Справа №442/4844/17
Провадження №2/442/1865/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Лютик Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 27 серпня 1998 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Волощанською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1.

Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

До досягнення сином повноліття, відповідач сплачував аліменти на утримання дітей, проте після досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, відповідач категорично відмовився сплачувати аліменти,

Син на даний час навчається на першому курсі Національного Університету Львівська Політехніка «Інститут Хімії та Хімічних технологій».

Вона офіційно працевлаштована, однак її заробітної плати не достатньо для належного утримання дітей, а тому вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання їхнього повнолітнього сина ОСОБА_3, а тому змушена звернутися з даним позовом в суд.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин неявки, хоч був своєчасно та належним чином, повідомленим про час та місце судового засідання, рекомендованою коресподенцією. Отже виходячи з вищенаведеного, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач по справі являється батьком ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), що підтверджується свідоцтвом про народження (Серія НОМЕР_2)

На даний час ОСОБА_3 навчається на першому курсі Національного Університету Львівська Політехніка «Інститут Хімії та Хімічних технологій», зокрема є студентом першого курсу денної форми навчання, яке закінчить в червні 2020 року, що підтверджується довідкою № 835 від 02.06.2017 року. (а.с. 2)

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження.

Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» урегулював, що - обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Батьки повинні робити все можливе для утримання своїх дітей, оскільки повнолітні діти, через свій молодий вік, стан фізичного розвитку, навчання у ВУЗі як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості повноцінно працювати.

Статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 даного Кодексу.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін.

Разом з тим, суд вважає за доцільне роз'яснити сторонам, що мати та батько - найрідніші для дитини люди на землі, тому одним із найосновніших їхніх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з обома батьками. Відсутність батьківської лінії виховання, справляє на дитину негативний вплив, а брак материнської любові є психологічною травмою на все життя. Разом з тим, спілкування з батьком - це право, а не обов'язок дитини. Якщо дитина через певні обставини відмовлятиметься бачитися з батьком, силувати її ніхто не має права. Такий примус буде актом неповаги до дитини.

Суд переконаний, що позивач потребує допомоги по утриманню повнолітнього сина, оскільки останній продовжує навчання, а відповідач зобов»язаний таку допомогу надавати, однак оскільки позивач не додала жодних підтверджень про доходи відповідача, то позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 64, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст..ст. 198, 199, 200 СК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з навчанням, в твердій грошовій сумі 900 грн. щомісячно, починаючи з 15.07.2017 року, до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 - 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок - судових витрат в дохід держави.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ___________________ О.В. Крамар