Справа №583/664/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1405/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5

про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання, -

в с т а н о в и л а :

28 березня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вищезазначеним позовом і свої вимоги мотивувала тим, що з 07 серпня 1993 року по 25 вересня 2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач у справі. До досягнення донькою повноліття відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на її утримання. 25 березня 2017 року доньці виповнилося вісімнадцять років, тому стягнення аліментів з відповідача припинилося. З 01 вересня 2016 року донька навчається за контрактом на І курсі денної форми навчання архітектурного факультету Полтавського національного технічного університету. На даний час донька потребує матеріальної допомоги, оскільки необхідно оплачувати за навчання, комунальні послуги, проживання, користування інтернетресурсом, послуги мобільного звязку, проїзд на автобусі, витрати на непродовольчі товари, одяг, взуття, засоби особистої гігієни, продукти харчування. Позивач одна не в змозі забезпечити потреби дочки, а вона позбавлена змоги працювати та утримувати себе, оскільки навчається на денній формі навчання. Відповідач працює, отримує заробітну плату, має можливість надавати матеріальну допомогу дочці. Інших неповнолітніх дітей, які потребують обовязкового утримання з боку відповідача не має. Тому просила суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на свою користь на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до виповнення їй двадцяти трьох років, тобто до 25.03.2022 року. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 27 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) до закінчення нею навчання у Полтавському національному технічному університеті імені ОСОБА_6, але не більше ніж досягнення дитиною двадцяти трьох років до 25.03.2022 року, почато стягування з 28.03.2017 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць з 28.03.2017 року по 28.04.2017 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави витрати по судовому збору у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що позивач працює, отримує заробітну плату, яка всередньому складає 8119,60 грн. в місяць. Також позивач має власний будинок, присадибну ділянку. Вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту надання саме нею матеріальної допомоги на утримання доньки, а також не довела, що він має можливість надавати таку допомогу. Вважає, що судом при визначенні розміру стягуваних аліментів не враховано відсутність у його сімї власного житла і тому вони змушені винаймати житло та нести додаткові витрати на його оренду. Також на його утриманні перебуває дружина, яка за станом здоровя не має можливості працевлаштуватися. Також, оскільки його дружина не працює та не отримує будь-якої матеріальної допомоги, тому він вимушений нести витрати і на утримання дітей дружини від першого шлюбу. Вважає, що позивачкою надані неналежні докази у справі, а саме довідка з місця проживання. Факт проживання дочки ОСОБА_5 разом з позивачем залишився не зясованим, а тому вона немає права на звернення з таким позовом до суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апелянта та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу позивача та представника 3-ї особи, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, 07 серпня 1993 року позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 уклали шлюб. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

16.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 156 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 5).

З паспортів громадянина України, довідок, виданих виконавчим комітетом Охтирської міської ради від 28.03.2017 року, від 19.06.2017 року вбачається, що позивачка та її донька ОСОБА_5 зареєстровані і проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3, з 19.09.2002 року (а.с. 3, 12, 45, 104, 105).

Позивачка ОСОБА_4 працює в Охтирському УБР ПАТ «Укрнафта» і за період з 01.09.2016 року по 01.03.2017 року загальний розмір отриманої нею заробітної плати склав 46250 грн.83 коп. і її середній заробіток, з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, за зазначений період складає 7708 грн.47коп. (а.с. 13).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.09.2007 року на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця, до досягнення повноліття дитиною, починаючи стягнення з 04.09.2007 року (а.с.7- 8).

З довідки від 16.03.2017 року № 070953 вбачається, що ОСОБА_5 є студентом 1 курсу архітектурного факультету Полтавського національного технічного університету ім. Юрія Кондратюка (наказ № 229 від 04.08.2016 року), денна форма навчання, термін навчання з 01.09.2016 року до 30.06.2020 року (а.с. 11).

Між позивачем та Полтавським національним технічним університетом ім. Ю.Кондратюка укладено договір № 07.03-16 від 10.08.2016 року про надання освітніх послуг для ОСОБА_5 Згідно п. 5 зазначеного договору загальна вартість освітньої послуги на весь строк навчання становить 60000,00 грн., з внесенням щосеместрово 7500,00 грн. не пізніше 15 серпня та 15 січня (а.с.106).

З наданих позивачкою платіжних документів з установи банку вбачається, що позивачкою здійснено оплату витрат за навчання доньки в університеті, семінари з іноземної мови, тощо (а.с. 47-51).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, ОСОБА_5 у 2016 році доходу не мала (а.с.41- 42).

З довідки від 05.04.2017 року № 64, виданої виконавчим комітетом Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, з 25.08.2009 року по теперішній час, але фактично не проживає (а.с. 18).

Відповідач ОСОБА_3 з 17.06.2011 року працює у ТОВ «МЗ «Дніпросталь» адміністратором бази даних Відділу автоматизації підприємства Служби головного електрика (а.с.101).

17.03.2017 року відповідач ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №361606 (а.с. 76).

Дружина відповідача - ОСОБА_7 урегулювала взаємовідносини з колишнім чоловіком ОСОБА_8 щодо обовязку з утримання спільних дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6 шляхом укладення договору від 18.09.2015 року, за умовами якого з метою припинення обовязку сплати аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_8 передав у їх власність в рівних частинах квартиру № 75 по проспекту Василя Стуса (Комсомольському), 18, в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, площею 41.8 кв.м, житловою площею 26,7 кв.м. (а.с. 70-72). В той же час зі слів відповідача та його представника дана квартира не придатна для проживання.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року ОСОБА_3 отримував дохід у середньому щомісяця по 13796,00 грн. (а.с. 41).

З інформаційної довідки від 21.06.2017 року вбачається, що відповідач має у власності земельну ділянку площею 1.5 га для ведення особистого селянського господарства на території Бакирівської сільської ради Охтирського району.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач та його дружина ОСОБА_7 житла на праві власності не мають, а тому винаймають житло на підставі договорів оренди.

З повідомлень управління соціального захисту населення Охтирської міської ради від 28.04.2017 року № 2787, Охтирської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 05.05.2017 року вбачається, що позивач, відповідач та їх донька ОСОБА_8 на обліку в управлінні соціального захисту населення не перебувають, соціальних допомоги не отримують; на податковому обліку в Охтирській ОДПІ, як фізичні особи-підприємці, станом на 03.05.2017 року не перебувають (а.с.39, 40).

З довідок, виданих Камянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 26.05.2017 року та Камянським міським центром зайнятості від 22.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_7 не перебуває на обліках в указаних державних установах. В Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня інформація про доходи ОСОБА_7

Також з матеріалів справи вбачається, що дружина ОСОБА_3 ОСОБА_7 має незадовільний стан здоровя, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого №3919, рахунком взяття аналізу, накладною на отримання ліків (а.с. 124, 126 ,134-156).

Статтею 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст.ст. 182, 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і , у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, з умовами, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4, оскільки повнолітня донька сторін продовжує навчання у вищому навчальному закладі та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач працевлаштований та може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання. Також суд врахував матеріальне становище відповідача та наявність на його утриманні дружини ОСОБА_7, яка на даний час не працює та має ряд захворювань. В той же час, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дружина відповідача за станом здоровя є непрацездатною останнім надано не було.

Доказів про наявність на утриманні у відповідача непрацездатних членів сім'ї, інших дітей, яких за законом він має утримувати, матеріали справи також не містять.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про безпідставність вимог позивача, у звязку з тим, що донька не проживає разом з позивачем у справі, оскільки є студенткою денної форми навчання і мешкає у м.Полтава. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що постійним місцем проживання доньки сторін є місце проживання позивача у справі, донька тимчасово виїхала проживати за місцем навчання, а тому позивач змушена нести додаткові витрати на оренду житла, її харчування, проїзд тощо. Таким чином, судом встановлено, що саме позивач утримує доньку і надає їй матеріальну допомогу. Відповідач такої допомоги своїй повнолітній донці не надає. Виходячи з цього, відповідно до вимог передбачених ч.3 ст.199 СК України позивач має право на звернення з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на період її навчання. Доказів на спростування цих доводів позивача відповідачем надано не було.

Доводи апелянта про процесуальні порушення допущені місцевим судом при притягненні до участі у справі в якості 3-ї особи повнолітньої доньки сторін ОСОБА_5 не тягнуть за собою скасування рішення суду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, місцевий суд врахував усі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, отже доводи апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу апеляційного суду, тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -