Справа № 167/180/17 Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І.І.
Провадження № 22-ц/773/1131/17 Категорія: 39 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А. ,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Концевич Я.О.,

позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1,

представника відповідача Ясенівської сільської ради - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ясенівської сільської ради Рожищенського району про визнання права власності на спадкове майно та за позовом ОСОБА_4 до Ясенівської сільської ради Рожищенського району, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 04 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Ясенівської сільської ради Рожищенського району про визнання права власності на спадкове майно.

Покликалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її баба ОСОБА_7. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне майно, в тому числі на житлові будинки з господарсько-побутовими спорудами та будівлями в АДРЕСА_1 та житловий будинок по АДРЕСА_2; земельні ділянки площею 2,6825 га та площею 1,2978 га, які призначені для ведення особистого селянського господарства та знаходяться на території Ясенівської сільської ради Рожищенського району Волинської області; причіп марки ЛУАЗ 814802 та трактор марки Т-25. Вона є спадкоємцем за законом за правом представлення, відповідно до ст.1266 ЦК України, так як її батько (син померлої) - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно, в зв'язку з тим, що спадкодавець за життя належним чином не зареєструвала своє право власності на спадкове майно, правовстановлюючі документи на це майно відсутні. Просила визнати за нею право власності на житлові будинки з господарсько-побутовими спорудами та будівлями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2; земельні ділянки площею 2,6825 га та площею 1,2978 га, які призначені для ведення особистого селянського господарства та знаходяться на території Ясенівської сільської ради Рожищенського району Волинської області; причіп марки ЛУАЗ 814802 та трактор марки Т-25, як на спадкове майно після смерті баби ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Ясенівської сільської ради Рожищенського району, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Вказував, що він є спадкоємцем першої черги за законом 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2. Дана частка будинковолодіння, за правом спадкування після смерті ОСОБА_9, належала на праві власності його дружині ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Не може оформити право власності на будинок, через відсутність державної реєстрації нерухомого майна за спадкодавцем. Просить визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2.

Рішенням Рожищенського Районного суду Волинської області від 04 липня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволений частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 часткину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2 Волинської області, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,6825 га для ведення особистого селянського господарства, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 02.10.2012 року, яка розташована на території Ясенівської сільської ради Рожищенського району Волинської області (кадастровий номер НОМЕР_1), як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 1,2978 га для ведення особистого селянського господарства, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 28.11.2012 року, яка розташована на території Ясенівської сільської ради Рожищенського району Волинської області (кадастровий номер НОМЕР_4), як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7.

В решті позовних вимог відмовлено.

Позов ОСОБА_4 до Ясенівської сільської ради Рожищенського району, ОСОБА_2 задоволений частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2 Волинської області, як на спадкове майно після смерті дружини ОСОБА_10.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи просить скасувати це рішення і ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі та відмовити у позові ОСОБА_4.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданим 26.06.1981 року виконкомом Ясенівської сільської ради Рожищенського району Волинської області (а.с.112).

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963 року який був чинним на момент виникнення правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

За відсутності заповіту, спадкоємство в даному випадку здійснюється за законом.

З матеріалів справа вбачається що на день смерті ОСОБА_9 на праві власності належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в с. Ясенівка Рожищенського району. З дослідженої в суді апеляційної інстанції погосподарської книги Ясенівської сільської ради на 1980-1982 роки вбачається, що господарству ОСОБА_9, як колгоспному двору, було присвоєно особовий рахунок НОМЕР_6. Роком забудови житлового будинку зазначено 1931 рік. По даному господарству єдиним членом двору зазначена ОСОБА_9, як голова двору. Пізніше даному господарству було присвоєно номер будинку АДРЕСА_2.

Доводи апеляційної скарги про те, що по даному господарству також були зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_11 є безпідставними, голослівними та спростовуються записами в погосподарських книгах за спірні роки, що досліджені в суді апеляційної інстанції.

З погосподарської книги Ясенівської сільської ради на 1980-1982 роки вбачається, що за особовим рахунком №274 зареєстровано господарство ОСОБА_11, як голови, та ОСОБА_7, як дружини голови. Рік забудови жилого будинку значиться 1977.

Таким чином, станом на день смерті ОСОБА_9 згідно записів в погопогосподарській книзі Ясенівської сільської ради значилось господарство ОСОБА_9 за № 271 та господарство ОСОБА_11 за № 274, які були відокремленими господарствами.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Ясенівка, вул. Медова, 4, який належав на праві власності спадкодавцю в цілому.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Статтею 549 ЦК України (1963 р.) передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_9 її діти ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у передбачений законом порядок прийняли спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном. Дана обставина підтверджується довідкою Ясенівської сільської ради №522 від 31.08.2016 (а.с.109).

Також встановлено, що жоден із спадкоємців свої спадкові права у передбачений порядок не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_4 що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ( а.с 107).

Після смерті ОСОБА_10, у передбачений законом порядок, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори , спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_13, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 ( а.с.10).

Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 відповідно до положень ст. 1266 ЦК України, оскільки батько ОСОБА_2 - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. ( а.с 9, 11).

З матеріалів справи вбачається, що як позивач ОСОБА_2 так і ОСОБА_4 позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину , а саме на житловий будинок в с. Ясенівка, вул. Медова, 4 Рожищенського району у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно.

Відповідно до ст. 86 ЦК Української РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Таким чином, громадяни набували статусу власника житлового будинку в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном.

На час будівництва спірного будинку, не було передбачено чинним на той час законодавством, обов'язкової реєстрації права власності в Реєстрі прав власності в БТІ. Така реєстрація була введена в дію в 90-х роках, але законом строку до якого повинно бути здійснено таку реєстрацію не встановлено.

Відповідно до вимог ст.ст. 25, 328 ЦК України у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визнання належності цього майна попередньому власнику та його спадкоємцям вирішується судом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Беручи до уваги наведене, суд першої інстанції цілком обґрунтовано визначився з частками, які належали спадкодавцям на час їх смерті в житловому будинку № АДРЕСА_2 та визнав за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності по 1/3 частині за кожним.

Також суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та докази, які подавались сторонами, правомірно визнав за ОСОБА_2 право власності в цілому на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, в АДРЕСА_1 Рожищенського району Волинської області, на земельну ділянку площею 2,6825 га для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 02.10.2012 року, яка розташована на території Ясенівської сільської ради Рожищенського району Волинської області (кадастровий номер НОМЕР_1) та на земельну ділянку площею 1,2978 га для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 28.11.2012 року, яка розташована на території Ясенівської сільської ради Рожищенського району Волинської області (кадастровий номер НОМЕР_4). Дане майно в цілому належало ОСОБА_13 ( а.с. 23-27).

Жодною із сторін в означеній частині рішення не оспорюється. При тому, що ОСОБА_2 прохала повністю скасувати рішення суду першої інстанції, не змогла пояснити в чому незаконність рішення суду в частині визнання за нею права власності на житловий будинок по вул. Медовій, 1 в с. Ясенівка та земельні ділянки.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковою умовою задоволення позову.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відтак при вирішенні спору про спадкування суду необхідно встановити спадкову масу та всіх осіб, які мають право на спадкове майно.

Належних та допустимих доказів, належності на праві власності на час смерті ОСОБА_7 трактора Т-25 та причіпа ЛУАЗ 814802, позивач ОСОБА_2 суду першої інстанції не подала, а тому суду першої інстанції підставно відмовив у визнані за позивачем права власності на дане майно в порядку спадкування.

Належність особі на праві власності рухомого майна, а зокрема транспортних засобів, не може доводитись показами свідків, а тому доводи апеляційної скарги про безпідставне не взяття судом першої інстанції до уваги показів свідків ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_5 є необґрунтованими.

Наданий до суду апеляційної інстанції оригінал свідоцтва про реєстрацію причіпа ЛУАЗ В114802 не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції , оскільки такий доказ не подавався до суду першої інстанції та не був ним досліджений.

Наявність оригіналу правовстановлюючого документу на причіп не позбавляє можливості ОСОБА_2 оформити своє спадкове право на даний об'єкт рухомого майна , шляхом звернення до нотаріальної контори для отримання відповідного свідоцтва оскільки таке її право на даний об'єкт жодною із сторін не заперечується

Суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про підставність позовних вимог є власним тлумаченням встановлених обставин справи, були предметом дослідження суду першої інстанції і їм суд в сукупності з іншими доказами по справі дав правильну юридичну оцінку.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити, а рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 04 липня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді