АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Слюсар Т.А.

при секретарі П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 3 липня 2017 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дім Страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

Справа №755/17307/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9410/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
встановила:

у листопаді 2016р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача залишку суми страхового відшкодування у розмірі 3 434грн. 61коп. та понесених судових витрат у розмірі 1 378грн. 00коп.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 25 липня 2014р. о 19 год. 35 хв. у м. Києві, по вул. Урлівська, 38, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1, під керування ОСОБА_4, та транспортного засобу «КІА Черато», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, внаслідок якої було пошкоджено забезпечений транспортний засіб «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_3.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 29 серпня 2014 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено їй адміністративне стягнення.

Позивач стверджував, що на виконання умов договору добровільного страхування №28-2801-13-00444 від 23 вересня 2013р., на підставі ремонтної калькуляції ДККА-38681 від 7 серпня 2014 р., страхового акту №ДККА-38681 від 11 серпня 2014р. та розрахунку до нього було видано страхове відшкодування у розмірі 9 459грн. 90 коп., що підтверджується видатковим касовим ордером від 14 серпня 2014 р.

ПрАТ «СК «Страховий Дім» (до зміни назви ПрАТ «СК «Дніпроінмед»), в якому було застраховано цивільну відповідальність ОСОБА_1, здійснило виплату частини суми страхового відшкодування у розмірі 6 025грн. 29коп., тому різницю між фактичним розміром завданої шкоди і страховим відшкодуванням, виплаченим ПрАТ «СК «Страховий Дім», що складає 3 434грн. 61коп., позивач з посиланням на ст. 1194 ЦК України просив стягнути з винної у ДТП особи.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 3 липня 2017 року у позові відмовлено.

- 2 -

У поданій апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, судові витрати за оплату позовної заяви та апеляційної скарги покласти на відповідача.

Позивач посилається на невідповідність рішення суду нормам матеріального права, неповне з'ясування всіх фактичних обставин справи, оскільки страховик винної у ДТП особи на підставі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснив відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, з урахуванням зносу, на підставі статті 1194 ЦК відшкодовує особа, яка безпосередньо завдала збитків.

Таким чином, законодавством не встановлена залежність положення ст.1194 ЦК України з розміром ліміту відповідальності страховика винної особи, на що помилково посилається суд у своєму рішенні.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.95), у судове засідання не з'явилася, направлена електронною поштою заява відповідача про перенесення судового засідання у зв'язку із її хворобою, належними доказами не підтверджена, направлення даної заяви саме відповідачем, не підтверджено, тому колегія суддів не визнала причини неявки відповідача поважними.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 25 липня 2014р. у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1, під керування ОСОБА_4, та «КІА Черато», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 29 серпня 2014 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено їй адміністративне стягнення.

Згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 23 вересня 2013р. автомобіль «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1, застрахований ПАТ «СК «Українська страхова група», за програмою КАСКО.

Відповідно до ремонтної калькуляції від 7 серпня 2014р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1, становить 9 894грн. 90коп.

Згідно страхового акту, складеного 11 серпня 2014р. ПАТ «СК «Українська страхова група», розмір страхового відшкодування становить 9 459грн. 90коп., які на підставі видаткового касового ордеру від 14 серпня 2014р. були видані ОСОБА_5

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована у СК «Дніпроінмед» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № НОМЕР_4.

Згідно платіжного доручення № 1040 від 17 квітня 2015р. ПрАТ «СК «Дніпроінмед» сплатило на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» 7 255грн. 27коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована з лімітом відповідальності 50 000грн., тому завдану нею шкоду повинен відшкодувати у повному обсязі страховик.

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

За змістом статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням

- 3 -

транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому відповідно до статті 993 цього Кодексу до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв'язку зі статтею 993 цього Кодексу можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2015р., копія якого надана апеляційному суду, позов ПрАТ «СК «Українська страхова група» до ПрАТ «СК «Дніпроінмед» про стягнення страхового відшкодування був задоволений частково і на користь позивача стягнуто страхове відшкодування у порядку регресу у сумі 6025грн. 29коп.

При цьому, суд керувався положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зменшив розмір суми з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Разом з цим, відповідно до договору добровільного страхування, який був укладений між позивачем та ОСОБА_5, не передбачалося зменшення розміру страхового відшкодування на коефіцієнт зносу.

Отже, невідшкодованими позивачу залишилися 3 434грн. 61коп., які були виплачені власнику автомобіля «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1, у зв'язку із його пошкодженням з вини відповідача, у страховика відповідача не виник обов'язок відшкодувати вказану суму, тому вона не охоплюється лімітом відповідальності, визначеним полісом обов'язкового страхування, і повинна бути відшкодована винною у ДТП особою на підставі ст. 1194 ЦК України.

На вказані обставини та норми матеріального права не звернув уваги суд першої інстанції і прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що судом першої інстанції неповно встановлені фактичні обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позову у сумі 1378грн. та

- 4 -

за подачу апеляційної скарги у сумі1 515грн., а всього 2893грн. 80коп.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 3 липня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 3 434грн. 61коп. у відшкодування шкоди та 2893грн. 80коп. повернення судового збору, а всього 6 328грн. 41коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом

двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: