АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2101/17 Номер провадження 22-ц/786/2545/17Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року за заявою про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів.

З метою запобігання порушення своїх прав та забезпечення можливості виконання в майбутньому рішення суду, позивач в поданій заяві про забезпечення позову просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 60,3 кв.м., яка належить відповідачу ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 2543, виданому 25 липня 2014 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 14709229 від 25 липня 2014 року;

на легковий автомобіль «Volkswagen Pointer», 2006 року випуску, номер шасі (кузовва, рами) 9BWCC45X16TO38416, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3

Заборонити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: 38751, АДРЕСА_2, паспорт серії КО № 883285, виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 12 січня 2012 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований за адресою: 36042, м. Полтава, пров. Променистий (Лучистий), 11, паспорт серії КО № 320084, виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 29 січня 2002 року, виїзд за межі України до повного виконання своїх грошових зобовязань.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року в задоволенні заяви про забезпечення позову по справі за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою при неповному зясуванні всіх обставин справи, з порушенням норм процесуального права. Просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Згідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ч.1, ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як передбачено ч.ч. 1, 2, 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Серед видів забезпечення у ст. 152 ЦПК не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Тобто, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151 - 153 ЦПК, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України, тому слід дійти висновку, що суди не можуть застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та виконання інших зобов'язань, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст. 6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

Вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону № 606-XIV у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII).

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Верховний Суд дав розяснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вже зазначалося, відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з позовної заяви, предмет позову становить грошове зобовязання у розмірі 44 142 грн. 39 коп., штраф, інфляційні нарахування та 3 % річних на загальну суму 5853 грн. 60 коп., тоді як в заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 просить накласти арешт на квартиру та автомобіль відповідачів, обєктивно, вартість яких значно перевищує розмір позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмови в задоволенні заяви.

Безпідставними є посилання ОСОБА_2 на порушення строків розгляду заяви про забезпечення позову оскільки, положення ч. 1 ст. 153 ЦПК України, а саме, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, передбачає, що провадження по справі вже відкрите.

При цьому, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи, що ухвала про відкриття провадження була винесена 12 вересня 2017 року суд без порушення строку розгляду справи розглянув заяву про забезпечення позову в той самий день.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно відхилити, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2017 рокузалишити без змін.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: С.Б. Бутенко

ОСОБА_6