УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту мешкання однією родиною та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить встановити факт її мешкання однією родиною із ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 16.02.2011 року.

Із даної позовної заяви вбачається, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, відповідно до яких до позовної заяви додаються документи, які підтверджують оплату судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно до ст. 4 ч.2 Закону України Про судовий збір, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що складає 640 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що складає 8000 грн.). Ставка судового збору за подачу позовної заяви немайнового характеру встановлюється в розмірі 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму, що складає 640,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивач при подачі даної позовною заяви, яка має одночасно майновий та немайновий характер, не надала квитанції про сплату судового збору за подачу позовної заяви майнового характеру в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 640 грн. та судовий збір за подачу позовної заяви немайнового характеру в розмірі 640 грн.

В матеріалах справи мається клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору до винесення рішення через важке матеріальне становище, однак вважаю його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, але ж суд не вбачає поважних причин для задоволення цього клопотання.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Оскільки при подачі позовної заяви до суду позивачем не сплачений судовий збір, вважаю, що заява відповідно до ч. 5 ст. 119 і ч. 1 ст. 121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху. Позивачу необхідно у визначений строк надати документи про сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту мешкання однією родиною та визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху, надавши позивачу для усунення недоліків строк пять днів з дня отримання ухвали, про що повідомити позивача, надіславши йому копію ухвали та розяснити, що у випадку, якщо вимоги не будуть виконані до зазначеного строку, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1