АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/6267/16-ц
Провадження № 22-ц-/790/4892/17 Головуючий І інстанції: Березовська І.В.
Категорія: договірні Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І

за участю секретаря - Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 14323,53 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 06.07.2006 року між ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № НАЕ4RK09690108, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 4217,80 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на суму залишку заборгованості. Внаслідок порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору, станом на 14.07.2016 року виникла заборгованість у розмірі 14323,03 гривень.

В судове засідання представник позивача не з'явився.

Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити в задоволенні за сплином позовної давності.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк» просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що кредит відповідачем не повернуто, тому є всі підстави для стягнення заборгованості.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що 06.07.2006 року ОСОБА_1 отримав у ПАТ КБ «Приват Банк» кредит у розмірі 4217,80 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ «Приват Банк», заборгованість ОСОБА_1 станом на 14.07.2016 року складає 14323, 03 гривень, з яких: 543,57 гривень - заборгованість за кредитом; 5062,53 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8716,93 гривень - заборгованість за пенею.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, отримавши кошти за кредитним договором, не повернув їх в обумовлений договором строк, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо пропуску позивачем позовної давності при зверненні до суду, виходячи з наступного.

Позичальник отримав кошти у ПАТ КБ «Приват Банк» у розмірі 4217,80 гривень 06.07.2007 року. Остання сплата коштів на виконання умов договору була здійснена особисто ОСОБА_1 03.04.2007 року. Крім того у зв'язку із неможливістю виконання умов договору по сплаті заборгованості ОСОБА_1 в рахунок виконання умов зобов'язання передано предмет застави - камеру та систему кінотеатру. Кошти були зараховані на рахунок відповідача 03.12.2007 року ( а.с.4 - 5 ).

Таким чином, позивач знав про порушення свого права в частині заборгованості по тілу кредиту та іншим виплатам, проте позов пред'явив лише 22.08.2016 року, тобто з пропуском позовної давності. Під час розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідача заявила клопотання про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Посилання представника банку в судовому засіданні апеляційної інстанції на те, що позовна давність у вказаних правовідносинах була перервана 13.12.2013 року шляхом проведення банком договірного списання коштів в сумі 8,50 грн. з особистого рахунку відповідача, судовою колегією не приймаються.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України у справі № 6-1457цс16 від 16.11.2016 року.

Проте, дії, які свідчать про переривання позовної давності мають бути вчинені тільки в межах позовної давності.

Кошти в сумі 8,50 грн. були зараховані 13.12.2013 року, тобто поза межами позовної давності.

З огляду на викладене, рішення суду є законними та обґрунтованим, підстав для скасування чи зміни рішення судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів, повно та всебічно досліджених судом першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Питання про судові витрати судова колегія вирішує відповідно до вимог ст.ст. 82, 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді