Справа №: 343/665/17
Провадження №: 2/0343/384/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з названим позовом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 03 квітня 2014 року померла його баба - ОСОБА_4. Заповіт від імені ОСОБА_4 складений не був, а тому спадкування, належного їй на день смерті майна проводиться за законом. До кола спадкоємців першої черги за законом входить її чоловік, а його дід ОСОБА_2 та він - внук померлої за правом представлення, оскільки на день відкриття спадщини його батько, а бабин син, ОСОБА_5 рішенням Долинського суду від 13.05.2013 року був визнаний померлим. Спадкова справа після смерті баби ОСОБА_4 зареєстрована у спадковому реєстрі за № 59759558 державним нотаріусом Долинеької районної державної нотаріальної контори та його визнано спадкоємцем першої черги разом з дідом - ОСОБА_2 На даний час не може оформити свої права на спадкове майно, через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно та через те, що дід - ОСОБА_2 продав все спадкове майно без його згоди та відома своєму братові - ОСОБА_3. Спадкове майно після смерті ОСОБА_4 складається із половини будинковолодіння по вул.Одиниця № 80 в с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області. Будинок № 80 по вул.Одиниця в с.Оболоня Долинського району був збудований дідом ОСОБА_2 та бабою ОСОБА_4 під час шлюбу, а отже є спільним сумісним майном подружжя і належав їм в рівних частинах. 03 квітня 2014 року баба ОСОБА_4 померла і на належну їй ? частину будинку відкрилася спадщина. Він на день смерті баби - 03.04.2014 року був зареєстрований та проживав у спадковому будинку разом з померлою, а отже прийняв належну йому частину спадщини. Просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_4, що померла 03.04.2014 року на ? частину будинковолодіння № 80 по вул.Одиниця в с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, що складається з житлового будинку загальною площею 105,8 кв.м., житловою площею 63,3 кв.м., підвал, стодола, стайня, гараж, вбиральня, криниця, ворота, огорожа, огорожа; визнати частково недійсним в ? його частині договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 14 липня 2016 року посвідчений приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 20.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини вкиладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що до нотаріальної контори у встановлений шестимісячний строк не звертався. 14.09.2017 року позивач скерував на адресу суду заяву в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю. У звязку з неможливістю взяти участь в судовому засіданні 25.09.2017 року просить закінчувати розгляд даної справи без його участі та його адвоката.

Адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримали в повному обсязі, зазначила, що позовні вимоги є обгрунтованим та належать до задоволення. Просила позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотання про відкладення розгляду справи не направили.

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_8 (довіреність: № 125 від 15.05.2017р., № 14 від 29.05.2017 р. (а.с.21,29)) позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні у звязку з необґрунтованістю та недоведеністю обставин, на які позивач посилалається у позовній заяві.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши здобуті в ході розгляду справидокази, обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено, що 03 квітня 2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 16 вересня 2016 року, серія І-НМ № 234285 (а.с.4).

Згідно ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи в порядку черговості, визначеної у статтях 1261-1265 цього кодексу.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкують діти спадкодавця, той з подружжя, хто пережив його, та батьки.

Відповідач ОСОБА_2 є чоловіком померлої ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серія ІІ-ЯР № 291454, він є спадкоємцем першої черги (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи та копії свідоцтва про народження серії ІІІ-НМ № 372348, ОСОБА_2І та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, який помер 24.05.2013 року, свідоцтво про смерть серії І-НМ № 234401 (а.с.7,5).

Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_4 є її внук - позивач ОСОБА_1, який є сином померлого ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом ЗАГСу Долинського райвиконкому 16 квітня 1988 року, серія ІІІ-НМ № 427674 (а.с.8).

Ч.3, ч.4 ст.1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Встановлено в судовому засіданні та вбачається з постанови про відмову вчинення нотаріальної дії від 24.11.2016 року державного нотаріуса Долинської районної нотаріальної контори, виконуючої обовязки завідувача Долинської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, крім ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги за зконом є чоловік спадкодавця ОСОБА_2 Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку, господарських будівель та споруд с.Оболоня, вул.Одиниця, № 80 Долинського району, оскільки не подано правовстановлюючих документів, щодо належності майна спадкодавцеві (а.с.10).

В позовній заяві позивач вказує, що зазначене в позовній заяві спадкове майно фактично належало померлій ОСОБА_4, але в позасудовому порядку не може визнати право власноті за собою на вище описане майно, оскільки без його відома та згоди даний будинок ОСОБА_2 продав ОСОБА_3, що підверджується копією договору купівлі-продажу від 14.07.2016 року (а.с.12).

За ч.1 та ч.2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власносності на домоволодіння, посвідченого 28 січня 2003 року виконавчим комітетом Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, домоволодіння в селі Оболоня вул..Одиниця,80 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_2. Свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Оболонської сільської ради від 22.12.2002 року. Реєстраційний напис на правовстановлюючому документі записаний в реєстрову книгу « 1 за реєстровим № 141 (а.с.55).

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження належності спірного домоволодіння № 80 по вул.Одиниця в с.Оболоня померлій спадкодавцю ОСОБА_4 на момент її смерті.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_4 єдиним власником спірного будинковолодіння був ОСОБА_10 на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності, яке на даний час є дійсним.

14 липня 2016 року зазначений вище житловий будинок ОСОБА_2 як єдиний законний власник відчужив на користь ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу ОСОБА_6, а саме: житловий будинок загальної площею 357,5 кв.м., житлової площею: 141,2 кв.м. за адресою: Київська обл., Києво-Святошинській район, с. Стоянка, вул. Осіння, 19 відчужений згідно договору купівлі-продажу житлового будинку 1017.

Вказане майно було відчужене ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 на підставі дійсних та неоспорюваних правовстановлюючих документів.

Жодних доказів належності ОСОБА_4 вищевказаного майна або оспорюваності померлим за життя правовстановлюючих документів на вказане майно позивачами надано не було.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав», вказано, що відповідно до статті 387 ЦК України та частини третьої статті 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, позивачем не надано належним та допустимих доказів належності на момент смерті зазначеного в позовних вимогах майна особисто спадкодавцеві ОСОБА_4, а тому суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 10, 15, 57, 59, 60, 209, 215, 256 ЦПК України, -

РІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено 29.09.2017 року.