Справа № 208/4500/12 Провадження № 22-ц/772/465/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Луценка В.В.,

суддів Денишенко Т.О., Берегового О.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (правонаступником якої визначено ОСОБА_3) до Кіровської сільської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області, про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2012 року,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Кіровської сільської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області, про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.01.2006 року помер чоловік позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Після звернення з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, до складу спадщини входив цілий житловий будинок №29 (раніше №17) з господарськими будівлями по вул. Свердлова у смт. Турбів, Липовецького району, Вінницької області. Проте у 2012 році ОСОБА_2 стало відомо, що її померлому чоловіку ОСОБА_6 також належала частина житлового будинку №14 з належною часткою господарчих будівель по вул. Л.України у с. Польова Лисіївка, Калинівського району, Вінницької області. 02.10.2012 року ОСОБА_6 звернулась з заявою про прийняття спадщини на частину вказаного вище будинку у с. Польова Лисіївка, проте державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю у ОСОБА_2 необхідних для спадкування правовстановлюючих документів. За таких обставин ОСОБА_2 просила визнати за нею 11% частин житлового будинку №14 з належною часткою господарчих будівель по вул. Л.України у с. Польова Лисіївка, Калинівського району, Вінницької області.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2012 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/9 ідеальну частину в житловому будинку з господарськими будівлями, що розташований по вул. Л.України під №14 (раніше №77) у с. Польова Лисіївка, Калинівського району, Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6

У 2017 році ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до Апеляційного суду Вінницької області зі скаргою на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2012 року, в якій просять вказане рішення скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, пояснення і заперечення сторін, які зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія не знаходить підстав для її задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що 14.01.2006 року помер ОСОБА_6, який приходився чоловіком позивачки ОСОБА_2, що підтверджується відповідними документами (а.с.7-8).

17.07.2006 року позивачка ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_6, до спадкове майно складалось з цілого житлового будинок №29 (раніше №17) з господарськими будівлями по вул. Свердлова у смт. Турбів, Липовецького району, Вінницької області.

02.10.2012 року позивачка ОСОБА_2, після того як дізналась про існування іншої частини спадщини, а саме 1/9 частини житлового будинку №14 з належною часткою господарчих будівель по вул. Л.України у с. Польова Лисіївка, Калинівського району, Вінницької області, звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/1681 від 02.10.2012 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №14 з належною часткою господарчих будівель по вул. Л.України у с. Польова Лисіївка, Калинівського району, Вінницької області, після смерті ОСОБА_6, у звязку з відсутністю в неї правовстановлюючого документу на частину вказаного будинку.

Зі свідоцтва про право на спадщину від 15.12.1978 року вбачається, що померлий чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 на 1/9 частин житлового будинок №14 з належною часткою господарчих будівель по вул. Л.України у с. Польова Лисіївка, Калинівського району (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до г.10, п.3.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (в редакції від 18.06.2012 року, яка була чинна на момент видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину) прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка ОСОБА_2 протягом встановленого 6-ти місячного строку звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом та отримала свідоцтво про право на спадщину, вона є такою, що прийняла всю спадщину.

Під час розгляду справи в встановлено, що ОСОБА_2 померла, а ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28.09.2017 року залучено ОСОБА_3, у якості правонаступника померлої позивачки ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказуються, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину від 15.12.1978 року також є власниками по 1/9 частин кожний житлового будинку №14 з належною часткою господарчих будівель по вул. Л.України у с. Польова Лисіївка, Калинівського району, проте при розгляді справи у суді першої інстанції їх не було залучено до участі у розгляді справи, що на їх думку може слугувати підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що на підставі рішення Киланивського районного суду Вінницької області від 23.02.1978 року за ОСОБА_8 визнано право власності на 33% будинковолодіння №14 по вул. Л.України у с. Польова Лисіївка, Калинівського району, Вінницької області.

Разом з тим апелянти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як спадкоємці частини житлового будинку №14 по вул. Л.України у с. Польова Лисіївка, Калинівського району, Вінницької області після смерті ОСОБА_8, з 15.12.1978 року і до цього часу не вчиняли будь-яких дій щодо реєстрації права власності на майно, яке вони успадкували після смерті ОСОБА_8

Апелянтами не було надано відповідних правовстановлюючих документів, які б посвідчували їх право власності на будинковолодіння по вул. Л.України у с. Польова Лисіївка, Калинівського району, Вінницької області.

Окрім того, наявність права власності у ОСОБА_2 (правонаступником якої є ОСОБА_3О.) на 1/9 ідеальну частку зазначеного вище будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами, не позбавляє апелянтів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на оформлення прав на будинок, в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вказують чим саме, вказане рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2012 року порушує їх права.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ ОСОБА_9

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ ОСОБА_10