АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/1097/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1003/17Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т. М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

при секретарі Ткаченко Т.І.

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні майном, зобов'язання вчинити дії та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником 2/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 та 0,0399 га земельної ділянки, призначеної для обслуговування вказаної частини будинку. Власником іншої 3/5 частини даного житлового будинку була ОСОБА_7, яка померла. Спадкоємцем її майна є ОСОБА_2, яка передала вказану частину будинку в користування відповідачу ОСОБА_4 та його родині.

Вказує, що позбавлений доступу до горища будинку, який перебуває у спільному користуванні, оскільки відповідач ОСОБА_4 заблокував бутовим камінням хвіртку.

Крім того, ОСОБА_2 перед його вхідними дверима побудувала навіс, в результаті чого дощові та талі води стікають під його частину будинку, внаслідок чого просів фундамент та потріскалися стіни будинку. Для відновлення первісного стану майна йому необхідно витратити 11300 грн. Вищевказаними діями відповідачі спричинили йому моральну шкоду, яку він оцінює в 4000 грн.

Прохає суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь вартість капітального (відновлювального) ремонту належної йому частини будинку в сумі 11300 грн. та моральну шкоду в сумі 4000 грн. Зобов'язати ОСОБА_2 обладнати навіс водовідвідними жолобами та відвести дощові та талі води на території належної їй земельної ділянки. Зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні належним йому майном шляхом вчинення дій з надання вільного та безперешкодного доступу до горища будинку.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні майном, зобов'язання вчинити дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився позивач ОСОБА_3, який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, прохає скасувати судове рішення та ухвалити нове про задоволення його позову.

Вважає, що його позовні вимоги підтверджені належними доказами, яким суд не надав вірну правову оцінку.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, з підстав, визначених ст. 308 ЦПК України.

Судом першої інстанції було вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_3 є власником 2/5 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 та власником земельної ділянки площею 0,0399 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 7,11, 45, 65-74).

Інша 3/5 частка житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0318 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд належала ОСОБА_7 (а.с.11,45, 48-61).

Суд встановив, що ОСОБА_4 проживає у вказаному будинку з 2012 року зі згоди його власника ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_7 померла (а.с.42). Спадщину після померлої ОСОБА_7 прийняла її дочка ОСОБА_2, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с.64).

02.09.2017 р. ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 356 КК України за самоуправство, в якій фактично наведені обставини, що обґрунтовують його позовні вимоги (а.с.9).

14.09.2017 р. Кобеляцьким РВ УМВС України в Полтавській області на адресу ОСОБА_3 направлено відповідь про те, що для вирішення спору між землекористувачами або землевласниками необхідно звертатися до суду в порядку цивільного судочинства (а.с. 10).

Згідно акту обстеження від 07.09.2015 р., садиба по АДРЕСА_1, розділена забором з житловим будинком між двома співвласниками. До кожної частини будинку є окремий вхід. Під хвірткою складені 6 великих каменів, які блокують її і унеможливлюють відкриття. До частини будинку, що належить співвласнику прибудований навіс з шиферу, краї якого виходять за паркан, що розділяє садибу. Вода, яка стікає з навісу попадає на стіну будинку. На углі будинку, що належить ОСОБА_3, фундамент тріснутий, стіна має тріщини. З іншої сторони біля навісу співвласника стіна також має тріщини (а.с.8).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів про те, що відповідачі своїми діями створюють йому перешкоди в користуванні горищем будинку, псують належну йому частину будинку, та дійшов висновку про недоведеність факту порушення його прав, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.1163 ЦК України фізична особа, майну якої загрожує небезпека має право вимагати її усунення від того, хто її створює.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Відповідно до ст.ст. 57-59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що причиною руйнування належної йому частини будинку є вода, яка стікає з навісу, побудованого відповідачем ОСОБА_2, а також те, що дощові та талі води з цього навісу взагалі потрапляють на належну йому частину будинку.

Акт обстеження від 07.09.2015 р. не підтверджує ту обставину, що на стіну будинку позивача потрапляє вода з навісу, побудованого відповідачем ОСОБА_2 Отже, вказаний акт обґрунтовано не взятий до уваги місцевого суду як належний доказ на підтвердження позовних вимог. Судово-будівельна експертиза щодо причин пошкодження будівлі позивача не проводилась. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_8 вартості ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для проведення капітального (відновлювального) ремонту належної позивачу частини житлового будинку в сумі 11300 грн. та зобов'язання обладнати навіс водовідвідними жолобами.

Крім цього, суд першої інстанції вірно зазначив, що зведений кошторис розрахунку вартості будівництва розроблений для ремонту належної позивачу ОСОБА_3 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 тоді як предметом позовних вимог є відшкодування шкоди внаслідок руйнування частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.155).

Як убачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20.11.1996 р. (а.с.65), яке набрало законної сили, горище у домоволодінні по АДРЕСА_1, між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не розподілялося.

Згідно пояснень позивача ОСОБА_3, наданих у суді першої інстанції, порядок користування горищем між ним та ОСОБА_7 ні в добровільному, ні в судовому порядку не був установлений.

Вхід до горища знаходиться на частині будинку, яка розташована на приватизованій земельній ділянці, що належала ОСОБА_7

Доказів про те, що відповідач ОСОБА_4 чинить позивачу перешкоди у доступі до горища спірного житлового будинку, позивачем не надано.

Встановивши вказані обставини, місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині усунення перешкод в користуванні належним позивачу майном шляхом вчинення дій з надання вільного та безперешкодного доступу до горища житлового будинку по АДРЕСА_1.

З урахуванням встановлених по справі обставин, системного аналізу правових норм, що регулюють дані правовідносини, надавши вірну правову оцінку показам допитаних у суді першої інстанції свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, зобов'язання вчинити дії та відшкодування матеріальної шкоди.

Також судом обґрунтовано відмовлено в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди, оскільки в судовому засіданні не доведено факту порушення прав позивача.

Доводи апеляційної скарги належними доказами не підтверджені, вірних висновків суду не спростовують, зводяться до незгоди з ухваленим рішенням та на увагу колегії суддів не заслуговують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ О.В.Чумак

Судді /підпис/ Т.О.Кривчун

/підпис/ Л.І.Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області О.В.Чумак