Справа № 146/1199/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

Суддя Томашпільського району Вінницької області Пилипчук О.В., розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Одночасно позивачем подано до суду заяву з вимогою забезпечити позов- накласти арешт на майно, яке належить на правові власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та заборонити їм, їхнім представникам чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії по передачі майна, по знеціненню даного майна.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, підстави забезпечення позову, оглянувши матеріали цивільної позовної заяви, прийшов до такого висновку.

Забезпечення позову -це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_2 не навела доказів в обґрунтування своєї заяви та в підтвердження обставин, зазначених у заяві, не додала необхідних доказів та не довела, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також позивачем не зазначено, на яке саме майно необхідно накласти арешт і заборонити відчуження та належність вказаного майна відповідачам.

Враховуючи вимоги положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України, відповідно до яких заходи забезпечення позову при наведених обставинах можуть бути вжиті, а не обов'язково повинні бути вжиті, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: О. В. Пилипчук