АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1237/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Соколишина Л. Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівВініченка Б. Б., Храпка В. Д.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: Черкаська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та визнання права забудовника в порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_7 звернувся з вказаним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина після смерті його батька у вигляді житлового будинку з мансардою та надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1495 га за вказаною адресою. За життя батько побудував цей будинок, але у зв'язку зі смертю не встиг здати його в експлуатацію, тому будинок вважається незавершеним будівництвом. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відмова державного нотаріуса отримана позивачем 27 травня 2016 року.

Позивач вважав, що до складу спадщини увійшли права забудовника на вказане майно. Просив суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/ 2 частину земельної ділянки площею 0,1495 га, розташованої по АДРЕСА_1 та право забудовника 1/ 2 частини житлового будинку з мансардою та надвірними будівлями по АДРЕСА_1

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2017 року позов задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/ 2 частину земельної ділянки площею 0,1495 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, якому належала вказана земельна ділянка на підставі державного акту серії НОМЕР_2 від 29 серпня 2006 року.

Визнано за ОСОБА_7 право забудовника 1/ 2 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

При цьому в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що спадкодавцем не було оформлено акт надання (відведення) земельної ділянки під будівництво, а тому спірний будинок слід вважати самочинним будівництвом, оскільки у спадкодавця відсутні всі необхідні документи для його спорудження. План будинку, наведений в технічному паспорті, не відповідає дійсним обставинам справи.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Районний суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що будівництво домоволодіння за вказаною адресою здійснювалося померлим, а тому його права забудовника увійшли до складу спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, але звертає увагу на необхідність забезпечення належних прав усіх спадкоємців.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть від 12.02.2015 року серії НОМЕР_3 ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку 0,1495 га по АДРЕСА_1 та на незавершений будівництвом житловий будинок з мансардою та надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Право власності ОСОБА_9 на спадкове майно підтверджується державним актом серії НОМЕР_2 від 29.08.2006 року про право власності на земельну ділянку площею 0,1495 га з цільовим призначенням - будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 20), довідкою виконкому Руськополянської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області №61 від 12.02.2015 року, згідно якої померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9, згідно записів погосподарської книги № 44, 2011-2015 років, належить домоволодіння по АДРЕСА_1, в якому він проживав та був зареєстрований до дня смерті.

Як вбачається з повідомлення державного нотаріуса, після смерті ОСОБА_9 заведено спадкову справу, із заявами про прийняття спадщини звернулися позивач, відповідачка та сестра померлого ОСОБА_10(а.с. 101), однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Згідно з розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області № 242 від 31 серпня 2006 року «Про надання дозволу на будівництво, реконструкцію житлових будинків та споруд» ОСОБА_9 було наданий дозвіл на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 22). На підставі зазначеного розпорядження ОСОБА_9 було затверджено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Листом Черкаської районної державної адміністрації від 14 червня 2016 року № 1573/01-62 повідомлено, що будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виданий ОСОБА_9, по АДРЕСА_1 був виданий на підставі чинного на той час законодавства (а.с. 24).

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

За змістом ст.3 Закону України від 12 липня 2001 року «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та право вимоги.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває такого права у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини.

Отже, на момент відкриття спадщини померлим був побудований будинок на належній йому на праві власності земельній ділянці, що також підтверджується довідкою Головного управління Держгеокадастру у Черкаському району Черкаської області від 09 березня 2017 року (а.с. 160). Проте вказаний будинок не введений в експлуатацію.

Тому позивач, як один із спадкоємців ОСОБА_9, має право на успадкування всіх майнових прав спадкодавця, в тому числі права забудовника, у пропорційних частках із іншими спадкоємцями.

Апеляційним судом було вжито максимальних заходів для вирішення спору шляхом примирення, але позивач і відповідачка залишилися на своїх позиціях. Тому суд вважає за необхідне вирішити цей спір враховуючи позиції кожної сторони.

Проте суд апеляційної інстанції не погоджується з твердженням апелянта про те, що спірний житловий будинок, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом.

Вказана норма закону визначає умови, за наявності яких нерухомість вважається самочинним будівництвом, в тому числі, якщо земельна ділянка не відведена для цієї мети.

Посилання апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку цільове призначення вказаної земельної ділянки зазначено саме будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 20). Крім того, приведені вище докази підтверджують законність будівництва спірного будинку.

Апелянт також зазначає, що план будинку, вказаний в технічному паспорті на будинок, не відповідає дійсним обставинам справи, фактичний стан спірного будинку суперечить будівельним нормам і правилам. Проте вказані доводи нічим не підтверджені і не можуть бути підставою для скасування рішення районного суду, оскільки жодним чином не впливають на визнання права забудовника за спадкоємцем. Предметом позову є не визнання права власності на будинок як завершений об'єкт нерухомості, а перехід прав забудовника та визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування.

Решта доводів апеляційної скарги є несуттєвими та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що вказаним рішенням не визначені права інших спадкоємців, а саме ОСОБА_6

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звернулись до Черкаської районної нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкової справи інших спадкоємців першої черги нема, з чим погодились обидві сторони. Всі питання спадкування спірного майна були предметом дослідження по дані цивільній справі, сторонами були надані відповідні докази та пояснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними.

Приймаючи до уваги, що визнання права власності на 1/ 2 частину земельної ділянки та права забудовника на 1/ 2 частину незданого в експлуатацію будинку, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне визнати за іншим спадкоємцем першої черги, ОСОБА_6, право власності в порядку спадкування на іншу половину земельної ділянки та права забудовника на частину будинку. І це, на думку суду, не може бути розцінено як вихід за межі позовних вимог.

Тому, колегія суддів, з метою забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, уникнути невиправданої тяганини при визначенні та оформленні спадщини, приходить до висновку про необхідність ухвалення нового рішення по даній справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2017 року - скасувати, ухваливши у справі нове рішення.

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: Черкаська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та визнання права забудовника в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 право власності по 1/ 2 частини земельної ділянки площею 0,1495 га кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, якому належала вказана земельна ділянка на підставі державного акту серії НОМЕР_2 від 29 серпня 2006 року.

Визнати за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 право забудовника кожному на 1/ 2 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :