Справа № 681/1518/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Горщар А.Г.

з участю секретарів - Салюк Т.М., Калінки А.А.

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до кредитної спілки «Партнер-Плюс» про визнання недійсним кредитного договору та зустрічний позов кредитної спілки «Партнер-Плюс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив:

21 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до КС «Партнер плюс» (Спілка) про визнання кредитного договору недійним посилаючись на те, що вона є членом КС «Партнер плюс» з 17.10.2005 року та не одноразово отримувала у відповідача кредитні кошти для власних потреб.

25 червня 2014 року Спілка звернулась до неї з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №58-к від 01.04.2009 року. Ухвалою суду даний позов було залишено без розгляду, але позивачка погашала заявлений Спілкою борг до літа 2016 року. Потім виплати нею були припинені, оскільки вважає, що спілка її вводить в оману, так як вищезазначений кредитний договір не укладала, грошей не отримувала, а кошти які сплачувала останні роки Спілці, припускає, що це відсотки за попередні кредити.

В судовому засіданні позивачка та її представник просили позов задовольнити.

Представник відповідача не погоджуючись з позовними вимогами подав зустрічний позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 в розмірі - 5526 грн.80 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі - 43617 грн.34 коп., та сплачений судовий збір 1378 грн. Оскільки остання належним чином не виконує умови договору № 58-к від 01.04.2009 року, у зв'язку з чим утворилась вище вказана заборгованість, яку просить стягнути.

Відповідачка ОСОБА_3 позов Спілки не визнала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача дослідивши письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч.2 ст.640 ЦК України).

На підставі ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В силу ст.1046, 1047 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч.1 ст.207 ЦК України).

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 згідно її заяви було прийнято в члени кредитної спілки «Партнер-Плюс». Із якої також видно, що остання із статутом ознайомлена, повністю погоджується з його положеннями і зобов'язується їх виконувати.(а.с.10)

01 квітня 2009 року ОСОБА_3 звернулась із заявою до спілки про отримання кредиту на суму 13900 грн. для споживчих цілей.(а.с.30) Цього ж дня між Спілкою та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №58-к, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 13900 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, строком на 24 місяці зі сплатою 60% річних.

Відповідно до видаткового касового ордеру №163 ОСОБА_3 01.04.2009 року отримала від Спілки 13900 грн.(а.с.33)

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 тривалий період користувалася кредитними коштами, проводила часткову оплату за їх користування, не пред'являючи жодних претензій щодо кредитного договору, а до суду з позовом про визнання договору кредиту недійсним звернулася лише у 2016 році.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердила, що заяву на отримання кредиту в розмірі 13900 грн. вона писала власноручно, однак кошти ці не отримувала і підпис на видатковому касові ордері № 163 їй не належить. На заявлене її представником ОСОБА_1 клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, щодо встановлення належності підписів, ОСОБА_3 відмовилась.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не доведено наявність підстав для визнання недійсним договору в зв'язку з тим, що договір з нею не укладався(не підписувався), тому що у неї не було наміру брати кошти у кредит.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

З приводу обґрунтованості позовних вимог зустрічного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором то суд виходить з наступного.

Зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

У справі також встановлено, що після отримання кредиту порушуючи умови договору № 58-к від 01.04.2009 року ОСОБА_3 з березня 2016 року припинила виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі - 5526 грн.80 коп, заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі - 43617 грн.34 коп.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться.

ОСОБА_3 жодним чином не спростовано вимоги Спілки, а тому зустрічні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 1378 грн., що підтверджено документально.

Керуючись ст.ст.10, 60, ст.ст.212-215, 294 ЦПК України,

ухвалив:

В позові ОСОБА_3 відмовити.

Зустрічний позов кредитної спілки «Партнер-Плюс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь кредитної спілки «Партнер-Плюс» заборгованість за кредитним договором № 58-К від 01 квітня 2009 року в розмірі - 5526 грн. 80 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі - 43617 грн. 34 коп., та сплачений судовий збір в сумі 1378 грн., а всього 50522 (п'ятдесят тисяч п'ятсот двадцять дві) грн. 14 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Полонський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: