Справа № 441/1691/16 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 22-ц/783/2093/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Копняк С.М.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 02 грудня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, Підгайчиківська сільська рада Золочівського району Львівської області, Золочівська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и л а:

02.12.2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, посвідчений 15.05.2002 року посадовими особами Підгайчиківської сільської ради Золочівського району Львівської області.

Разом із позовною заявою ОСОБА_5 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила: накласти арешт на будинок та земельну ділянку на АДРЕСА_1 та на дві земельні ділянки для ведення товарного сільського господарства площами 0.9162 га, 0.4652 га, що розташовані на території Підгайчиківської сільської ради Золочівського району Львівської області, оформлених на ОСОБА_6; заборонити Підгайчиківській сільській раді та Золочівській державній нотаріальній конторі вчиняти дії щодо оформлення будь-яких документів на вказане вище нерухоме майно, які стосуються переходу права володіння, користування та розпорядження ОСОБА_2 цим майном, заборонити їм приймати платежі або передавати майно ОСОБА_2 чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, пов'язані з вказаним позовом.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову в даній справі позивач посилалась на те, що відповідач ОСОБА_2, претендуючи на спадщину, вчиняє дії, які свідчать, на її думку, про його наміри продати спадкове нерухоме майно, що може утруднити виконання рішення суду в даній справі.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 02.12.2016 року, з урахуванням виправлених у ній описок ухвалою цього суду від 22.12.2016 року, заяву ОСОБА_5 задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок та земельну ділянку площею 0.85 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, розташовані на АДРЕСА_1, а також на земельні ділянки для ведення товарного сільського господарства площами 0.9162 га (кадастровий номер ділянки НОМЕР_1) та 0.4652 га (кадастровий номер ділянки НОМЕР_2), що розташовані на території Підгайчиківської сільської ради Золочівського району Львівської області, право власності на які належало ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Заборонено Підгайчиківській сільській раді Золочівського району Львівської області та Золочівській державній нотаріальній конторі вчиняти будь-які дії, пов'язані з оформленням спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шопки Золочівського району Львівської області, а також інші дії, пов'язані із передачею прав володіння, користування чи розпорядження належним на час смерті ОСОБА_6 майном третім особам, до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_2, просить її скасувати, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою. Апелянт зазначає, що заява позивача не відповідає вимогам, передбаченим ст.151 ЦПК України, не містить жодних обґрунтувань відсутності гарантій виконання можливого рішення в даній справі про задоволення позову. Крім того, зазначає, що позовні вимоги позивача є немайнового характеру, а тому правових підстав для накладення арешту на нерухоме майно немає. Апелянт також зазначає, що на даний час він не є власником вказаного нерухомого майна і позивачем не подано жодного доказуна підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Крім того, вважає заявлені до нього позовні вимоги безпідставними.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_5, треті особи Підгайчиківська сільська рада Золочівського району Львівської області та Золочівська державна нотаріальна контора не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.153 ЦПК).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п. 4, 10) роз'яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції наведених вище вимог процесуального закону та роз'яснень Верховного Суду України не врахував і належним чином не перевірив доводів заявника, зокрема, про те, чи існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також не з'ясував відповідність видів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, позовним вимогам, чи є вони співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, в порушення вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява розглянута суддею до відкриття провадження в даній справі, оскільки ухвала про відкриття провадження постановлена лише 26.12.2016 року.

Вказані порушення процесуального закону призвели до неправильного вирішення питання щодо забезпечення позову в даній справі, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 312 ч.1 п.3, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 02 грудня 2016 року скасувати і передати питання про забезпечення позову в даній справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Копняк С.М.