Справа № 310/4436/17
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2017 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Бердянська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої 04 серпня 2009 року її бабусі ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04 серпня 2009 року померла її бабуся ОСОБА_5. За життя остання склала заповіт на імя своїх онуків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 До спадщини, яка відкрилась після смерті бабусі увійшла однокімнатна квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 мешкав в м. Бердянську і після смерті бабусі почав користуватися зазначеною квартирою, в якій проживав зі співмешканкою. 04.09.2009 р. він звернувся до Бердянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Вказує, що оскільки вона мешкала в Дніпропетровській області і у неї була робота із шестиденним робочим графіком, вона 15.01.2010 року звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_7, яка належним чином завірила її заяву про прийняття спадщини за заповітом. 27.01.2010 року вона надіслала зазначену вище заяву своєму брату ОСОБА_6, для того, щоб він передав її нотаріусу.

Таким чином вона вважала, що виконала всі обовязки спадкоємця і належним чином прийняла спадщину і в подальшому збиралась отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Однак, в подальшому зясувалось, що ОСОБА_6 не передав її заяву нотаріусу, у звязку з чим вона пропустила строк для прийняття спадщини, про що дізналася лише після смерті ОСОБА_6, який загинув 03.08.2016 року.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 просив позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні просили в задоволенні позову відмовити. Зазначили, що 04.08.2009 року померла ОСОБА_5 Після її смерті у встановлений законом строк до Бердянської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини, а ОСОБА_4 пропустила цей строк. Таким чином, ОСОБА_6 прийняв спадщину, але свідоцтво про право на спадщину не отримав і 03.08.2016 р. трагічно загинув. ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 і 11.08.2016 року він звернувся до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. ОСОБА_4, дізнавшись про те, що він звернувся до нотаріуса, подала позов до суду про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Вказують, що ОСОБА_4 була обізнана про смерть ОСОБА_5 та про заповіт, не мала істотних труднощів для подання саме до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а сама заява, надана ОСОБА_4 не була направлена до Бердянської державної нотаріальної контори.

Заслухавши учасників удового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, право власності на квартиру №87 по вул. Горького в м. Бердянську Запорізької області зареєстровано за ОСОБА_5

11.12.1992 р. ОСОБА_5 склала нотаріально посвідчений заповіт, відповідно до якого заповіла належну їй квартиру ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у рівних частинах кожному.

04.08.2009 р. ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №148911.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , що беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень.

З наданої позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті 04.08.2009 р. ОСОБА_5, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, ОСОБА_9 15.01.2010 р., вбачається, що дана заява була адресована до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області, проте адресату не направлялась, що не заперечується сторонами у справі.

Отже причини, на які посилається позивач, не були повязані з обєктивними, непереборними та істотними труднощами на вчинення дій для прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57 61, 212 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко