Справа №480/1485/17 03.10.2017 03.10.2017 03.10.2017
Провадження №22-ц/784/2107/17
Справа №480/1485/17 Головуючий у 1-й інстанції Терентьєв Г.В.
Провадження № 22ц-784/2107/17 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

03 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Гавор В.Б.,

за участю:

- представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2017 року, у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_4 заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 17 972 грн.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2017 року у прийнятті заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, а також її представник ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу та просила стягнути заборгованість по аліментам, що виникла у звязку з тривалим розглядом Миколаївським районним судом справи за її позовом про стягнення із ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини.

Оскільки право на стягнення заборгованості по аліментам не передбачено ст. 96 ЦПК України, тому вимога заявника не може бути вирішена у наказному провадженні.

Крім того, як вірно зазначено судом в оскаржуваній ухвалі, Миколаївським районним судом Миколаївської області розглядається позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Так, згідно із п. 4, 4-1 ч.1 ст. 96 цього ж Кодексу судовий наказ може бути видано лише у разі, якщо заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорювання батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Зміст заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу не містить вимогу а ні про стягнення аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а ні про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки викладені у заяві вимоги не узгоджуються зі змістом положень ст. 96 ЦПК України, що є перешкодою у прийнятті заяви про видачу судового наказу, то суд першої інстанції правомірно відмовив у її прийнятті.

За наведених обставин, колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді :