Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/1676/16 Головуючий у 1-й інстанції Федорець С.В.
Провадження № 22-ц/778/2115/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Кочеткова І.В.,

Суддів Гончар М.С.,

ОСОБА_2,

секретар Бєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгазбут», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про визнання дії незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 21 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 18.11.2015 року уклала з відповідачами договір про надання послуг з газопостачання, згідно якому відповідачі зобовязалися постачити природний газ, а вона як споживач своєчасно сплачувати надані послуги та дотримуватись вимог законів та умов договору. 23.05.2016 р. відповідачі відключили її квартиру від газопостачання з підстав втручання споживача в роботу лічильника, порушення метрологічної пломби. Посилаючись на те, що в роботу приладу обліку спожитого газу вона не втручалася, акт про збереження пломби не підписувала, пломбу не зривала, своєчасно вносила плату за спожитий газ, просила суд визнати дії відповідачів по відключенню її квартири від газопостачання незаконними та зобовязати відновити газопостачання.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 21 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга непідлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав встановленим порушення позивачем «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою КМУ від 09.12.1999р. №2246 (далі Постанова №2246), а також Кодексу газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2016р. №2494, що потягло за собою нарахування відповідачем суми за необлікований обєм природного газу у розмірі 26 271,20 грн., які позивач не сплатила, а тому відповідач правомірно припинив газопостачання до її квартири.

Вирішуючи спір про визнання дій відповідачів неправомірними, суд з достатньою повнотою з'ясував обставини справи, дав оцінку доказам за правилами ст.212 ЦПК України і визнав позовні вимоги безпідставними у зв'язку з правомірністю дій відповідачів.

Суд при ухвалені рішення дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлених обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.

Судом встановлено, що позивач являться споживачем послуг з газопостачання, які надавалися їй ПАТ «Запоріжгаз» на підставі відповідних договорів №3062 від 23.07.2003року, б/н від 12.06.2007 року, № від 18.11.2015 року. За умовами договорів про надання послуг з газопостачання споживач зобовязався, в тому числі забезпечувати збереженість і цілісність лічильна газу та пломб на них (п.3.2.15 договору від 23.07.2003р., п.28.6 договору від 12.06.2007 р., п.28.4 договору від 18.11.2015р.)

19.11.2006 року на зовнішній стіні будинку ОСОБА_3 був установлений побутовий газовий лічильник, що підтверджується технічним актом виконаних робіт, підписаним як представником виконавця робіт, так і споживачем. Як зазначено у технічному акті монтаж лічильник проведений у відповідності із СНиП, нормативними документами по установці газових лічильників. У вказівці по експлуатації міститься застереження про необхідність збереження цілісності пломб лічильника (а.с.63-66). Обліковий пристрій (газовий лічильник) знаходився у закритому ящику, ключ від якого зберігався постійно у позивачки. Сторонні особи доступу до приладу обліку не мали, що не оспорювало ся сторонами у суді.

11.02.2016 року при плановій перевірці лічильників газу працівниками газового господарства був виявлений факт відсутність метрологічної пломби на лічильнику позивача, у звязку з чим прилад обліку був демонтований і переданий на експертизу, про що були складені відповідні акти (а.с.8-10).

24.02.2016 року компетентна комісія у присутності споживача ОСОБА_3 провела експертизу газового лічильника, якою було встановлено порушення пломби на обліковому пристрої, лічильний механізм знімається, є доступ у роботу лічильного механізму, похибка лічильнику перевищує припустиму величину( а.с.12).

Правовідносини між споживачем та постачальником газу врегульовані Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року №2246 (далі - Правила), які діяли на момент виникнення спірних правовідносин і втратили чинність 13.07.2016 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕ від 30 вересня 2015 року №2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за №1379/27824, положеннями ЦК України, та Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

У відповідності до вимог розділів Х та ХІ Кодексу газорозподільних систем, у зв'язку із виявленим порушенням споживачці ОСОБА_3 було проведено розрахунок обсягу споживання природного газу та нараховано до сплати 26 271,20 грн.

На виконання п. 19 Правил №2246 відповідачі двічі 21.03.2016 р. та 12.05.2016р направили ОСОБА_3 попередження про припинення газопостачання (а.с.16).

Оскільки ОСОБА_3 вимоги газопостачальника не виконала, зазначені у попередженні суми не сплатила, 23.05.2016 року працівниками відповідача було проведено відключення квартири позивачки від газопостачання, про що також було складено відповідний акт №500760 від 23.05.2016 року, який ОСОБА_3 підписувати відмовилася.

Відповідно до п.1 глави 7 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання на обєкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках, зокрема: несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ.

Відповідно до п.4 глави 6 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) обємів природного газу або зміна їх режиму нарахування визначені главою 2 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем. Зокрема п.3 цієї глави зазначено, що до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) обєму природного газу, належать: 1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Відповідно до п.12 глави 5 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем вартість необлікованого (донарахованого) обєму природного газу, яка предявляється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо обєм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) обєм природного газу не вважається простроченою.

Зважаючи на те, що експертизою лічильника встановлено як відсутність пломби на ньому, так і механічне втручання в його роботу, обєм і вартість донарахованого природного газу споживачем у судовому порядку не оскаржувалися, вимоги газопостачальника про сплату заборгованості не виконані, останній у відповідності з п.6 Правил №2246 обгрунтовано припинив газопостачання.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в акті про пломбування пошкодженого лічильника зазначено, що він опломбований пломбою за №14445837, тоді як на експертизу був предявлений акт з пломбою 14445836, не є підставою для сумніву у правильності висновків експертизи лічильника. Судом першої інстанції було встановлено, що при опломбуванні лічильника працівниками відповідача була використана пломба за номером 14445837, який обліковується в реєстрі використання номерних пломб, а в акті допущена описка, яка згодом була виправлена (а.с.82).

Доводи апеляційної скарги про те, що під час установки лічильника у 2006 році ОСОБА_3 не приймала лічильник з пломбами на відповідальне збереження, а тому і не повинна нести відповідальність за їх відсутність, являються неспроможними, оскільки спростовуються вищевказаним технічним актом виконаних робіт від 16.11.2006р., підписаним як представником виконавця робіт, так і споживачем. Пунктом 5.2.5 укладеного сторонами договору про надання послуг з газопостачання від 23.07.2003 року, який діяв на момент установки лічильника, передбачалася відповідальність споживача за справність лічильника і цілісність пломби на ньому незалежно від будь-яких актів прийому-передачі. Крім того, необхідність складання відповідного акту або іншого документу, що підтверджує факт пломбування і передачі на збереження споживачеві лічильника газу та установлених пломб індикаторів передбачена Постановою КМУ №74 від 02.03.2015 року, тобто після того, як був встановлений лічильник газу в квартиру позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що після внесення відповідних змін до Правил відповідач повинен був скласти відповідний акт з ОСОБА_3, являються неспроможними, оскільки Постановою КМ України №74 від 02.03.2015 року це не передбачено. Пунктом 22 Правил визначено, що такий акт повинен бути складений саме під час встановлення газового лічильнику, а не під час його використання.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив на дані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, дав належну оцінку наданим доказам в їх сукупності та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргуОСОБА_3 відхилити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 21 березня 2017 року в цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: