Справа № 342/817/17
Провадження № 2/342/577/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 в якому просить: відкрити провадження у справі. Ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 02.02.1991 року виконкомом Далешівської сільської ради, Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Після розірвання шлюбу залишити прізвище "Деренько".

В позовній заяві зазначила, що з відповідачем одружилася 02.02.1991 року шлюб зареєстровано виконкомом Далешівської сільської ради, Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. В шлюбі в них народилося двоє дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, які в даний час повнолітні та проживають окремо.

У відповідності до ст. 55 Сімейного кодексу України чоловік та дружина зобовзані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Однак їхні з відповідачем сімейні відносини фактично припинилися у 2000 році, і з того часу вони проживають окремо. У 2000 році ОСОБА_2 поїхав в Росію на заробітки. У 2001 році він на кілька тижнів приїхав додому пояснивши, що бажає забрати документи. Однак спілкувався із сімєю неохоче поводився відчужено і дуже швидко поїхав з дому. З того часу він більше не повертався та не телефонував. Хвилюючись за його життя та здоровя у 2002 році позивач подала відповідача в розшук. В ході розшуку було зясовано, що відповідач працював в Тюменській області, з ним нічого не трапилося, просто він покинув сімю та небажав з нею спілкуватися. З тих пір він додому не повертався, а приїздив до своєї бабусі в с. Чернелиця, де і проживав. За таких обставин їхній шлюб існує лише згідно документів, а фактичні шлюбні відносини припинилися 17 років назад.

Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Оскільки їхня сімя втратила цінність для відповідача то позивач 6ажає припинити шлюбні відносини.

Згідно ст. З Сімейного кодексу України сімю кладають особи, які спільно проживають, повзані спільним побутом, мають взаємні права та обовзки.

Проте, протягом останніх 17 років позивач та відповідач фактично проживають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. За таких обставин їхній шлюб існує формально подальше збереження сімї з відповідачем не можливе і суперечить її інтересам, тому просить суд терміну для примирення не надавати. На підставі наведеного просить шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не зявилася. До суду подала заяву, про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, за "місце своєї реєстрації", відповідно до вимог ст.74, 76 ЦПК України. До суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправленнь.

Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Стецюк) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 02.02.1991 року виконкомом Далешівської сільської ради, Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії I-НМ № 178011, виданим 16.08.2017 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК.

Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

В силу вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй набуте в шлюбі прізвище Деренько.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі ст.ст. 2, 3, 21, 24, 55, 56, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 197, 209, 214-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Стецюк) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 02.02.1991 року виконкомом Далешівської сільської ради, Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "Деренько".

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Федів Л.М.