Справа № 138/632/17
Провадження №:2/138/400/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2017 м. Могилів - Подільський

Могилів Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Жикевич Т.Б.,

за участю: секретаря Цибульської Т.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Могилеві - Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сторони спору мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх дитини в твердій грошовій сумі 400,00 грн., на підставі заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 жовтня 2013 року. Такий розмір стягуваних аліментів на час подачі позову є замалим для дитини, так як вона подорослішала, в звязку з чим вона потребує більших витрат на навчання та розвиток. Також змінилась суттєво економічна ситуація в державі. Матеріальний стан позивача, відносно 2012 року, значно погіршився. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак працює по найму у приватних осіб та отримує дохід.

Враховуючи зазначені обставини позивач просить змінити розмір стягуваних аліментів, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі по 1000,00 грн., щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив суду, зокрема, що він сплачує аліменти згідно рішення суду раз на рік, і більше в нього немає коштів. Він офіційно не працевлаштований та не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Має середню освіту. Вирощує худобу з братом та працює по найму від чого отримує дохід. Проживає в житлі, яке належить його матері, яка проживає та працює в Італії. Інших утриманців він не має. Брав участь в антитерористичній операції на території України і на даний час має проблеми зі здоровям.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін спору та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи таке.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сторони спору перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 листопада 2013 року було розірвано (а.с.4).

Батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження, серії 1-АМ № 228604 (а. с. 3).

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.06.2013 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 400,00 гривень щомісяця, починаючи з 27.05.2013 (а.с.5).

При вирішенні спору суд зважає на те, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих суду доказів, згідно ст. 10,11 ЦПК України суд зважає на те, що з часу постановлення рішення про стягнення аліментів з відповідача минуло майже чотири роки.

Загальновідомим є той факт, що з часу проведення АТО, економічний стан в країні є досить складним, що вплинуло на збільшення вартості товарів та послуг, в тому числі забезпечення, розвитку та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Суд, зважаючи на положення вказаної норми, вважає, що обставина суттєвої зміни економічної ситуації в Україні є загальновідомою, а тому вона доказування не потребує.

Не зважаючи на те, що відповідач позов не визнав він не заперечував факт того, що матеріальне становище дитини значно змінилось, оскільки для нормального розвитку, в тому числі фізичного і психологічного та виховання дитини така сума аліментів, як 400,00 грн. є недостатньою. Його заперечення ґрунтувались на тому, що у нього немає більше коштів і, саме тому він раз на рік переказує гроші для утримання дитини.

Вказуючи на погіршення свого стану здоровя відповідач пояснив, що у нього немає жодних груп інвалідностей та він не перебуває на диспансерних обліках в закладах охорони здоровя чи у лікарів, він не реалізував свого права на надання суду відповідних доказів не зважаючи на відповідні розяснення суду.

Одночасно він пояснив суду, що він має середню освіту та вирощує домашню худобу від реалізації якої має прибуток. Також те, що він працює по найму. Розмір свого доходу суду не повідомив.

З пояснень відповідача слідує, що він проживає в житлі, яке належить його матері, яка проживає та працює в Італії.

Як було встановлено з пояснень самого ж відповідача він досі офіційно не працевлаштований. Дана обставина зумовлює необхідність стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Також суд враховує те, що відповідач не одружений і інших утриманців крім даної дочки немає.

При вирішенні спору суд також бере до уваги те, що частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні.

Враховуючи зазначені вище обставини справи, зокрема, те, що матеріальний стан дитини змінився в порівняні з 2013 роком суд, зважаючи на положення вказаних вище норм, приходить до переконання про наявність підстав для зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення суду, з 400,00 грн. на тверду грошову суму 700,00 грн.

Такий висновок суду ґрунтується також на тому, що статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» гарантовано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України та ст. 27 Конвенції про права дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобовязанні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України.

Вказаний вище розмір аліментів суд вважає мінімально необхідним для можливості забезпечення 4 річної дочки, якій в жовтні 2017 має виповнитись уже 5 років.

Під забезпеченням малолітньої чи неповнолітньої дитини слід розуміти, зокрема, надання дитині харчування, проживання, промислового забезпечення, забезпечення навчального процесу, нормального розвитку, в тому числі соціального, культурного, духовного та фізичного.

Відповідно до положень ст. 88 УПК України, зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при пред'явленні даного позову до суду такі витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та керуючись ст. 141,155,180,181,184,192 СК України, ст. 10,11,58-61,88, 208,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2013 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень 00 копійок, щомісячно, з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору в розміру 640 (шістсот сорок) гривень на користь Державної судової адміністрації України.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.Б.Жикевич