Справа № 371/444/17 Головуючий у І інстанції Пархоменко В. М.
Провадження № 22-ц/780/4700/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 04.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Сушко Л.П., Ігнатченко Н.В.,

за участю секретаря: Волошина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на рішення Миронівського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Миронівська районна державна нотаріальна контора про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство «БМ Банк» звернулось до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 16 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_6 було укладено договір № 2479-ЗП/КЛ, за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 4500,00 грн. шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит позичальнику було надано в рамках зарплатного проекту, на строк дії трудових відносин між банком та позичальником.

01 червня 2014 року позичальник ОСОБА_6 помер, про що позивачу стало відомо лише 30 листопада 2016 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла його дружина ОСОБА_2, подавши 15 листопада 2014 року заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_6 перед банком становила 17100,41 грн., з яких прострочений кредит 4500,00 грн. та прострочені відсотки 12600,00 грн.

Просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 17100,41 грн. та судові витрати.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач ПАТ «БМ Банк» звернувся з апеляційною скаргою та просив суд рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 16 квітня 2008 року між АТ «БМ Банк» та ОСОБА_6 укладено договір про надання кредиту № 2479-ЗП/КЛ, за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 4500, 00 грн., шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку № 1976. Кредит надано позичальнику в рамках зарплатного проекту, на строк дії трудових відносин між роботодавцем та позичальником /а.с. 10-16/.

ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах із АТ «БМ Банк» з 02 листопада 2007 року та був звільнений за власним бажанням 21 липня 2008 року. /а.с.134/.

01 червня 2014 року позичальник ОСОБА_6 помер /а.с.82/.

Після смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори з заявами про прийняття спкадщини звернулись його спадкоємці дружина ОСОБА_2 та діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 71,75,78,88,91).

02 лютого 2017 року АТ «БМ Банк» до Миронівської районної державної нотаріальної контори була направлена претензія про включення кредиторської вимоги банку в спадкову масу та прохання повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що в порушення вимог ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, предявив вимоги до спадкоємців поза межами встановлених законом строків.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

При цьому згідно зі ч.1 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Судом першої інстанції встановлено, що у червні 2014 року ОСОБА_2 подала до АТ «БМ Банк» копію свідоцтва про смерть ОСОБА_6.

Зі змісту кредитного договору вбачається, що кредит надано позичальнику в рамках зарплатного проекту, на строк дії трудових відносин між роботодавцем та позичальником , а саме: до 21 липня 2008 року.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивач ПАТ «БМ Банк» не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки встановлені частинами другою і третьою ст. 1281 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» - відхилити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: