Провадження № 2/582/423/17
Справа № 582/935/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2017 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі :

головуючого Жмурченко В.Д.

за участю секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Недригайлів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області про поновлення строку позовної давності та про визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким поновити їй строк для звернення до суду та визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 2,92 умовних кадастрових гектарів із земель запасу чи резервного фонду за межами населеного пункту на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, що належала спадкодавцю, в порядку спадкування, після смерті її матері, ОСОБА_2, яка померла 01 серпня 2010 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позов задоволити, посилаючись на обставини справи викладені у позовній заяві та стверджені доданими матеріалами.

Представник відповідача по справі, Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову (а.с.37).

Представник відповідача по справі, Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області, в судове засідання не зявився, але подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача не визнав та заперечив проти їх задоволення.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст. 257 ЦК України).

Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як було встановлено позивачка ОСОБА_1 дізналася про порушене її право на земельну частку (пай) лише в червні 2016 року.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилася 01 листопада 1955 р. в селі Пушкарщина, Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією паспорта серії МА №281256, виданого 15 травня 1997 р. Роменським МРВ УМВС України в Сумській області (а.с.5-7).

Відповідно до свідоцтва про народження позивачка зазначена як "ОСОБА_3, в графі Батьки зазначено: Батько ОСОБА_4, ОСОБА_2 ОСОБА_2 (а.с.8).

У 1975 р. позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила своє дівоче прізвище "Каліновська" на "Юхта", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія І-БП №275821 (а.с.9).

Мати позивачки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкала в с. Пушкарщина, Недригайлівського району, Сумської області. Трудовий стаж до реорганізації колгоспу ім. «Дзержинського» в радгосп «Недригайлівський» складає двадцять сім років безприривної роботи в колгоспі. Після реорганізації 01 січня 1976 року прийнята на роботу в радгосп «Недригайлівський» робочою третього відділення. 27 липня 1979 року звільнена з роботи в звязку з виходом на пенсію. Була членом колгоспу, а після реорганізації радгоспу «Недригайлівського». Дана обставина підтверджується копією трудової книжки (а.с.10-12).

Після виходу на пенсію, ОСОБА_2, в 1993 р. переїхала проживати до позивачки так як постійно хворіла, була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3 (Котовського), 59, що підтверджується довідкою від 15.06.2017 р. №04-06/226 (а.с.14).

Згідно довідки серії МСЕ №014629 від 20.09.1995 року ОСОБА_2 була призначена перша група інвалідності безстроково, загальне захворювання, потребувала постійного догляду (а.с.13).

01 серпня 2010 р. мати позивача, ОСОБА_2, померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-БП №159792 (а.с.15).

Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» 720/95 від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю».

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно протоколу №1 смт Недригайлів від 28.08.1995 року зборів уповноважених на підставі свідоцтва №58 регіонального відділення фонду державного майна України по Сумській області реорганізовано радгосп «Недригайлівський» в колективне сільськогосподарське підприємство «Недригайлівське». Прийнято колективну форму власносності на землю.

Як вбачається із відповіді від 23 березня 2017 року за вих. 17-Ю/02-19, що причин із за яких при розпаюванні земель КСП «Недригайлівське» ОСОБА_2 не виділено земельної частки (паю) Недригайлівській селищній раді Сумської області не відомо (а.с.17).

Оскільки мати позивачки, ОСОБА_2, на час проведення розпаювання земель та складання списків осіб, які мають право на земельну частку ( пай) була пенсіонерка, член КСП «Недригайлівське» Недригайлівського району Сумської області, то вона мала право на земельну частку (пай) і її ім'я помилково не включено до списків та не видано сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельні частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 №5245-УІ, який набрав чинності 01 січня 2013 року внесено зміни до ст. 122 Земельного кодексу України в частині повноважень щодо передачі земельних ділянок у власність або-у користування. Зокрема пунктом 4 ст. 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав п.а ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Статтею 25 Земельного кодексу України передбачено утворення резервного фонду на період передачі земель у приватну власність, який повинен бути не меншим ніж 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ, організацій та громадянам, що були пропущені у списках на розпаювання земель КСП.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в п. 24 зазначає , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу,створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Згідно повідомлення вих. 218/108-17 від 20 червня 2017 року, відділу Держгеокадастр у Недригайлівському районі, відповідно до розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області «Про затвердження земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах», розмір земельної частки (паю) розташованої на території Недригайлівської селищної ради Сумської області становить 2.92 умовних кадастрових гектарів. Вартість земельної частки (паю) на момент видачі витягу 2017 р. 91376.27 грн.

Статтями 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

У звязку з неможливістю отримати позивачем правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), яку вона успадкувала після смерті матері, суд вважає за необхідне задовольнити її позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права на дану земельну частку (пай) в землях Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, що буде підставою для виділення їй в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власниці земельної частки (паю), із вказаних земель колективної власності, або земель запасу чи резервного фонду за межами населеного пункту на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,15,59,60, 212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст. 5, 152 ч. 3 п. а) ЗК України, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, ст.ст.22,23 Земельного кодексу Українив редакції від 13 березня 1992 року, ст.ст. 1, 2, 3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 2,92 умовних кадастрових гектарів із земель запасу чи резервного фонду за межами населеного пункту на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, що належала спадкодавцю, в порядку спадкування, після смерті її матері, ОСОБА_2, яка померла 01 серпня 2010 року.

Це рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_6