АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4924/17 Справа № 201/4452/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Попазовій Н.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання правомірною нотаріальної дії щодо посвідчення заяви про надання згоди на дарування майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2, в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3до ОСОБА_4 за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання правомірною нотаріальної дії щодо посвідчення заяви про надання згоди на дарування майна визнано неподаною та повернуто позивачеві (а.с.7-8).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вищезазначеної ухвали судді (а.с.11).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суддя першої інстанції виходив з того, що у даному випадку діє правило виключної підсудності, оскільки спір виник з приводи нерухомого майна.

Проте з такими висновками судді першої інстанції погодитися не можна, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та зроблені з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

З аналізу вищевказаних положень варто зробити висновок, що позовами, що виникають з приводу нерухомого майна, є такі позови, в яких заявлено вимоги, що за своїм змістом стосуються спірного обєкта нерухомого майна і можливості реалізації сукупності прав щодо володіння, користування та розпорядження ним.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимогу про визнання правомірною нотаріальної дії щодо посвідчення заяви про надання згоди на дарування майна.

При цьому жодних вимог, які б прямо стосувалися визнання чи оспорення прав на обєкт нерухомого майна, позовна заява не містить.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду даного спору за правилами передбаченими ст. 114 ЦПК України та повернення позовної заяви позивачеві для подання до належного суду.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушено передбачений законом порядок вирішення питання про відкриття провадження, то ухвала судді підлягає скасуванню на підставі п.3 ст.312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_6

ОСОБА_7