта в експлуатацію. Позивач також зазначає, що брат, який є співвласником домоволодіння не має будь-яких претензій з приводу прибудови.

Харківська міська рада в свою чергу звернулася із зустрічним позовом до відповідача, яким просить зобов'язати останнього здійснити заходи, направлені на прийняття в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна - житлового будинку літ. «И-2» з прибудовою літ. «и», загальною площею 93,8кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 та зареєструвати право власності на вищевказаний будинок з прибудовою, після реєстрації декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта.

Обґрунтовуючи доводи зустрічного позову позивач зазначає, що дійсно, рішенням Харківської міської ради від 20.04.2016 ОСОБА_1 дозволено збереження самочинно побудованого житлового будинку за вказаною вище адресою. Між тим, для визнання за ОСОБА_1 права власності на новостворене майно необхідна наявність дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з реконструкцією об'єкту та вводу його в експлуатацію у встановленому законом порядку, що у відповідача відсутнє. Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, не вимагається, якщо реєстрація такого документа здійснювалась в Єдиному реєстрі документів. Якщо судовим рішенням буде визнано право власності ОСОБА_1 на самочинно побудоване майно, то, це не буде безумовною підставою для державної реєстрації права власності на таке майно, при відсутності документа, що підтверджує введення будівлі в експлуатацію. Набуття відповідачем права власності на об'єкт нерухомого майна, породжує у останнього обов'язок введення нерухомого майна в експлуатацію відповідно до чинного законодавства.

Позивач за основним позовом, його представник в судовому засіданні підвередили викладені у позові обставини, вимоги позову підтримують у повному обсязі і просять його задовольнити, заперечуючи щодо вимог зустрічного позову.

Представник Харківської міської ради з вимогами основного позову не погодився, підтримав зустрічний позов.

Третя особа - ОСОБА_2 підтримав вимоги основного позову.

Суд, вивчивши доводи та заперечення сторін, позицію третьої особи, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги як основного так і зустрічного позовів такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться і спільній часткової власності, а саме, ОСОБА_1 на лежить 1/3 частина житлового будинку, ОСОБА_2 - 2/3 житлового будинку.

Приміщенням квартири № 1 у вказаному будинку користується ОСОБА_2, приміщенням квартири № 2 користується позивач.

Земельна ділянка, на якій побудовано будинок зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.10.2016 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.1985, договору дарування від 11.12.1996, Державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.04.2009, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.10.2016 (а.с.6-14).

Стаття 317 ЦК України зазначає, що власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Встановлено, що позивач самочинно побудував житловий будинок літ. «И-2» з прибудовою літ. «и», площею 93,8кв.м, що вбачається із технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.15-20).

Відповідно до висновку про стан будівельних конструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 з прибудовами, виконаному на замовлення ОСОБА_1 ТОВ «Харківреконструкція» встановлено, що житловий будинок із прибудовою мають повну будівельну готовність у 100%, роботи виконані у відповідності до діючих будівельних норм та не суперечать вимогам протипожежних і санітарних норм та можуть буди збережені для подальшої експлуатації за призначенням.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Отже, відповідно до положень ст. 331 ЦК України, позивач здобуває право власності на нерухоме майно з моменту завершення будівництва.

Згідно рішення 5 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання дозволу на збереження об'єктів самочинного будівництва та на розроблення документації із землеустрою для експлуатації, обслуговування об'єктів» від 20.04.2016 № 187/16 позивачу дозволено збереження самочинно побудованого житлового будинку літ. «И-2» з прибудовою літ. «и» по АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка перебуває у власності (а.с.14).

Стаття 376 ЦК України передбачає особливості регулювання відносин, що склалися внаслідок самочинного зведення житлових будівель та споруд.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Із матеріалів справи суд не вбачає, що в результаті самочинного будівництва заподіяно шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, а також настання погіршення екологічної ситуації та природних властивостей землі, не встановлено таких фактів і в судовому засіданні.

Співвласник ОСОБА_2 будь-яких претензій з приводу прибудованого будинку позивачем, не має.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Далі, встановлено, що позивачем не дотримано вимог певного порядку набуття права власності на новостворене майно у відповідності до ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів тощо, а саме, отримання документу, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, що є передумовою для набуття, визнання права власності на новостворене нерухоме майно.

Отже, при відсутності у позивача документа, що підвереджує введення будівлі в експлуатацію, для подальшої реєстрації права власності на спірне майно, суд вважає вимоги зустрічного позову обґрунтованими щодо зобов'язань ОСОБА_1 здійснити заходи, направлені на прийняття в експлуатацію самочинно збудованого об'єкта та зареєструвати право власності на збудований житловий будинок після реєстрації декларації про готовність до експлуатації.

Керуючись ст.ст. 4, 11,15, 60, 212-215 ЦПК Україні, ст.ст. 202-209, 317,319, 367, 379, 383, 376 ЦК України, ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», суд, - в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно побудований житловий будинок літ. «И-2» з прибудовою літ. «и», загальною площею 93,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Зустрічний позов Харківської міської ради задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 здійснити заходи, направлені на прийняття в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна - житлового будинку літ. «И-2» з прибудовою літ. «и», загальною площею 93,8кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та зареєструвати право власності на нерухоме майно - житловий будинок літ. «И-2» з прибудовою літ. «и», загальною площею 93,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, після реєстрації декларації про готовність до експлуатації самочинно будованого об'єкта.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя