Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/126/17

Номер провадження: 2/511/263/17

28 вересня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

при секретарі Півоварові В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення коштів в сумі 292 500 грн.,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2, згідно якого просить суд стягнути з відповідача на її користь аванс у розмірі 292 500 гривень.

В подальшому 23.06.2017 уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з ОСОБА_2 аванс в сумі 50 000 грн., а з ОСОБА_4 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 242 500 грн., залучено в якості третьої особи ОСОБА_3М.(а.с.135).

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області 27.07.2017 року за заявою ОСОБА_1 залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 242 500 грн., продовжено розгляд справи за первісним позовом в редакції 19.01.2017р. ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу в сумі 292 500 грн.

Позов мотивований тим, що 03.04.2015 року позивач надав відповідачу аванс в сумі 50 000 грн. в рахунок укладення в майбутньому договору купівлі-продажу частини нежитлових приміщень Малого приватного підприємства «Газовик», а саме бару «Колиба», що розташований за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, м.Роздільна, вул..Європейська, 75, та належить відповідачу. На підтвердження отримання грошей відповідач надав позивачу розписку. Після отримання авансу відповідач повідомив, що вказане майно перебуває під арештом у ВДВС Роздільнянського РУЮ і для зняття арешту з майна необхідно внести на рахунок виконавчої служби грошові кошти в сумі 242 500 грн. 03.06.2015 року позивач сплатив за відповідача борг в сумі 242 500 грн. на рахунок виконавчої служби, що підтверджується платіжним дорученням. Однак відповідач відмовився від оформлення речових прав на вказане майно на користь позивача та аванс не повертає.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог (а.с.197,229). Пояснила, що домовилась з ОСОБА_2 про продаж їй приміщень бару «Колиба» за 60 000 доларів США, які вона повинна була повністю сплатити до 01.07.2016 року. Загальний розмір авансового платежу за домовленістю між ними складав 25 000 доларів США двома траншами на протязі квітня-червня 2015 року 15 000 доларів США та 10 000 доларів США до 01.12.2015 року за умови виготовлення технічної документації на майно. 03.04.2015р. вона сплатила відповідачу готівкою 50 000 грн., після чого дізналась, що бар «Колиба» перебуває під арештом, накладеним ВДВС на майно боржника у звязку з заборгованістю ОСОБА_2 перед ПАТ «Банк Форум». 03.06.2015р. на прохання ОСОБА_2 з метою погашення останнім заборгованості перед Банком та зняття арешту з приміщень бару «Колиба» вона сплатила 242 500 грн. шляхом перерахування зі свого банківського рахунку на рахунок ВДВС Роздільнянського МРУЮ Одеської області в рахунок погашення заборгованості перед Банком солідарного з ОСОБА_2 боржника ОСОБА_4 Постановою державного виконавця від 05.06.2015 року виконавче провадження відносно ОСОБА_2 було закінчено у звязку зі сплатою останнім боргу. Однак документи на продаж бару «Колиба» ОСОБА_2 та і не виготовив, у звязку з чим ОСОБА_1 припинила виплату чергового траншу авансу, а ОСОБА_2 почав вчиняти активні дії стосовно подальшого продажу свого майна і виселенню її та членів її сімї з приміщення бару «Колиба», яким вони користувались на підставі договору позички, укладеного між ОСОБА_2 та її зятем ОСОБА_3 03.06.2015 року. 24.07.2017 року ОСОБА_3 за актом прийому-передачі повернув приміщення бару «Колиба» ОСОБА_2 Таким чином, вони не досягнули домовленості щодо укладення договору купівлі-продажу даного майна з відповідачем.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що в розписці, яку надав ОСОБА_2 про отримання ним авансу за продаж бару «Колиба» в сумі 50 000 грн. дійсно не вказано особу, якій надано вказану розписку, але наявність у ОСОБА_1 оригіналу цієї розписки свідчить про те, що розписка надавалась їй, і гроші, що передавались по розписці, також належали їй. Також в рахунок майбутнього договору купівлі-продажу бару «Колиба» вона на прохання ОСОБА_2 в рамках досягнутої між ними домовленості про продаж останнім бару «Колиба» та внесення нею авансу на суму 25 000 доларів США перерахувала зі свого банківського рахунку на рахунок виконавчої служби 242 500 грн. в рахунок погашення заборгованості солідарних боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перед ПАТ «Банк Форум» та як наслідок зняття арешту з бару «Колиба». Реквізити на оплату вказаної суми дав ОСОБА_2 Платіж був оформлений від імені божника ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_2, так як відносно останнього у виконавчій службі було відкрито ще одне виконавче провадження. Після цього зять ОСОБА_1 ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_2 договір позички приміщень бару «Колиба» і родина ОСОБА_1 почала користуватись баром в підприємницьких цілях, так як це їх сімейний бізнес. Вважає, що сплачені ОСОБА_1 ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 292 500 грн. є авансовим платежем і підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Третя особа ОСОБА_3 суду пояснив, що був присутній при передачі ОСОБА_1 50 000 грн. готівкою ОСОБА_2 в приміщенні бару «Орхідея» в м.Роздільна Одеської області в якості авансу за продаж бару «Колиба». Гроші належали ОСОБА_1, він гроші ОСОБА_2 не передавав. Але пояснив, що в придбанні бару «Колиба» він також був зацікавлений, оскільки вони мають сімейний ресторанний бізнес. Він зареєстрований як ФОП, а його дружина та теща ОСОБА_1 йому допомагають. Розписку про отримання авансу ОСОБА_2 складав також при ньому і передав її ОСОБА_1 Але договір позички приміщення бару «Колиба» ОСОБА_2 уклав саме з ним, оскільки він оформлений як підприємець. При досягненні домовленості про покупку бару з ОСОБА_2 останній вимагав сплату авансу в розмірі 25 000 доларів США , а всього вони домовились придбати бар за 60 000 доларів США. ОСОБА_1 сплатила 50 000 грн., а потім ОСОБА_2 повідомив їм, що приміщення бару перебуває під арештом у виконавчий службі і треба оплатити його борг в сумі 242 500 грн. в рахунок авансу за продаж бару «Колиба». ОСОБА_1 перерахувала вказану суму грошей на вимогу ОСОБА_2 на рахунок ВДВС в рахунок авансового платежу, так як була зацікавлена в придбанні бару «Колиба». Але ОСОБА_2 документів на приміщення бару і на земельну ділянку так і не виготовив, а замість цього став вимагати сплатити ще 2000 грн. в рахунок авансу. Коли ОСОБА_1 відмовилась надавати гроші, поки він не покаже документи на майно, між ними почались суперечки. Вони також сплатили борги ОСОБА_2 за комунальні послуги, штрафні санкції, оскільки їм необхідно було користуватись баром, але той гроші їм не повернув, розписку не написав. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, надав суду письмові заперечення, мотивовані тим, що ОСОБА_1 не є належним позивачем за позовними вимогами про стягнення 50 000 грн. авансу за розпискою, а він не є належним відповідачем за позовними вимогами про стягнення грошових коштів в сумі 242 500 грн., оскільки між ним та ОСОБА_1 ніколи не існувало ніяких зобовязань та усних домовленостей, розписка була надана ним не ОСОБА_1П, а іншій особі, з якою у нього немає спору. Також, ним за письмовим договором від 03.06.2015 року передано ОСОБА_1 у безоплатне тимчасове користування приміщення бару «Колиба», яким остання користується до цього часу. Що стосується грошових коштів в сумі 242 500 грн., сплачених ОСОБА_1 по виконавчому листу від імені боржника ОСОБА_4 на користь стягувача ПАТ ОСОБА_6 «Форум», то на думку відповідача, вказані позовні вимоги ОСОБА_1 повинна заявити до ОСОБА_4, за якого вона сплатила борг. (а.с.79).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечував, що в квітні 2015 року досяг домовленості з родиною ОСОБА_1 ОСОБА_3 про їм продаж бару «Колиба» за 60 000 доларів США з внесенням авансу у розмірі 25 000 доларів США, але гроші в рахунок авансу в розмірі 50 000 грн. він отримав саме від ОСОБА_3, розписку написав йому, а не ОСОБА_1, а тому, на його думку, ОСОБА_1 не має права вимагати від нього повернення їй 50 000 грн. Також він передав ОСОБА_3 документи на бар копію технічного паспорту та договору дарування. Він дозволив вказаній родині користуватись баром, уклавши з ОСОБА_3 договір позички, так як їх вигнали з бару «Орхідея», де вони вели бізнес, але сплатити повністю аванс в розмірі 25 000 доларів США вони не змогли за відсутністю коштів. Оскільки йому потрібно було погасити борг перед Банком, а грошей у родини ОСОБА_1 не було, він допоміг ОСОБА_1 отримати кошти, які їй заборгував районний відділ освіти в сумі 242 500 грн. Гроші надійшли на картковий рахунок ОСОБА_1, а вона перерахувала їх на рахунок ВДВС на погашення його боргу перед Банком. Але вказаних коштів не вистачило, щоб повністю погасити його борг, він отримав залишок коштів з інших джерел. Виконавче провадження було закінчено і майно, в тому числі приміщення бару «Колиба», було звільнено з під арешту. На його думку, бар «Колиба» ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбавати не збирались, а відтягували виплату авансу, щоб безкоштовно користуватись його майном, також вони чинили йому перешкоди у виготовленні документів на майно, звернувшись до суду з позовом про скасування рішення міської ради про виділення йому землі під приміщення бару, а також повідомили ОСОБА_6, який знов подав до нього позов до суду, що він намагається продати бар, внаслідок чого майно знов було арештовано судом на вимогу Банку. Крім того, за час безкоштовного користування приміщенням бару, вказана родина зіпсувала приміщення бару та майно, яке в ньому знаходилось, чим спричинило йому шкоду . Вважає, що гроші в сумі 242 500 грн. вони йому в руки не давали, а самі пішли та сплатили на рахунок ВДВС , а тому він цих грошей їм не винен. Просить в позові відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представників, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що в квітні місяці 2015 року позивач ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 в усному порядку домовилися з відповідачем ОСОБА_2 про продаж їм частини належного відповідачу на праві власності нерухомого майна Малого приватного підприємства «Газовик», а саме бару «Колиба», що розташований за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, м.Роздільна, вул..Європейська, 75, за 60 000 доларів США з внесенням авансу у розмірі 25 000 доларів США.

03.04.2015р. ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 частину обумовленого сторонами авансу за продаж бару «Колиба» в розмірі 50 000 гривень, що підтверджується розпискою, написаною ОСОБА_2 (а.с.8). Оригінал розписки знаходиться у позивача ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 згідно домовленості зобовязався підготувати необхідні документи для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу.

03.06.2015р. на прохання ОСОБА_2 з метою виконання ним боргових зобовязань за виконавчим листом №2-683/2010, виданим Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 636561,17 грн. на користь ПАТ «Банк Форум» та, відповідно, зняття арешту з нерухомого майна Малого приватного підприємства «Газовик», ОСОБА_1 в якості частини обумовленого сторонами авансу зі свого банківського рахунку на рахунок ВДВС Роздільнянського МРУЮ Одеської області перерахувала 242 500 грн. з призначенням платежу оплата по виконавчому листу №2-683/2010 від 12.10.2010 по стягненню солідарно з ОСОБА_4 грошових коштів на користь ПАТ ОСОБА_6 «Форум», платник ОСОБА_4 (а.с.9,141, 144,145,153,249).

В той же день 03.06.2015р. між зятем ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір позички нежитлового приміщення - частини нерухомого майна Малого приватного підприємства «Газовик» бару «Колиба», що розташований за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, м.Роздільна, вул..Європейська, 75, і родина ОСОБА_1 почала користуватись даним приміщенням.

Таким чином, загалом ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 в якості авансу за продаж останнім частини нерухомого майна Малого приватного підприємства «Газовик» бару «Колиба», що розташований за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, м.Роздільна, вул..Європейська, 75, суму 292 500 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області від 05.06.2015р. закінчено виконавче провадження №44082241 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-683/2010, виданого 12.10.2010 Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 636561,17 грн. на користь ПАТ «Банк Форум» та припинено чинність арешту майна боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.146).

В подальшому стосунки між сторонами погіршилися, укладення договору купівлі-продажу бару «Колиба» в обговорений строк - до 01.07.2016р. не відбулося.

04.07.2017р. ОСОБА_3 звільнив приміщення бару «Колиба» за актом прийому-передачі (а.с.203)

На вимогу позивача ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 аванс не повернув, що змусило позивача спочатку звернутись з заявою до правоохоронних органів, а потім до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України обовязок доказування і подання доказів покладений на сторони по справ. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 доведений належними та допустимими письмовими доказами факт передачі нею грошей у загальній сумі 292 500 гривень відповідачу ОСОБА_2 в якості авансу в рахунок укладення між ними в майбутньому договору купівлі-продажу бару «Колиба».

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Оскільки договору купівлі-продажу нерухомого майна, який би за своєю формою та змістом відповідав би вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені ОСОБА_1 грошові кошти є авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавались.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача ОСОБА_2 стосовно того, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем, а він неналежним відповідачем з наступних підстав.

Дійсно, в наданій ОСОБА_2 03.04.2015р. розписці про отримання авансу в розмірі 50 000 грн. за продаж бару «Колиба» не вказано особу, якій надано цю розписку. Але про те, що гроші в сумі 50 000 грн. належали ОСОБА_1 і саме вона надала їх ОСОБА_2, стверджують позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3, який був присутній при передачі грошей в приміщенні бару «Орхідея» в м.Роздільна, а також сам відповідач ОСОБА_2 в своїх поясненнях слідчому СВ Роздільнянського РВ ГУНП в Одеській області від 16.02.2016 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 08.02.2016р. за заявою ОСОБА_1 по факту вчинених відносно неї шахрайських дій (а.с.4, 12). Крім того, оригінал розписки зберігається саме у ОСОБА_1, а не у будь-якої іншої особи, і перемови стосовно продажу бару «Колиба» ОСОБА_2 вів саме з родиною ОСОБА_1 Доказів того, що він домовився з будь-якою іншою особою про продаж їй бару колиба та отримав від такої особи гроші в сумі 50 000 грн. ОСОБА_2 суду не надав. Що стосується суми 242500 грн., яку ОСОБА_1 перерахувала зі свого банківського рахунку на рахунок ВДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області, то вказана сума також фактично передавалась ОСОБА_2 в якості авансового платежу за продаж в майбутньому бару «Колиба», але на прохання самого ОСОБА_2 була перерахована ОСОБА_1 на погашення його та солідарного боржника поручителя ОСОБА_4, який є родичем ОСОБА_2, заборгованості за кредитним договором перед ПАТ «Банк Форум» і, як наслідок, зняття арешту з належного їм нерухомого майна. Вказаний факт не заперечував в судовому засіданні і відповідач ОСОБА_2 Такі ж самі пояснення він надавав і слідчому 16.02.2016р., підтвердивши, що на той момент він отримав від ОСОБА_1 гроші в сумі 13 000 доларів США, з яких 50 000 грн. готівкою і 242 500 грн. безготівковим перерахуванням (а.с.12). ОСОБА_1 або члени її родини сторонами кредитного договору не були і до вказаного виконавчого провадження ніякого відношення не мають. Таким чином, дійсною природою перерахованих ОСОБА_1 від імені боржника ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 242 500 грн. є передача авансу ОСОБА_2 в рахунок укладення в майбутньому договору купівлі-продажу бару «Колиба», тому вказані грошові кошти підлягають поверненню позивачу саме відповідачем ОСОБА_2, а не ОСОБА_4, як наполягає ОСОБА_2

В судовому засіданні співвідповідач за уточненим позовом ОСОБА_4 пояснив, що взагалі не цікавився ходом виконавчого провадження, оскільки вказаного кредиту в Банку не отримував, цим питанням займався його зять ОСОБА_2 ОСОБА_1 та її зятя ОСОБА_3 він не знає, ніяких коштів він от них не отримував, ніяких договорів з ними не укладав, і, тим більш, не просив їх перераховувати кошти у виконавчу службу від свого імені, оскільки не збирався погашати заборгованість перед Банком.

Що стосується доводів відповідача ОСОБА_2, що позивач ОСОБА_1 та члени її родини на протязі двох років безкоштовно користувалися приміщеннями бару «Колиба» та зіпсували їх, чим спричинила шкоду ОСОБА_2, то дані обставини не є предметом спору за даним позовом і до правовідносин, що виникли з повернення авансу, відношення не мають.

Таким чином, заявлені ОСОБА_1 вимоги про стягнення авансу в сумі 292 500 грн. підлягають задоволенню.

В порядку ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України слід стягнути судові втрати у розмірі 2 925 грн. , так як позивач є інвалідом другої справи та звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,88,209,212,214-215,217,218 ЦПК України, ст.570 ч.2 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 292 500 (двісті девяносто дві тисячі пятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 2 925 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Бобровська