Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1731/17

05 жовтня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої судді: Флоряк Д.В.,

секретаря: Госедло Л.І.,

з уч: представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та адвоката Зварищука В.В.

представника третьої особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області як орган опіки та піклування, про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітної дитини за межі України без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в ході судового розгляду уточнила, до ОСОБА_6 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без дозволу батька.

Свої вимоги мотивує тим, що 25 жовтня 2008 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 у виконкомі Лоївської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №6. У шлюбі у них народився син ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її вихованні та утриманні. Рішенням Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 16.11.2012 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_7 залишено проживати з нею. Незважаючи на те, що після розірвання шлюбу відповідач хоча і частково надає матеріальну допомогу на утримання сина, однак вихованням дитини зовсім не займається уже впродовж п'яти років, не піклується про його здоров'я, про фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує його до самостійного життя і фактично дитина обділена батьківською турботою і увагою. На даний вона є достатньо забезпеченою людиною, так як має постійну роботу, місце проживання в Польщі. Окрім того в травні 2017 року вона зареєструвала шлюб з громадянином Польщі, який має житло, постійну роботу, є підприємцем і дає згоду на те, щоб вона зі своїм неповнолітнім сином могла проживати та перебувати в його будинку на період канікул. Неповнолітній син фактично проживає в с.Лоєва Надвірнянського району разом з її матір'ю, потребує оздоровлення. Вона декілька разів зверталась до відповідача з проханням, щоб він надав нотаріально засвідчену згоду на тимчасовий виїзд дитини за кордон на рік і більше, однак відповідач то згідний надати таку згоду, то ні. Вона має можливість, а саме мінімум тричі на рік відпочивати із дитиною за кордоном та може забезпечувати вивчення сином іноземної мови, ознайомлення з культурою інших народів, що є досить доброю можливістю для дитини розширити його кругозір. Тимчасове проживання в іншій країні дає можливість їй часто брати з собою дитину в Польщу, в тому числі на канікули з метою відпочинку та оздоровлення. Просить позов задоволити та надати дозвіл на тимчасові виїзди неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до республіки Польщі в період з 01.11. 2017 року до 01.11.2019 року в її супроводі без згоди і супроводу батька дитини ОСОБА_6.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 15.09.2017 року залучено по даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору службу у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації як орган опіки та піклування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному об'ємі з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити та надати дозвіл на тимчасові виїзди неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до Польщі у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди і супроводу батька ОСОБА_6, в період з 01.11.2017 року до 01.11.2019 року.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області як органу опіки та піклування, не заперечила проти задоволення позову, зазначивши, що надання дозволу на виїзд за межі України неповнолітньому ОСОБА_7, 2009 року народження, буде відповідати інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчать поштові розписки, про причини неявки чи слухання справи в його відсутність заяви суду не подавав.

Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За згоди представника позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представників третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області як органу опіки та піклування, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно із ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є проїзний документ дитини.

Частиною 2 статті 4 вказаного Закону передбачено, що оформлення проїзного документа дитини для її виїзду за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Проїзний документ дитини видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. У відповідності до п.п. 2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року за № 57 чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред`явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Статтею 7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

На виконання ст.7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україн громадян України» постановою Кабінету Міністрів 31.03.1995 року за № 231 затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Пунктом 17 Правил зазначено, що відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти.

У разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ.

Пунктом 18 Правил зазначено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

В силу дії ч.ч.1 та 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

В судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 2008 року позивачка ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 у виконкомі Лоївської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №6.

У даному шлюбі в сторін народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час є неповнолітнім (а.с.5).

Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2012 року, яке набрало законної сили, даний шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Крім того даним рішенням неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати разом з матір'ю ОСОБА_1 (а. с.12)

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, виданого депутатом Лоївської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 31.08.2017 року, вбачається, що позивачка ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого виховує сама (а.с.9-10)

Відповідач, незважаючи на те, що частоково надає матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, про що не заперечує і позивач, однак не проявляє належної батьківської турботи щодо свого сина уже впродовж п'яти років, не піклується про здоров'я дитини, про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує його до самостійного життя, дитина фактично обділена батьківською турботою і увагою.

На даний час позивачка бажає разом із своїм неповнолітнім сином поїхати за кордон, а саме в республіку Польща, оскільки там вона проживає, працює та одружена з громадянином Польщі і який не заперечує проти того, щоб позивачка з дитиною могли проживати в його будинку (а.с.13-26). Однак не може цього зробити, так як відсутній дозвіл батька на виїзд за кордон неповнолітнього ОСОБА_7.

У відповідності до п.2 Протоколу №4 Міжнародної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1959 р.), ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод людей. Стаття 3 цього ж Протоколу передбачає, що нікого не може бути позбавлено права в'їзду на територію держави, громадянином якої він є.

Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВР №789-XІІ від 27.02.1991 року норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вищезазначені положення Сімейного кодексу України, досліджені в судовому засіданні дані щодо обох батьків, вік дитини, суд вважає, що право дитини на вільне пересування та виїзд за кордон не може бути обмежене, а виїзд дитини за кордон в даному випадку не порушує прав ОСОБА_6, як батька дитини, та вчиняється матір'ю виключно в інтересах сина ОСОБА_7.

Таким чином, є всі правові підстави для надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проїзних документів для виїзду неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, за межі України до республіки Польщі у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, без згоди і супроводу батька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, для навчання і відпочинку у період з 01.11. 2017 року до 01.11.2019 року.

На підставі ст.313 ЦК України, ст.ст.2, 4, 7 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.п.2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року, п.п.18, 19 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджених постановою Кабінету Міністрів № 231 від 31.03.1995 року, ч.ч.1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.209, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Надати дозвіл на тимчасові виїзди для навчання і відпочинку неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, за межі України до республіки Польщі у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, без згоди і супроводу батька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, у період з 01.11. 2017 року до 01.11.2019 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в загальному апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 06.10.2017 року