Справа № 127/8901/17 Провадження № 22-ц/772/2611/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 47Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Рибчинського В.П.,

суддів: Голоти Л.О., Зайцева А.Ю.,

за участі секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку,-

встановила:

26 квітня 2017 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернулись ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог послилась на те, що рішенням третейського суду м. Вінниці від 21.05.2007 року було визнано право власності на 12/25 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в м. Вінниці, по вул. Плеханова, 36, в рівних частинах за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також в рівних частинах визнано право власності на земельну ділянку, площею 0,0446га, кадастровий номер: :02:048:0124, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в м. Вінниці по вул. Плеханова, 36.

На підставі вказаного рішення третейського суду 07.07.2007 року було видано реєстраційне посвідчення про реєстрацію за позивачами права власності на 12/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями в рівних частинах. Однак, позивачами не було зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку, в звязку з чим просить визнати право власності на земельну ділянку, площею 0,0446 га, кадастровий номер: :02:048:0124, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Плеханова, 36, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2017 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку закрито з тих підстав, що є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ОСОБА_4, в інтересах позивачів, подала апеляційну скаргу, в якій послалась на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначила, що суд першої інстанції не врахував положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів» яким внесено зміни до ЗУ «Про третейські суди», відповідно до якого, позивачі позбавлені можливості зареєструвати право власності на земельну ділянку, на якій розташований набутий ними на праві власності житловий будинок на підставі рішення третейського суду від 21 травня 2007 року.

В даному випадку, підставою позовних вимог щодо визнання права власності на земельну ділянку є вже не договір, як зазначено в рішенні третейського суду, а саме факт правомірного набуття права власності на житловий будинок, який знаходиться на спірній земельній ділянці, тобто вимоги ґрунтуються на підставі положень ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України.

Просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2017 року, а справу повернути до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції , вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції , апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок , встановлений для його вирішення.

Так постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції вказав : що є рішення третейського суду від 21.05.2007 року , прийняте в межах його компетенції, яке набрало законної сили, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі.

Однак, суд першої інстанції не врахував вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів» від 5 березня 2009 року № 1076-VI відповідно до якого статтю 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено переліком справ, які не підвідомчі третейським судам, а саме: справами у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; справами про встановлення фактів, що мають юридичне значення; справами у спорах, що виникають з трудових відносин; справами , що виникають з корпоративних відносин між господарським товариством та його учасником.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень даного Закону не підлягають примусовому виконанню рішення третейських судів, прийняті до набрання чинності цим Законом і не виконані на день набрання чинності цим Законом, у справах, які відповідно не підвідомчі третейським судам.

Оскільки рішення третейського суду м. Вінниці ухвалено 21 травня 2007 року і на день розгляду справи не виконано, тому відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів» від 5 березня 2009 року № 1076-VI в примусовому порядку виконане бути не може.

Крім того, в даній справі, підставою позовних вимог щодо визнання права власності на земельну ділянку є не договір як зазначено в рішенні третейського суду, а факт правомірного набуття права власності на житловий будинок.

Таким чином суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання про закриття провадження у справі.

За наведених підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню , ухвала суду про закриття провадження у справі скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312,314,315 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивачів у справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2017 року про закриття провадження у справі у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2017 року про закриття провадження у справі - скасувати.

Справу направити до Вінницького міського суду Вінницької області для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_6

Судді /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

Згідно з оригіналом.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області ОСОБА_6