АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 689/538/17
Провадження № 22-ц/792/1428/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар Задвірний В.І.,

з участю представників апелянта,

представника відповідача,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» до ОСОБА_1, Комунального підприємства «Бюро нерухомості «Поділля», Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району, про визнання недійсним акту приймання передачі, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 червня 2017 року,

встановила:

В березні 2017 року ТОВ «Енселко Агро» (далі товариство) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, Комунального підприємства «Бюро нерухомості «Поділля» (далі підприємство), Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району (далі сільська рада), зі збільшеними під час судового розгляду позовними вимогами, про визнання недійсним акту приймання-передачі обєкта нерухомого майна «Будинку тваринника», загальною площею 320,6 кв.м., що розташований по вулиці Камянецьке шосе, 3А, в с. Солобківці Ярмолинецького району Хмельницької області, укладений 21.02.2017 року між сільською радою та ОСОБА_1, скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1, проведеної державним реєстратором КП «Бюро нерухомості «Поділля», індексний номер 34000688, 23.02.2017 року щодо вищезазначеного обєкту.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має право на майновий пай реорганізованого КСП «Солобківці», номінальною вартістю 281 739 грн., що становить 8,432% пайового фонду КСП «Солобківці».

Оскільки спірні нерухомі обєкти відносяться до пайового фонду майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, тому право вирішувати питання про надання конкретно визначеного майна з усього пайового фонду окремій особі належить виключно загальним зборам членів спілки селян-співвласників майнових паїв.

Без його відома та згоди спірне майно, яке є предметом розпаювання, було передано у власність ОСОБА_1 на підставі спірного акту приймання-передачі Солобковецькою сільською радою, яка не мала на це відповідних повноважень.

В подальшому КП «Бюро нерухомості «Поділля» провело незаконну реєстрацію права власності за ОСОБА_1, хоча надані для реєстрації документи не відповідали вимогам Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2017 року №1127.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 червня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Енселко Агро» просило рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

При цьому, апелянт зазначив, що суд допустив порушення норм матеріального права та навів доводи на обґрунтування своїх вимог, які співвідносяться із позовними вимогами.

В суді представники апелянта підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального права, в звязку з чим рішення суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ХМЯР, №100100, виданого Солобковецькою сільською радою 09.01.2013 року, ТОВ «Енселко Агро» має право на пайовий фонд майна реорганізованого КСП «Солобківці» часткою в розмірі 281739 грн., або 8,4325%. Відповідач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва серії ХМЯР №110021 від 29.07.2014 року про право власності на майновий пай члена КСП «Солобківці» має право на пайовий фонд підприємства в частці 9794 грн. або 0,293137%.

Рішенням комісії з урегулювання майнових відносин с. Солобківці від 24.07.2014 року, оформленим протоколом №14 було задоволено заяву ОСОБА_1 та виділено їй у власність з пайового фонду підприємства будинок тваринника.

21.12.2017 року державним реєстратором КП «Бюро нерухомості «Поділля» було проведено реєстрацію права власності ОСОБА_1 на будинок тваринника, загальною площею 320,6 кв.м., розташований по вулиці Камянецьке шосе, 3-А, який входив до складу пайового фонду реорганізованого КСП «Солобківці».

Підставою для проведення державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно визначено акт приймання-передачі нерухомого майна, виданий 21.02.2017 року Солобковецькою сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області та ОСОБА_1 та вищевказане свідоцтво про право власності на майновий пай на імя ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем не надано обєктивних даних на підтвердження позовних вимог. На думку суду передача спірного обєкта ОСОБА_1 відбулася з дотриманням вимог закону, при цьому відповідачі діяли в межах своїх повноважень.

Зокрема, суд прийшов до висновку, що загальні збори передали майновій комісії повноваження щодо вирішення питання про виділ майнових паїв в натурі членам колгоспу при виході з його складу і це не суперечить вимогам закону, а також не віднесено до виключної компетенції загальних зборів співвласників паїв.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що рішення майнової комісії щодо виділення ОСОБА_1 в натурі майнового паю є правомірним, і це є підставою для державної реєстрації права власності на виділений в натурі майновий пай, приміщення будинку тваринника.

Проте погодитись з таким висновком не можна, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального права.

Питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року № 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (далі - Закон № 2114-XII), Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», яким затверджено Типове положення про комісію з вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (далі - Типове положення).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У п. 3 Типового положення зазначено, що основним завданням комісії є уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів підприємства, у тому числі реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства.

Пунктами 4, 5 Типового положення визначені права комісії, які зводяться до проведення розрахунків щодо пайового майна, визначення структури пайового фонду тощо.

Згідно з підпунктом 10 п. 4 Типового положення комісія вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність.

Типовим положенням не передбачено право комісії проводити розрахунки майном пайового фонду з іншими особами та (або) укладати договори з особами, які б передбачали розпорядження майном пайового фонду.

Відповідно до п. 10 Порядку комісія готує для розгляду на загальних зборах перелік майна для виділення його у натурі окремо для кожної групи осіб у спільну часткову власність єдиним комплексом та список осіб, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що питання розподілу майна пайового фонду вирішується загальними зборами співвласників майнових паїв, які затверджують подані комісією пропозиції, після чого згідно з п. 15 Порядку таке майно виділяється підприємством правонаступником з оформленням акта приймання-передачі.

Таким чином, законодавством встановлено, що до компетенції комісії не віднесено повноважень на розпорядження майном і право на розпорядження майном мають лише загальні збори співвласників майнових паїв.

Відмовляючи у задоволенні позову товариства суд виходив з того, що спірне майно передано відповідачу ОСОБА_1 на підставі акта прийому - передачі між нею та майновою комісією, якій були передані відповідні повноваження рішенням уповноважених, і це не є виключною компетенцією загальних зборів.

Погодитись з такими висновками не можливо, як такими, що зроблені з порушенням вимог ст. 214 ЦПК України.

Крім того, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд не врахував, що порядок виділення майна в натурі має бути вчинено лише з дотриманням процедури, передбаченої Тимчасовим положенням, яка, однак, в даному випадку дотримана не була, що призвело до порушення прав інших осіб, зокрема, і позивача, на отримання майнового паю в натурі.

Слід також зазначити, що Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не наділяє сільську раду повноваженнями на розпорядження майном, яке не має статусу комунального майна (ст. ст. 25, 26 Закону). Враховуючи, що спірне приміщення будинку тваринника входить до складу пайового фонду реорганізованого КСП «Солобківці», є спільною частковою власністю усіх співвласників реорганізованого підприємства, тому укладення сільською радою акту приймання передачі вказаного майна 21.02.2017 року, який став підставою для державної реєстрації права власності на будинок за ОСОБА_1 не можна вважати правомірним.

В той же час слід врахувати, що відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Безпосередньо акт прийому-передачі від 21.02.2017 року, укладений між Солобковецькою сільською радою та ОСОБА_1 щодо передачі спірного майна від однієї особи до іншої за своєю правовою природою не можна вважати правочином, оскільки посвідчує лише дію щодо фактичної передачі майна від однієї особи до іншої, від якої не залежить безпосередньо набуття, зміна або припинення цивільних прав та обовязків.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, вимоги ст.ст. 202, ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 216 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що зазначений акт прийому-передачі від 21.02.2017 року не є правочином, тому правових підстав для визнання його недійсним в даному випадку не вбачається.

При вирішенні питання щодо державної реєстрації права власності на спірне майно державним реєстратором не було дотримано вимог Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року, №1127.

Так, відповідно до п. 51 вказаного Порядку, для державної реєстрації права власності у звязку із виділенням нерухомого майна в натурі власниками майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання передачі нерухомого майна.

Однак в конкретному випадку на державну реєстрацію було подано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) на імя ОСОБА_1 з відміткою сільської ради від 21.02.2017 року про передачу відповідачу будинку тваринника на підставі акта прийому передачі від 29.07.2014 року.

Оскільки, Солобковецька сільська рада не є правонаступником реорганізованого КСП «Солобківці» і не має жодних майнових прав щодо спірного майна, тому вчинення вказаної відмітки на свідоцтві про право власності на майновий пай сільським головою не може вважатися законним.

З огляду на встановлені вище обставини дії державного реєстратора щодо реєстрації права власності на будинок тваринника за ОСОБА_1 слід вважати неправомірними і скасувати.

Судові витрати між сторонами підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позову до суду першої інстанції ТОВ «Енселко Арго» сплатило 3200 грн. При поданні апеляційної скарги апелянтом було сплачено 3520 грн.

Оскільки позовна заява і апеляційна скарга підлягають частковому задоволенню, тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути ? частину судових витрат в рівних частках з кожного, тобто по 533,33 грн. витрат, здійснених в суді першої інстанції та по 586,67 грн. судових витрат, здійснених в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» задоволити частково.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 червня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов задоволити частково.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1, проведеної державним реєстратором КП «Бюро нерухомості «Поділля» 21.02.2017 року, номер запису про право власності: 19163775, щодо обєкта нерухомого майна будинку тваринника, загальною площею 320,6 кв.м., що розташований по вулиці Камянецьке шосе, 3а, в с. Солобківці Ярмолинецького району Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_1, Комунального підприємства «Бюро нерухомості «Поділля», Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» по 533,33 грн. судових витрат по оплаті судового збору в суді першої інстанції з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1, Комунального підприємства «Бюро нерухомості «Поділля», Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» по 586,67 грн. судових витрат по оплаті судового збору в суді апеляційної інстанції з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_2. Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія 59