Справа № 727/3243/17
Провадження № 2/727/1017/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Семенка О.В.

при секретарі Гончарук Н.Г.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої здоровю працівника,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої здоровю працівника.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 27 вересня 2014 року вона працювала на виробництві, що займається виготовленням жіночих та чоловічих сумок торгової марки «В.Elite», що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Коростишівська, 8. За даною орендують виробничі приміщення відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5

При працевлаштуванні між позивачкою та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 існувала усна домовленість про подальше офіційне оформлення трудових відносин між ними, але вже після того, як вона буде допущена до виконання своїх професійних обовязків.

З 27 вересня 2014 року її було допущено до роботи на підприємстві та здійснення професійних обовязків, що полягали в пошитті жіночих сумок та склеюванні їх окремих деталей.

Протягом усього періоду роботи вона отримувала зарплатню особисто від ОСОБА_6, сума якої варіювалася від 3500 грн. до 4000 грн. на місяць.

Під час виготовлення жіночих сумок використовували шкіряний замінник та клей невідомого походження, без відповідних індивідуального захисту: респіраторів, рукавичок тощо. Через кілька місяців після початку роботи, а саме в лютому 2015 року, позивачка відчула погіршення свого стану здоровя, що проявлялося у значній слабкості у кінцівках. Також погіршення стану здоровя вона повязує із своєю роботою на підприємстві відповідачів та застосуванні у виробництві токсичного клею невідомого походження. У звязку з погіршенням стану свого здоровя, 20 лютого 2015 року вона була змушена звільнитися з роботи.

Одразу після звільнення 03 березня 2015 року вона звернулася до Чернівецької обласної психіатричної лікарні для проходження медичного огляду, а в подальшому з 03.03.2015 року по 23.03.2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні №3 даного закладу з діагнозом підгостра токсична енцефаломієлополінейропатія (ймовірно внаслідок отруєння не уточненою речовиною з віддаленою нейротоксичністю) з помірним парапарезом ніг, легким дистальним параперезом рук, мозочковою та сенситивною атаксією, астенічним синдромом, що підтверджується висновком експерта №096.

ЇЇ було скеровано на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) для встановлення групи інвалідності та визначення відсотку втрати працездатності.

ОСОБА_7 № 128/2 від 18.06.2015 року їй було присвоєно групу інвалідності 1-Б (першу групу, підгрупа «Б») та діагноз «Хронічна токсична полінейропатія у вигляді тетрапарезу: легко вираженого в кистях, помірно вираженого в ногах і вираженого в тильних згиначах ступні і вираженої сенситивної атаксії». Комісія експертів прийшла до висновку, що вона патологія, що виявлена у неї спричинила стійку втрату працездатності у розмірі 60%., що підтверджується довідко, актом огляду медико-соціальною експертною комісією №094313, виданого Чернівецькою міжрайонною загальною професійною МСЕК №1 та формою індивідуальної реабілітації інваліда №939.

В період з 10 червня 2016 року до 26 лютого 2016 року вона пройшла повторну експертизу в медико-соціальній експертною комісією №241290 та встановлено їй третю групи інвалідності. Також вона знаходилася неодноразово на стаціонарному лікуванні у Кіцманській центральній районній лікарні.

Зазначає, що для лікування втратила та витрачає й досі колосальні кошти, на підтвердження чого надала підтвердження вартості лікування рецепти на придбання ліків, копії чеків та квитанцій.

Без належного лікування та реабілітації вона може залишитися інвалідом на все життя.

Саме тому просить визнати факт перебування у трудових відносинах з відповідачами а також стягнути з відповідачів на її користь майнову шкоду в сумі 110 000 (сто десять тисяч) гривень а також моральної шкоди в сумі 80 100 (вісімдесят тисяч сто) гривень, що полягає у втраті повноцінного життя в наслідок захворювання, що призвело до душевних мук та емоційних страждань.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 підтримали викладені в позовній заяві обставини, надали аналогічні пояснення, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав аналогічні пояснення письмовим запереченням на позов, просив відмовити задоволенні позову за безпідставною.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні показали, що працювали на підприємстві у відповідачів два роки назад на протязі 4-х місяців. В той період часу позивачка ОСОБА_1 також працювала на підприємстві у відповідачів та займалися виготовленням жіночих сумок.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.21, 24 Кодексу Законів про Працю України трудовий договір може укладатись тільки між працівником та роботодавцем.

Зі змісту позову ОСОБА_1 не зрозуміло з ким конкретно з відповідачів вона хоче встановити факт наявності трудових відносин.

Наявність зареєстрованої торгової марки «В.Elite» не говорить про можливість відповідальності її власників за шкоду фізичній особі.

Діючим цивільним законодавством України, зокрема ст.ст.1195, 1196, 1198 ЦК України, врегульовано питання відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровю або смерті.

Зі змісту позову ОСОБА_1 випливає, що вона працюючи на шкідливому виробництві захворіла професійним захворюванням, яке підтверджується медико-соціальною експертною комісією, відповідно до акту №094313. Так, Чернівецька медико-соціальна експертна комісія не встановлює факту наявності професійного захворювання, а тільки встановлює групу інвалідності та розмір втрати працездатності Для встановлення факту професійного захворювання діючим законодавством встановлено чіткий порядок.

Постановою КМУ №1232 від 30.11.2011р. затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Правовою підставою встановлення факту професійного захворювання згідно даної постанови є підписання повноважною комісією акту по формі П-2, а також встановлення спеціалізованою лікувальною установою (перелік лікувально-профілактичних закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз професійного захворювання затверджено Наказом МОЗ України №133 від 25.03.2003р.) професійного захворювання працівника.

Вичерпний перелік спеціалізованих лікувально-профілактичних закладів є таким: Клініка Інституту медицини праці АМН України (м.Київ); клініка державного підприємства "НДІ медико-екологічних проблем Донбасу та вугільної промисловості" (м. Донецьк); клініка державного підприємства "Український НДІ промислової медицини" (м. Кривий Ріг); клініка державного підприємства "Харківський НДІ інститут гігієни праці та профзахворювань"; клініка державного підприємства "Інститут екогігієни та токсикології імені ОСОБА_10" (м. Київ); клініка державного підприємства "Український НДІ медицини транспорту" (м. Одеса); клініка Інституту медичної радіології АМН України (м. Харків); Донецька обласна клінічна лікарня професійних захворювань; відділення профпатології Луганської обласної клінічної лікарні; відділення профпатології Львівської обласної клінічної лікарні. Крім цього, такі лікувально-профілактичні заклади встановивши факт професійного захворювання працівника зобовязані надіслати повідомлення за формою П-3 керівнику санітарно-епідеміологічної служби, а також регіональному фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

Випадки професійних інфекційний захворювань та хронічних професійних інтоксикацій розслідуються як професійні захворювання спеціальною комісією і підтверджуються лікувальною установою, яка є в переліку затвердженому наказом МОЗ №133 від 25.03.2003 р.

Чернівецьке обласне бюро судово-медичної експертизи не має права встановлювати наявність чи відсутність професійного захворювання, тим більше, що ні Чернівецька медико-соціальна експертиза, ні Чернівецьке обласне бюро судово-медичної експертизи не встановили факту наявності у ОСОБА_1 професійного захворювання, а лише встановили діагноз та групу інвалідності.

Матеріали справи також не містять будь-яких доказів того, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачами, як то ознайомлення з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, з посадовою інструкцією, документами, у яких обумовлено розмір щомісячної заробітної плати, визначено робоче місце тощо.

Відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 року за №260 ( із змінами та доповненнями) фізична особа повинна зареєструвати трудовий договір у центрізайнятості, а працівник який влаштовується на роботу до фізичної особи при реєстрації договору повинен надати паспорт, трудову книжку та за наявності довідку податкової про присвоєння ідентифікаційного номера. Трудова книжка після проведеного в ній службою соціального захисту запису про прийняття на роботу зберігається безпосередньо у працівника.

Таким чином, при укладенні трудового договору з фізичною особою, яка використовує найману працю обов'язок належного оформлення трудових відносин покладено на обидві сторони трудового договору.

З часу прийняття на роботу позивачка не оспорювала таких дій роботодавця, зважаючи на ту обставину, що запис у трудовій книжці, відповідно до вимог законодавства проводиться після реєстрації трудового договору у центрі зайнятості, після чого трудова книжка зберігається у найманого працівника.

Позивачка не навела жодного доказу наявності причинного звязку між її нібито трудовими обовязками та професійним захворюванням. Обґрунтовуючи позов виключно фактом лікування та встановлення лікарського діагнозу.

ОСОБА_7 ст. 60 ЦПК України, кожнасторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог і заперечень, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За таких обставин, у суду не має передбачених законом підстав вважати, що між сторонами укладався трудовий договір та задовольняти позовні вимоги в частині встановлення факту перебування у трудових відносинах, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки позивач, працюючи за її твердженням у відповідачів на підприємстві на протязі пяти місяців (з 27.09.2014 р. по 20.02.2015 р.) не оспорювала зазначені дії відповідачів, а доводи про те, що вона виконувала для відповідача певну роботу не свідчать про наявність саме трудових відносин між ними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що факт перебування позивача з відповідачами у трудових відносинах не відповідає фактичним обставинам справи і не представлено позивачем належних доказів тому, що з боку відповідачів їй було завдано матеріальну і моральну шкоду, тому позовні вимоги суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягаючими задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10,60,209,213,215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення фату перебування у трудових відносинах, відшкодування матеріальної та морально шкоди, завданої здоровю працівника - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.В. СЕМЕНКО