ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6462/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

та усунення недоліків

"23" серпня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва ЛЕОНТЮК Л. К., розглянувши в місті Києві матеріали цивільної справи та перевіривши дотримання вимог ст. ст. 118 - 121 ЦПК України у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк " про захист прав споживача банківських послуг, розірвання договору та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк " про захист прав споживача банківських послуг, розірвання договору та зобов"язання вчинити дії.

Матеріали цивільної справи надійшли до загальної канцелярії Дарницького районного суду м. Києва ( м. Київ, вул. О. Кошиця, 5 - а ) за вх .№ 40050 від 16 серпня 2017 року і передані судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі у приміщенні суду ( по вул. Севастопольській, 14 ) 23 серпня 2017 року за № 1179, що підтверджується даними контрольного журналу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначаються Законом України « Про судовий збір », про що прямо вказано у статті 1 цього Закону.

Пунктом 7 частини 1 статті 5 Закону України « Про судовий збір » передбачалося, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Разом із тим, 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору », відповідно до якого статтю 5 Закону України « Про судовий збір » викладено в новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Суд, звичайно, бере до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України « Про захист прав споживачів » споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Однак, як уже зазначалося, правові засади звільнення від сплати судового збору в Україні визначаються Законом України « Про судовий збір ». При цьому цей закон не містить відсилань до інших нормативно - правових актів держави.

Крім цього, Закон України «Про судовий збір» прийнятий пізніше від Закону України « Про захист прав споживачів ».

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 « Про судове рішення у цивільній справі », у разі наявності суперечності між нормами законів ( кодексів ), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше.

Разом з цим у справі № 6 - 1121цс16 від 30 листопада 2016 року Верховний Суд України прийшов до висновку, що при оплаті судового збору спеціальним закон, який регламентує це питання є Закон України « Про судовий збір ». Всі інші закони, які передбачають пільги або нульову ставку із сплати судового збору, в тому числі і ст. 22 Закону України « Про захист прав споживачів » за думкою Верховного Суду України є загальними, тому їх не слід застосовувати.

З огляду на викладене, при зверненні до суду позивач повинен сплатити судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Позовна заява руху не підлягає, так як не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України, а саме, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 119, 120, 121, 208-210 ЦПК України, - суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк " про захист прав споживача банківських послуг, розірвання договору та зобов"язання вчинити дії - залишити без руху.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати п'яти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз'яснити заявнику, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК