провадження № 2/616/178/17
справа № 616/409/17
29 вересня 2017 року Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі головуючого - судді Нестайка Ю.В.
з участю: секретаря судового засідання Капленко А.В.
представників ПАТ «Підсереднє» ОСОБА_1, ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3, до суду не зявилася
представника відповідача адвоката ОСОБА_4, до суду не зявився
розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Підсереднє» до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні орендованими земельними ділянками,
У судовому засіданні 11.08.2017 р. представники позивача ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що ПАТ «Підсереднє» як орендар своєчасно сплачує орендну плату за землю, використовує землю за призначенням, повністю виконує умови укладених договорів оренди землі. На претензії з боку ПАТ «Підсереднє» з приводу її дій відповідач не реагувала. На письмову претензію з цього приводу відповідач відповіді не надала. Своїми діями ОСОБА_3 створила перешкоди орендареві у користуванні земельними ділянками.
У судовому засіданні 11.08.2017 р. представник відповідача ОСОБА_5 (від послуг якого відповідач пізніше відмовилася і уклала договір з адвокатом ОСОБА_4А.), пояснив, що на його думку договори від 01.01.2007 р. втратили чинність 31.12.2016 р., договори у 2012 році ОСОБА_3 не підписувала.
У судове засідання 17.08.207 р. та 29.09.2017 р. ОСОБА_3 та її представник не зявилися.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України справа розглянута заочно.
Судом досліджені докази, надані сторонами, на підставі яких встановлені обставини справи і визначено відповідно до них правовідносини.
ОСОБА_3 за договором оренди землі від 01.01.2007 р. (далі Договір від 01.01.2007 р.) передала зазначену земельну ділянку в оренду ПАТ «Підсереднє» (яке раніше іменувалося ВАТ «Підсереднє», що не оспорюється сторонами) строком на 10 років (а.с.30-33).
Пунктом 41 Договору від 01.01.2007 р. передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
За змістом статей 18,20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.
Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.
Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.
З урахуванням зазначених норм матеріального права строк дії Договору від 01.01.2007 р. спливає 15 листопада 2017 року.
Отже Договірвід 01.01.2007 р. є чинним, тому у відповідача відсутні підстави стверджувати, що строк дії цього договору закінчився.
Суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 18 січня 2017 року по справі № 6-2777цс16, відповідно до якої договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, а не з моменту його укладення і з цього моменту слід відраховувати строк дії договору оренди землі. Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
ОСОБА_3 за договорами оренди землі від 01.08.2012 р. (далі Договори від 01.08.2012 р.) передала зазначені земельні ділянки в оренду ПАТ «Підсереднє» строком на 15 років (а.с.8-10, 19-21).
Відповідно до п.20 Договорів від 01.08.2012 р. передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10-денний строк після державної реєстрації договорів за актом приймання-передачі.
Пунктами 41 Договорів від 01.08.2012 р. передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.
Пунктами 42 Договорів від 01.08.2012 р. передбачено, що договори оренди землі від 01.01.2007 р., раніше укладені з гр. ОСОБА_6 та зареєстровані 21.11.2007 р. (а.с. 97-98, 102-103), втрачають свою дію з моменту державної реєстрації Договорів від 01.08.2012 р.
Земельні ділянки були передані орендодавцем орендареві за актом приймання-передачі відповідно від 24.12.2012 р. та від 21.12.2012 р. (а.с. 11,22).
Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень", який був чинним на час укладення Договору від 01.08.2012 р., права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Згідно з ч.1 ст.4 зазначеного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, зокрема право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Відповідачем не надано доказів того, що Договори від 01.08.2012 р. та акт приймання-передачі земельної ділянки підписані не нею.
Таким чином строк дії Договорів від 01.08.2012 р. спливає відповідно 24.12.2027 р. та 21.12.2027 р.
Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець зобовязаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Зазначений обовязок орендодавця зафіксовано і у п. 29 укладених між сторонами Договорів оренди землі.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
25 травня 2017 року ПАТ «Підсереднє» направило відповідачеві претензію щодо недопустимості вчиненні дій, які перешкоджають орендареві повною мірою користуватися орендованими земельними ділянками (а.с. 61-63).
Відповідач не заперечували вказані обставини.
Суд дійшов висновку, що укладені між сторонами спору договори оренди земельних ділянок від 01.01.2007 р. від 24.12.2012 р. є чинними, діями відповідача порушується право позивача на користування орендованими земельними ділянками.
За встановлених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати по оплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,224,225 ЦПК України, суд
Позов ПАТ «Підсереднє» до ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Підсереднє» 1600,00 (одну тисячу шістсот) гривень у рахунок відшкодування понесених судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення складений 04.10.2017 р.
Суддя Ю.В. Нестайко