У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ СтупакО.В., розглянувши касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 19 липня 2017 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених грошових коштів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_2 отримувала щомісячну адресну допомогу передбачену для внутрішньо переміщених осіб з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 № 505 така допомога не призначається в разі якщо будь-хто з членів сім'ї має на депозитному рахунку кошти в сумі, що перевищує 10-кратний прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб. За результатами проведеної ревізії Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області виявлено, що відповідач при подачі заяви про отримання адресної допомоги не задекларувала депозитний банківський рахунок, відтак і не мала право на отримання коштів, тому позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь кошти в розмірі 15 912 грн.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 19 липня 2017 року, в задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі Управління соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суд та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до п. п. 2, 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою, у якій зазначаються, зокрема, наявність у володінні всіх членів сім'ї житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються.

Згідно з п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Пунктами 11, 12 Порядку визначено, що уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із того, що позивачем не надано доказів про наявність у відповідача депозитних банківських рахунків у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Таким чином, посилання заявника на порушенням судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права є безпідставними.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Управлінню соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених грошових коштів, за касаційною скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 19 липня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак