ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5774/17
провадження № 2/753/4130/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого-судді: ЛЕОНТЮК Л.К.

за участі секретаря: АВДЄЄНКО А.А.

сторін:

представника позивачки ОРГАНЮКА Ю.Ю.

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 21 жовтня 2005року вона з відповідачем ОСОБА_3 по 20.12. 2016 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 20 грудня 2016року Дарницький районний суд м. Києва прийняв рішення, яким стягнув з Відповідача на її користь на утримання їх неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 614,00гривень щомісяця, починаючи з 22.09. 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Спільна дочка з дня розлучення і по сьогоднішній день проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В даний час вона не працює, її батьки допомагають їй матеріально, однак отримуваних коштів не вистачає для утримання спільної дочки, оскільки Відповідач будь яких коштів їй не надає, а від належного виховання дитини ухиляється, будь яким іншим способом їй не допомагає, не зважаючи на розпорядження Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації №23 від 18.01.2017року. Їх спільна донька ОСОБА_5 відвідує ДНЗ №445 з 2016року і їй потрібно оплачувати послуги харчування 27,90грн. в день, також донька часто хворіє і їй потрібно постійно купувати ліки, фактично потрібна сума на ліки харчування та інше у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч гривень 00 коп.), а тому просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь додаткові витрати на дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч гривень 00 коп.).

В судове засідання позивачка ОСОБА_4 не прибула, про те, через загальну канцелярію за вх. № 26290 від 30.05. 2017 року надала письмове клопотання в якому просила розглядати справу за її відсутності та за участю її представника ( а.с.46)

Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник позивачки адвокат Органюк Ю.Ю., який діє за договором -доручення про надання правничої допомоги від 19.10. 2016 року на підставі ордеру серія КВ № 308251 ід 19.12. 2016 року, згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ( а.с. 65-67) позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити у повному обсязі, при цьому надавши письмові заперечення та докази на підтвердження участі у вихованні та матеріальному забезпеченні неповнолітньої доньки . При цьому пояснивши суду, участь батька у повсякденних витратах на доньку може бути бажаною, але виключно при обставинах, коли батьку не будуть чинитися фізичні перешкоди з боку Позивача у спілкуванні з донькою і всі повсякденні витрати будуть погоджуватися Позивачем також і з Відповідачем. Нажаль, такого не відбувається. Так Позивач категорично заперечує в тому, щоб він зустрічався з донькою та вже на протязі майже року чинить йому в цьому фізичні перешкоди. Доказом цьому є власне самі заяви, які Позивач направила до Служби у справах дітей Дарницького району м. Києва в яких вона безпосередньо вказала про те, що не буде дозволяти Відповідачу зустрічатися з донькою. Також, доказом цьому є і неодноразові письмові заяви Відповідача до правоохоронних органів з приводу перешкод у побаченнях з донькою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням письмових заперечень відповідача проти позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Статтею 8 Закону України « Про охорону дитинства » передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст.12 цього Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо ).

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів » № 3 від 15 травня 2006 року увагу судів звернуто на те, що до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами ( розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо ), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони з 21 жовтня 2005року вона з відповідачем ОСОБА_3 по 20.12. 2016 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

20 грудня 2016року Дарницький районний суд м. Києва прийняв рішення, яким стягнув з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 614,00гривень щомісяця, починаючи з 22.09. 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов"язків щодо дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Посилання позивача на те, що до додаткових витрат та стягнення з відповідача витрат на ліки, водночас доводить свої вимоги надавши до суду копії виписок з амбулаторної картки дитини, в яких вказано про обстеження дитини та встановлення діагнозу «дисфункція жовчного міхура та атопічний дерматит», надавши квитанції (чеки) про купівлю медичних препаратів.

Разом з тим, із фіскальних чеків щодо купівлі медичних препаратів не слідує, що такі препарати були придбані безпосередньо для лікування дитини, так як такі ліки не містяться серед назначених медичних препаратів профільними лікарями та не можуть бути застосовані для лікування вище вказаних хвороб.Так, надані Позивачем квитанції (чеки) підтверджують купівлю таких медичних препаратів як: Цинабсин; Евкабал;Аскоріл;Отри він; Тобрекс; Дуфалак.

Проте, «Цинабсин», відповідно до інструкції, застосовується при лікуванні гострого і хронічного запалення придаткових пазух носа (синусити)

«Евкабал», відповідно до інструкції, застосовується при лікуванні запальних захворювань дихальних шляхів, та являється відхаркувальним засобом для симптоматичного лікування продуктивного кашлю.

«.Аскоріл», відповідно до інструкції, застосовується при лікуванні захворювань дихальних шляхів: при трахеобронхіті, бронхіальній астмі.

«Отривін», відповідно до інструкції, застосовується при лікуванні симптоматичного лікування закладеності носа при застуді.

«Тобрекс»,відповідно до інструкції, застосовується при лікуванні зовнішніх інфекцій ока та прилеглих тканин.

"Дуфалак», відповідно до інструкції, застосовується при лікуванні запору та при необхідності полегшення дефекації (геморой, після операцій на товстому кишечнику), отже такі хвороби не можуть відноситися до хвороб пов'язаних з особливими обставинами відповідно до ч. І ст. 185 СК України так як відносяться до періодичних та повсякденних захворювань, які не мають характеру непередбачених чи важких.

Законодавець, до особливих обставин відносить: несподіване тяжке захворювання для лікування якого необхідні кошти, а саме нещасний випадок, оплата операції, після операційне одужання, оплата поїздки до лікувального закладу. Вони мають бути виключними, непередбачуваними життєвими обставинами.

Відповідно до вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, а також той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Разом з тим, як вбачається із пояснень відповідача він постійно відправляє посилки через «Нову Пошту», в яких пересилає доньці дитячий одяг, взуття, іграшки та інші предмети для розвитку доньки, (все нове, придбане в дитячих магазинах) та вчасно і в повному обсязі сплачує аліменти на утримання доньки, що підтверджується квитанціями та фіскальними чеками, які додані до письмових заперечень відповідача.

А тому, твердження позивачки в позовній заяві, підтримане представником позивачки у судовому засіданні, про те, що «Відповідач будь-яких коштів не надає, а від належного виховання дитини ухиляється, будь-яким іншим способом не допомагає», являються недостовірними.

Також судом не можуть бути взяти до уваги твердження представника позивачки щодо необхідності стягнення з відповідача витрат на харчування дитини у дитячому садку. Такі витрати не є додатковими, що викликані особливими обставинами у відповідності до ч.І ст. 185 СК України та відносяться саме до витрат на утримання дитини, що охоплюються аліментними зобов'язаннями, які відповідач сплачує вчасно та в повному обсязі, відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2016 року.

Водночас інші витрати, підтверджені квитанціями (чеками) де вказано «колготи дитячі» та «Ботинки дитячі», «пазли Карта Світу», «тапочки» є повсякденними витратами по утриманні дитини та не відносяться до додаткових витрат, які були викликані особливими обставинами (ч. І ст. 185 СК України)

Крім того, позивачка надала до суду копію експрес-накладної ТОВ «Нова Пошта» в якій зазначено «одяг А» проте, з неї неможливо встановити, для кого цей одяг, а також дана експрес-накладна не підтверджує сплату коштів за цей одяг.

Квитанція (чек) про оплату квитків, не підтверджує хто і куди ці квитки використав, (рукописний текст на чеку «билеты в цирк» є неналежним доказом)

Квитанції (чеки) в яких вказано «Жіночевзуття Кеди» та «Сапогисеребристые» відносяться до витрат на потреби саме позивачки. навіть не спільної доньки сторін.

Також, суд звертає увагу на той факт, що батьки мають брати однакову участь у додаткових витратах на дитину які пов'язані з особливими обставинами, за згодою відповідача, а тому сума фактично понесених додаткових витрат мала б ділитися порівно.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що витрати, які фактично понесла позивачка не є додатковими які пов'язані з особливими обставинами, а є витратами повсякденними і в цьому разі участь відповідача у їх оплаті не є обов'язковою, оскільки дане питання щодо визначення лікування та його вартості попередньо не було узгоджено з відповідачем, а вирішено позивачем одноособово. Крім того, вказані додаткові витрати не є особливою обставиною щодо розвитку здібностей в розумінні ст. 185 СК України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 статті 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

З огляду на вказані вище вимоги Закону, позивачем мають бути доведені особливі обставини, які спонукали її до додаткових витрат на дитину.

Такими обставинами, на думку суду, можуть бути несподіване захворювання, для лікування якого необхідна значна сума коштів, нещасний випадок, а також необхідність розвитку здібностей дитини, яка їх має, зокрема, до музики, до спорту, тощо.

Саме такі обставини можуть вважатись особливими, їх понесення будь-яким з батьків зумовлює участь іншого в оплаті цих витрат.

Суд вважає, що у витратах, понесених при звичайному способі життя, навіть якщо вони і є додатковими, однак не зумовлені вказаними вище особливими обставинами, участь другого з батьків обов'язковою не є.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав вважати, що витрати, що понесені позивачкою, зумовлені будь-якими особливими обставинами, що кореспондує обов'язок відповідача по оплаті їх частини у відповідності до вимог ст.185 СК України, у зв'язку з чим приймає рішення про відмову у задоволенні позову .

На підставі вищевикладеного та ст. ст. 157, 180, 181, 182, 185, 187, 192 Сімейного кодексу України, Законом України " Про охорону дитинства ", п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » № 3 від 15 травня 2006 року, ст. 18 Конвенції про захист прав дитини і керуючись ст.ст. 3, 10, 57, 60, 88 209, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Повний текст рішення виготовлено 09 вересня 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК