Провадження № 4-с/522/10/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Ільченко Н.А.,

при секретарі Довгань Ж.А..,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, зацікавлена особа: ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», -

ВСТАНОВИВ:

21.09.15р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, згідно якої вимагає визнати бездіяльність державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОСОБА_2 щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» неправомірною, та зобовязати державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОСОБА_2 закінчити виконавче провадження ВП40613464 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у звязку з повним виконанням боржником грошових зобовязань.

16.11.2015 року ОСОБА_1 подав до суду уточнену скаргу, згідно якої вимагає визнати бездіяльність державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОСОБА_2 щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» неправомірною, та зобовязати державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОСОБА_2, або іншого державного виконавця Першого Приморського ВДВС, в провадженні якого буде знаходитися ВП 40613464 на момент виконання ухвали суду, закінчити виконавче провадження ВП 40613464 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПВТ «Банк «Фінанси та кредит» в звязку з повним виконанням боржником грошових зобовязань перед стягувачем.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 13.06.2016 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, яку скасовано ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.12.2016 року.

27.02.2017 року ОСОБА_1 подав уточнену скаргу, згідно якої просить визнати бездіяльність державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОСОБА_2 щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у виконавчому провадженні ВП40613464 неправомірною, та виключити відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1, з Єдиного реєстру боржників.

В скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що в провадженні державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП 40613464, яке розпочато на підставі виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси 30.05.11р. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» грошових коштів. Він в повному обсязі виконав свої зобовязання перед ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», тому банк звернувся до приватного нотаріуса, який посвідчував договір іпотеки. Приватний нотаріус ОСОБА_3 18.04.2012 року зробила відповідний напис на іпотечному договорі про повне виконання зобовязань ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 09.09.15р. звернувся до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з клопотанням про закриття виконавчого провадження, але відповіді на своє клопотання так і не отримав, а лише 12.04.2016 року старшим державним виконавцем Приморського ВДВС Одеського МУЮ прийнята постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, яка надійшла на адресу ОСОБА_1 в липні 2016 року. Сьаном на 2017 рік виконавчі документи на примусове виконання повторно не надходили.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1, в якій також зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Ця заява приєднана судом до матеріалів справи.

Державний виконавець Білик Р.В. в судове засідання не зявився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить розписка про отримання судової повістки.

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно вимог ст.4 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24.03.1998 року державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження від 21.04.1999 р. державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно статті 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше пятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока пяти днів.

Судом установлено, що на підставі виконавчого листа № 2-10013/13, виданого 30.05.2011р. Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1889150,88грн. на користь стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 16.10.2013 року Державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № ВП № 40613464.

18.04.2012 року до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 звернувся представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_5 з заявою, в якої зазначив, що він підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі і цим припинив дію основного зобовязання та іпотечного договору, а тому представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» надає згоду на зняття заборони з квартири номер 60 в будинку 23 по вулиці Армійській в м. Одесі та надає згоду на виключення запису з Державного реєстру іпотек вищевказаної квартири.

Крім того, приватний нотаріус ОСОБА_3 перевірила повноваження представника ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та 18.04.2012 року в звязку з припиненням іпотечного договору на підставі повного виконання зобовязань ОСОБА_1 та на підставі листа ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» від 18.04.12р. зняла заборону відчуження нерухомого майна, квартири 60 в будинку по вул. Армійській в м. Одесі.

09.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця з клопотанням про закінчення виконавчого провадження у звязку з тим, що він повністю виконав свої зобовязання перед банком, але відповіді на своє клопотання так і не отримав.

12.04.2016 року старшим державним виконавцем Приморського ВДІС Одеського МУЮ прийнята постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини першої ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про закриття виконавчого провадження 09.09.2015 року, а державним виконавцем Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ лише 12.04.2016 року було прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, тому суд вважає, що державним виконавцем було порушено строки розгляду клопотання ОСОБА_6.

Таким чином, скарга ОСОБА_6 в частині визнання бездіяльності державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОСОБА_2 щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у виконавчому провадженні ВП40613464 неправомірною, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Оскільки 12.04.2017 року старшим державним виконавцем Приморського ВДВС Одеського МУЮ прийнята постанова про повернення виконавчого документу на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а тому, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 в частині виключення відомостей про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1, з Єдиного реєстру боржників, задоволенню не підлягає.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 386-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, зацікавлена особа: ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОСОБА_2 щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у виконавчому провадженні ВП40613464 неправомірною.

У задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.А.Ільченко