Справа № 395/542/17 Провадження № 2/395/428/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Лисенку В.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника ФГ «Аграрник-2007» ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Агрофірма «Панчеве» до ОСОБА_2, Фермерського господарства «Аграрник-2007» про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернулося приватне підприємство «Агрофірма «Панчеве»» до ОСОБА_2, Фермерського господарства «Аграрник-2007» про визнання договору недійсним вказавши, що 11.09.2003 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі. Відповідно до Договору ОСОБА_2 передала, а позивач прийняв в оренду земельну ділянку № 606 площею 5,01 га, розташовану на території Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, договір було укладено на 10 років.

З часом позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 та ФГ «ОСОБА_4Б.» уклали договір оренди землі від 04.10.2013 року. У звязку з чим ПП «Агрофірма «Панчеве» звернулось до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 та ФГ „ОСОБА_4Б., про визнання договору оренди землі недійсним, визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди укладеною. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18.01.2017 року у справі № 395/1007/16-ц позов задоволено частково,визнано недійсним договір оренди землі, укладений між відповідачами та визнано поновленим договір оренди землі, укладений з ПП „Агрофірма Панчеве, а в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.04.2017 року вищезгадане рішення суду першої інстанції залишено без змін. Тобто, рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18.01.2017 року у справі № 395/1007/16-ц набрало законної сили.

В той же час, не зважаючи на все вищезазначене, відповідачі здійснили державну реєстрацію речового права на спірну земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0606 за новим правонабувачем - ФГ „Аграрник - 2007, тим самим унеможлививши виконання судових рішень, що набрали законної сили у № 395/1007/16-ц та, відповідно, унеможлививши реєстрацію права оренди ПП „Агрофірма Панчеве в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду.

Посилаючись на норми чинного законодавства просили суд визнати недійсним договір оренди землі від 20.04.2017 р., укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Аграрник - 2007» та стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позов повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 оповіщена в установленому заоном порядку про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилася. Будь яких заяв та клопотань до суду не направила.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 та представник ФГ « Аграрник 2007» ОСОБА_4 в судовому засіданні позову не визнали повністю за його безпідставністю.

За таких обставин суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача ОСОБА_2, оскільки її інтереси в судовому засіданні представляє її представник за дорученням ОСОБА_3, на що сторони в ході судового розгляду не заперечували.

Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задоволити позов в повному обсязі за такими обставинами.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 11.09.2003 р. між Приватним підприємством «Агрофірма «Панчеве» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі, посвідчений ОСОБА_5, державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори, Кіровоградської області, та зареєстрований в реєстрі за № 1608.

У відповідності із п.п. 1, 2 Договору оренди ОСОБА_2 передала, а ПП «Агрофірма «Панчеве»» прийняло в оренду земельну ділянку № 606, площею 5,01 га, розташовану на території Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0606. Відповідно до п. 5 Договору оренди договір було укладено терміном на 10 років. Після закінчення строку договору оренди відповідачем не було вчинено жодних дій щодо укладення із позивачем ОСОБА_6 угоди. З часом ПП «Агрофірма «Панчеве» стало відомо, що ОСОБА_2 уклала договір оренди землі від 04.10.2013 р. з Фермерським господарством «ОСОБА_4Б.».

У звязку з чим ПП «Агрофірма «Панчеве» звернулось до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 та ФГ „ОСОБА_4Б., про визнання договору оренди землі недійсним, визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди укладеною. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18.01.2017 року у справі № 395/1007/16-ц позов задоволено частково, визнано недійсним договір оренди землі, укладений між відповідачами та визнано поновленим договір оренди землі, укладений з ПП „Агрофірма Панчеве, а в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.04.2017 року вищезгадане рішення суду першої інстанції залишено без змін. Тобто, рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18.01.2017 року у справі № 395/1007/16-ц набрало законної сили.

В той же час, не зважаючи на все вищезазначене, відповідачі достовірно знаючи про наявність вищевказаних рішень судів, оскільки їх представники безпосередньо приймали участь у судових засіданнях за вищезазначеною цивільною справою, здійснили державну реєстрацію речового права на спірну земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0606 за новим правонабувачем - ФГ „Аграрник - 2007, тим самим унеможлививши виконання судових рішень, що набрали законної сили та відповідно реєстрацію права оренди ПП „Агрофірма Панчеве в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду.

19.04.2017 року, між відповідачами ОСОБА_2 та ФГ „ОСОБА_4Б. укладено угоду про розірвання, укладеного між ними договору оренди землі щодо спірної земельної ділянки, який на той час вже був визнаний судом недійсним, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав.

20.04.2017 року, між ними було укладено новий договір оренди землі щодо тієї ж земельної ділянки і 20.04.2017 року, зареєстровано за ним право оренди ФГ „Аграрник - 2007 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копією вказаного договору та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 86403451 від 04.05.2017 року.

Вищевказане є порушенням права ПП „Агрофірма Панчевесамостійно господарювати на землі, передбаченого ст. 25 Закону України „Про оренду землі та ст. 410 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За правилами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам і правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, відповідачі уклавши оспорюваний договір, допустили порушення та невиконання вже існуючого Договору оренди з ПП „Агрофірма Панчеве, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 526 ЦК України у відповідності до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто, враховуючи, що станом на дату укладення оспорюваного договору земельна ділянка вже перебувала в оренді ПП „Агрофірма Панчеве, відповідач не мав права повторно передавати її в оренду, тому оспорюваний договір підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 та ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки є укладеним з порушенням вимог ст.ст. 30, 319, 525, 526, 651 Цивільного кодексу України та ст. 15 Закону України „Про оренду землі.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, суд може визнати певний правочин недійсним на підставі заяви сторони або іншої заінтересованої особи.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до беззаперечного висновку про необхідність задоволення позову.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства «Агрофірма «Панчеве» до ОСОБА_2, Фермерського господарства «Аграрник-2007» про визнання договору недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий № :02:000:0606, укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Аграрник-2007» від 20.04.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 та ФГ «Аграрник-2007» (з кожного) по 800 (вісімсот) гривень на користь ПП «Агрофірма «Панчево» сплаченої суми судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія

Справа № 395/542/17 Провадження № 2/395/428/2017

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Лисенку В.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника ФГ «Аграрник-2007» ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Агрофірма «Панчеве» до ОСОБА_2, Фермерського господарства «Аграрник-2007» про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернулося приватне підприємство «Агрофірма «Панчеве»» до ОСОБА_2, Фермерського господарства «Аграрник-2007» про визнання договору недійсним вказавши, що 11.09.2003 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі. Відповідно до Договору ОСОБА_2 передала, а позивач прийняв в оренду земельну ділянку № 606 площею 5,01 га, розташовану на території Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, договір було укладено на 10 років.

З часом позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 та ФГ «ОСОБА_4Б.» уклали договір оренди землі від 04.10.2013 року. У звязку з чим ПП «Агрофірма «Панчеве» звернулось до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 та ФГ „ОСОБА_4Б., про визнання договору оренди землі недійсним, визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди укладеною. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18.01.2017 року у справі № 395/1007/16-ц позов задоволено частково,визнано недійсним договір оренди землі, укладений між відповідачами та визнано поновленим договір оренди землі, укладений з ПП „Агрофірма Панчеве, а в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.04.2017 року вищезгадане рішення суду першої інстанції залишено без змін. Тобто, рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18.01.2017 року у справі № 395/1007/16-ц набрало законної сили.

В той же час, не зважаючи на все вищезазначене, відповідачі здійснили державну реєстрацію речового права на спірну земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0606 за новим правонабувачем - ФГ „Аграрник - 2007, тим самим унеможлививши виконання судових рішень, що набрали законної сили у № 395/1007/16-ц та, відповідно, унеможлививши реєстрацію права оренди ПП „Агрофірма Панчеве в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду.

Посилаючись на норми чинного законодавства просили суд визнати недійсним договір оренди землі від 20.04.2017 р., укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Аграрник - 2007» та стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позов повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 оповіщена в установленому заоном порядку про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилася. Будь яких заяв та клопотань до суду не направила.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 та представник ФГ « Аграрник 2007» ОСОБА_4 в судовому засіданні позову не визнали повністю за його безпідставністю.

За таких обставин суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача ОСОБА_2, оскільки її інтереси в судовому засіданні представляє її представник за дорученням ОСОБА_3, на що сторони в ході судового розгляду не заперечували.

Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задоволити позов в повному обсязі за такими обставинами.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 11.09.2003 р. між Приватним підприємством «Агрофірма «Панчеве» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі, посвідчений ОСОБА_5, державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори, Кіровоградської області, та зареєстрований в реєстрі за № 1608.

У відповідності із п.п. 1, 2 Договору оренди ОСОБА_2 передала, а ПП «Агрофірма «Панчеве»» прийняло в оренду земельну ділянку № 606, площею 5,01 га, розташовану на території Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0606. Відповідно до п. 5 Договору оренди договір було укладено терміном на 10 років. Після закінчення строку договору оренди відповідачем не було вчинено жодних дій щодо укладення із позивачем ОСОБА_6 угоди. З часом ПП «Агрофірма «Панчеве» стало відомо, що ОСОБА_2 уклала договір оренди землі від 04.10.2013 р. з Фермерським господарством «ОСОБА_4Б.».

У звязку з чим ПП «Агрофірма «Панчеве» звернулось до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 та ФГ „ОСОБА_4Б., про визнання договору оренди землі недійсним, визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди укладеною. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18.01.2017 року у справі № 395/1007/16-ц позов задоволено частково, визнано недійсним договір оренди землі, укладений між відповідачами та визнано поновленим договір оренди землі, укладений з ПП „Агрофірма Панчеве, а в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.04.2017 року вищезгадане рішення суду першої інстанції залишено без змін. Тобто, рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18.01.2017 року у справі № 395/1007/16-ц набрало законної сили.

В той же час, не зважаючи на все вищезазначене, відповідачі достовірно знаючи про наявність вищевказаних рішень судів, оскільки їх представники безпосередньо приймали участь у судових засіданнях за вищезазначеною цивільною справою, здійснили державну реєстрацію речового права на спірну земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0606 за новим правонабувачем - ФГ „Аграрник - 2007, тим самим унеможлививши виконання судових рішень, що набрали законної сили та відповідно реєстрацію права оренди ПП „Агрофірма Панчеве в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду.

19.04.2017 року, між відповідачами ОСОБА_2 та ФГ „ОСОБА_4Б. укладено угоду про розірвання, укладеного між ними договору оренди землі щодо спірної земельної ділянки, який на той час вже був визнаний судом недійсним, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав.

20.04.2017 року, між ними було укладено новий договір оренди землі щодо тієї ж земельної ділянки і 20.04.2017 року, зареєстровано за ним право оренди ФГ „Аграрник - 2007 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копією вказаного договору та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 86403451 від 04.05.2017 року.

Вищевказане є порушенням права ПП „Агрофірма Панчевесамостійно господарювати на землі, передбаченого ст. 25 Закону України „Про оренду землі та ст. 410 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За правилами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам і правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, відповідачі уклавши оспорюваний договір, допустили порушення та невиконання вже існуючого Договору оренди з ПП „Агрофірма Панчеве, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 526 ЦК України у відповідності до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто, враховуючи, що станом на дату укладення оспорюваного договору земельна ділянка вже перебувала в оренді ПП „Агрофірма Панчеве, відповідач не мав права повторно передавати її в оренду, тому оспорюваний договір підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 та ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки є укладеним з порушенням вимог ст.ст. 30, 319, 525, 526, 651 Цивільного кодексу України та ст. 15 Закону України „Про оренду землі.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, суд може визнати певний правочин недійсним на підставі заяви сторони або іншої заінтересованої особи.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до беззаперечного висновку про необхідність задоволення позову.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства «Агрофірма «Панчеве» до ОСОБА_2, Фермерського господарства «Аграрник-2007» про визнання договору недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий № :02:000:0606, укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Аграрник-2007» від 20.04.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 та ФГ «Аграрник-2007» (з кожного) по 800 (вісімсот) гривень на користь ПП «Агрофірма «Панчево» сплаченої суми судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний