Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
Справа № 711/871/17
Номер провадження2/711/787/17
28 вересня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого- судді: Кондрацької Н.М.,
при секретарі- Мелещенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору частково недійсним ,-
ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору частково недійсним. Позовні вимоги мотивує тим, що 10.06.2008 між банком та ПП ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №77/08. Згідно з кредитним договором ПП ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 225034,00 грн. Термін повернення кредиту відповідно до графіку зменшення поточного ліміту до 10.06.2009. За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 23% річних. З метою своєчасного та належного виконання ПП ОСОБА_2 своїх обов'язків між відповідачем та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № Дп 1-77/08 від 10.06.2008, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед ПАТ «ПриватБанк» за виконання обов'язків за договором в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п. А.10 кредитного договору №77/08 від 10.06.2008 позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування в розмірі 0,17 % від встановленого ліміту на цілі, інші ніж сплата страхових платежів, вказаних у п. А.2, в поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті по курсам НБУ на дату розрахунку. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється на дату сплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Згідно ст. 1013 ЦК України, комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії. Відповідно до ч. 1 ст. 1022 ЦК України, після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії.
За положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Встановивши в кредитному договорі обов'язок позичальника, щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідачем не було зазначено про те, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому нарахування комісії було проведено відповідачем та сплачено позивачем за послуги, що супроводжують кредит, а саме, компенсація сукупних послуг банку, за рахунок позивача, що є незаконним. Відповідачем не надано доказів того, які саме правочини були ним укладені за рахунок позивача, як це передбачає ст. 1011 ЦК України. Не надані акти виконаних робіт (послуг), що підтверджують надання відповідачем таких послуг позивачу. Крім того, відповідно із абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, є обов'язком банку, відповідно, виконання такого обов'язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту є виконання зобов'язання банка за кредитним правочином, то така дія не є самостійною послугою, що підлягає сплаті позичальником. За таких обставин, позивач вважає, що умови кредитного договору, за якими позивач повинен сплатити відповідачу крім відсотків за користування кредитом, ще й додаткову щомісячну комісію, є несправедливими умовами договору, а тому просить визнати недійсним п. А.10 кредитного договору № 77/08 від 10.06.2008.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача філії «Черкаське головне регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позовних вимог.
В судове засідання третя особа ОСОБА_2 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, 10.06.2008 між ЗАТ КБ "ПриватБанк", який змінив найменування на ПАТ КБ «ПриватБанк», та ПП ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 77/08, згідно п. А.2 договору ліміт складає 225034 грн. Відповідно до п. А.3 договору, термін повернення кредиту відповідно до графіку зменшення поточного ліміту (Додаток №1 до Договору) до 10.06.2009.
За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 23% річних (п.А.6 договору). Сплата відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 4.1, 4.2 договору, здійснюється в дату сплати відсотків. Датою сплати відсотків є 26 число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору. При несплаті відсотків у зазначений термін, вони вважаються простроченими.
Згідно п. А.7. Договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань щодо погашення кредиту позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 54,08% відсотків річних від суми залишку непогашеної заборгованості.
Згідно п.А.10 договору, позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування в розмірі 0,17% від встановленого ліміту на цілі, відмінні від сплати страхових платежів, зазначеного в п.А.2, в поточну дату сплати процентів.
У відповідності до вимог п. А.9 договору, позичальник сплачує банку винагороду за відкриття позичкового рахунка у розмірі 250 грн. у день укладення кредитного договору.
Згідно п. 5.1 договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 кредитного договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2 кредитного договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 кредитного договору - позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня.
Строк дії кредитного договору від 10.06.2008 згідно п. 6.1 до повного виконання сторонами договірних зобовязань за кредитним договором.
Між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №Дп 1-77/08 від 10.06.08, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання обов'язків за договором в тому ж розмірі, що і ПП ОСОБА_2, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно пункту 4 Договору поруки №Дп 1-77/08 від 10.06.2008, у випадку невиконання боржником обов'язків за договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору .
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Договір є обовязковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання договору не допускається.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.09.2010, залишеним без змін ухвалами колегій суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 30.11.2010 та від 11.12.2015, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі філії Черкаського головного регіонального управління до приватного підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 77/08 від 10.06.2008 задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору в розмірі 498218,57 грн..

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином можна зробити висновок, що ОСОБА_1 не оскарживши вищевказані ухвали колегій апеляційного суду Черкаської області, визнала суму заборгованості, в яку входить сума винагороди за кредитне обслуговування в розмірі 0,17% від встановленого ліміту на цілі, інші ніж сплата страхових платежів, вказаних у п. А.2, в поточну дату сплати процентів.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п. 2 договору поруки № ДП 1-77/08, ОСОБА_1, як поручитель, відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків усім належним поручителю майном і коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому діючим законодавством України.

Отже, сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору і позивач, укладаючи та особисто підписуючи вищевказаний договір поруки, погодилася з умовами кредитного договору 77/08 від 10.06.2008, укладеним між ПП ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Зі змісту спірного кредитного договору не вбачається будь - яких порушень закону та не встановлено обставин, які відповідно до чинного законодавства є підставою для визнання недійсним пункту А.10 кредитного договору № 77/08 від 10.06.2008, укладеним між ПП ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 6, 512-514, 627 ЦК України, ст. ст. 8,10, 11, 14, 15, 57, 60, 61, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору частково недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: ОСОБА_5