Справа № 1005/6292/2012 Головуючий у І інстанції Величко В.П.
Провадження № 2-р/780/21/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Мельника Я.С., Олійника В.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 Ерікапро розяснення рішення Апеляційного суду Київської області від 02 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Еріка про встановлення порядку користування майном , -

в с т а н о в и л а:

у червні 2012 року позивач звернувся до суду із позовом, у якому просив встановити порядок користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, провулок Салютний, буд. 7, шляхом виділення ОСОБА_3 в користування половину будинку, відповідно до технічного паспорту. Також Позивач просила встановити порядок користування земельною ділянкою.

Уточнивши в грудні 2014 року позовні вимоги, позивач просила: визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, провулок Салютний, буд. 7. Визнати за ОСОБА_2 Еріком право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, провулок Салютний, буд. 7. Визнати договір купівлі-продажу автомобіля марки РЕUGЕОТ 307XS VF33СRFJC84349906 недійсним та повернути сторони договору в первісний стан. Визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину автомобіля марки РЕUGЕОТ 307XS VF33СRFJC84349906. Визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_2 Еріком на 1/2 частину автомобіля марки РЕUGЕОТ 307XS VF33СRFJC84349906. Стягнути з ОСОБА_2 Еріка на користь ОСОБА_3 1/2 вартості автомобіля марки РЕUGЕОТ 307XS VF33СRFJC84349906. Визнати договір купівлі-продажу квартири №1, що розташована у будинку № 4 по провулку Ярославський в м. Києві, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_4 12.05.2006 року, реєстровий номер 1893, недійсним та повернути сторони в первісний стан. Визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири № 1, що розташована у будинку № 4 по провулку Ярославський в м. Києві. Визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_2 Еріком на 1/2 частину квартири № 1, що розташована у будинку № 4 по провулку Ярославський в м. Києві. Стягнути з ОСОБА_2 Еріка на користь ОСОБА_3 1/2 дійсної вартості квартири №1, що розташована у будинку № 4 по провулку Ярославський в м. Києві, а саме 3 000 000,00 гривень, що є еквівалентом 150 000 доларів США за усередненим комерційним курсом обміну валют 1 долар США - 20,00 гривень.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Еріка про встановлення порядку користування майном задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, провулок Салютний, буд. 7.

Визнано за ОСОБА_2 Еріком право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, провулок Салютний, буд. 7.

Визнано договір купівлі-продажу автомобіля марки РЕUGЕОТ 307XS VF33СRFJC84349906 недійсним та повернути сторони договору в первісний стан.

Визнано право особистої приватної власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину автомобіля марки РЕUGЕОТ 307XS VF33СRFJC84349906.

Визнано право особистої приватної власності за ОСОБА_2 Еріком на 1/2 частину автомобіля марки РЕUGЕОТ 307XS VF33СRFJC84349906.

Стягнуто з ОСОБА_2 Еріка на користь ОСОБА_3 1/2 вартості автомобіля марки РЕUGЕОТ 307XS VF33СRFJC84349906.

Визнано договір купівлі-продажу квартири №1, що розташована у будинку № 4 по провулку Ярославський в м. Києві, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_4 12.05.2006 року, реєстровий номер 1893, недійсним та повернути сторони в первісний стан.

Визнано право особистої приватної власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири № 1, що розташована у будинку № 4 по провулку Ярославський в м. Києві.

Визнано право особистої приватної власності за ОСОБА_2 Еріком на 1/2 частину квартири № 1, що розташована у будинку № 4 по провулку Ярославський в м. Києві.

Стягнуто з ОСОБА_2 Еріка на користь ОСОБА_3 1/2 дійсної вартості квартири №1, що розташована у будинку № 4 по провулку Ярославський в м. Києві, а саме 3 000 000,00 гривень, що є еквівалентом 150 000 доларів США за усередненим комерційним курсом обміну валют 1 долар США - 20,00 гривень.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 02 лютого 2016 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

03.07.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про розяснення рішення Апеляційного суду Київської області від 02 лютого 2016 року, яке заявник вважає є незрозумілим для осіб, які брали участь усправі: сторони по різному розуміють описову частину рішення щодо встановлення фактів які мають юридичну силу, щодо мотивів і висновків апеляційного суду.

Незрозумілими і такими що діаметрально по різному розуміються (тлумачаться) і використовуються сторонами, є такі частини тексту Рішення від 02.02.2016 року:

- «Суд першої інстанції, визнаючи право власності по 1/2 ідеальних часток житлового будинку за позивачем та відповідачем, не врахував той факт, що позивачка є єдиною власницею будинку і її права, як власника будинка ніким не порушено», (арк. 4, абз. 11 Рішення від 02.02.2016 року).

- «ОСОБА_2 того, мотивуючи рішення про розподіл майна сторін у період шлюбних відносин без реєстрації шлюбу, суд не врахував дійсність цих відносин», (арк. 4, абз. 13 Рішення від 02.02.2016року).

Заява про розяснення рішення задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 221 ЦПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути розяснено у разі, якщо без такого розяснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, розяснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про розяснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому розяснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

З огляду на невідповідність заяви про розяснення судового рішення вимогам статті 221 ЦПК України в розясненні рішення апеляційної інстанції, яке не підлягає виконанню, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 221, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 Ерікапро розяснення рішення Апеляційного суду Київської області від 02 лютого 2016 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді