Справа №333/5062/17
Пр. № 2/333/2378/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

30.08.2017 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 14.06.2002 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі.

Суд, керуючись ст.169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та на підставі їх заяв ухвалити рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони з 14.06.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, зареєстрованим 14.06.2002 р. Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №385.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 17.01.2003 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №35.

Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2015 р. через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Спору щодо нажитого в шлюбі майна немає.

Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені по справі, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення.

Керуючись ст.ст. 111, 112 СК України, ст.ст. 212-214, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14.06.2002 р. Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №385 - розірвати.

ОСОБА_1 залишити прізвище «Чайка», яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.І. Боровікова