Справа № 209/1868/17
Провадження № 2/209/1182/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року м. Кам′янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Маслова Д.В.,

за участю секретаря Кулік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 і доньки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей, до досягнення ними повноліття, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2002 року. Від шлюбних відносин вони мають сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 і доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач не виконує свої зобов'язання: щомісячно оплачувати витрати на дітей, часто проживає окремо від них у своєї матері. На даний час вона не може в повній мірі утримувати дітей, оскільки знаходиться в декретній відпустці. Відповідач працює, має щомісячний дохід в розмірі 3,500 гривень, ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає.

Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, збільшивши їх розмір, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 890,00 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 720,00 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, збільшені позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

При вирішенні справи, суд враховує те, що кожна сторона має право розпоряджатись своїми процесуальними правами на власний розсуд, в тому числі і в частині визнання позову.

При цьому, ч.1 ст.174 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Частиною 4 ст.174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що сторони з 20 грудня 2002 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис за №843 (а.с.17).

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтв про народження дітей, актовий запис за №404 від 01 липня 2003 року (а.с.3) та актовий запис №385 від 08 липня 2017 року відповідно, довідкою ТОВ «ЄРЦ КПІ» №1/20120 від 15.07.2017 року (а.с.23) та визнано сторонами у справі.

Згідно ст.180 СК України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно п.1 ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відповідно до ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Частинами 1, 2 ст.27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Верховною Радою України через прийняття Постанови №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено визнання державою права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи з обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, матеріальний стан батька, відповідач є фізично здоровою, працездатною особою.

При вирішенні питання щодо стягнення суми судового збору за подання відповідного позову, суд виходить із положень ч.3 ст.88 ЦПК України, в якій зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 гривень на користь держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.180, 182, 184 СК України, ст.ст.3, 10, 61, 88, 158, 174, 212- 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості суду невідомі) на користь матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 (інші відомості суду невідомі) на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 890 (вісімсот дев'яносто) гривень 00 копійок, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 13 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, та на утримання малолітньої доньки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 720 (сімсот двадцять) гривень 00 копійок, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 13 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості суду невідомі) на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Маслов