04.10.2017 227/3173/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мацишин Л.С.,

при секретарі Верній М.Г.,

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту смерті її батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року в місті Донецьк Донецької області.

В обґрунтування вимог, посилається на те, що у жовтні 2017 року вона звернулась до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з метою отримання свідоцтва про смерть, на що отримала письмову відмову, у зв'язку з тим, що медичний документ, пред'явлений на підтвердження факту смерті, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545 Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті».

Просила встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який необхідний їй для реєстрації смерті у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 для оформлення спадщини.

В судовому засіданні заявник пояснила, що вона є донькою ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року вдома за адресою: АДРЕСА_1, від хронічної судинно-мозкової недостатності ІІІ, церебрального атеросклерозу. Встановлення факту смерті батька їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення права на спадщину, просила задовольнити її заяву.

Представник заінтересованої особи - Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений. Від останнього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі відсутніх учасників процесу, які належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 157-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Як вбачається з заяви, заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 а фактично проживає та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою від 06 вересня 2017 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради. (а.с.16)

Згідно приписів п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 132 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2, виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, а фактично проживає та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою від 06 вересня 2017 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради. (а.с.12,16)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 14 березня 1957 року Желєзнодорожним Рай - Бюро РАЦС м.Сталіно, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою ОСОБА_2. (а.с.14)

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4, виданого 13 січня 1979 року Відділом РАЦС Київського району м.Донецька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уклала шлюб з ОСОБА_5, після чого взяла прізвище ОСОБА_5. (а.с.15)

Тобто, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_2

Згідно довідки про причину смерті від ІНФОРМАЦІЯ_7 року, яка видана лікарем Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4 міста Донецька» з написом ДНР», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року вдома за адресою: АДРЕСА_3, причина смерті - хронічна судинно-мозкова недостатність ІІІ, церебральний атеросклероз. (а.с.7)

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, яке видано 09 липня 2016 року Київським відділом запису актів цивільного стану м.Донецька Державної ОСОБА_6 Міністерства юстиції ДНР вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року в Київському районі міста Донецька ДНР. (а.с.6)

Як вбачається з відмови у проведені державної реєстрації смерті від 03 жовтня 2016 року, Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, так як останньою пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». (а.с.9)

Крім вищенаведених документів, суду надано копію довідки, виданої 28 вересня 2017 року ОСОБА_1 Товариством з обмеженою відповідальністю «АРК-96» ДНР, згідно якої ОСОБА_1 була зареєстрована разом з померлим за однією адресою, а саме: АДРЕСА_5. (а.с.8)

Факт смерті та захоронення також підтверджують фотографії з місця захоронення ОСОБА_2 (а.с.17,18).

Факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 року підтвердила також допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка пояснила, що є родичкою заявниці та її померлого батька, який до дня смерті проживав в м.Донецьку, де і помер.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи викладене, надані заявником довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, є незаконними і не створюють правових наслідків.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справі проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності.

Суд вважає, що заявником надані докази, які в сукупності підтверджують факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року в місті Донецьк Донецької області , і дають суду підстави для задоволення заяви.

Таким чином, наявність вищевказаних доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту смерті в певний час, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України.

На підставі ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання даного рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 223, 234, 251-256 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року в місті Донецьк Донецької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, для державної реєстрації факту смерті особи.

Судя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області Л.С. Мацишин

04.10.2017