ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі за текстом - Банк, ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі за текстом - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 20 липня 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» був укладений Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 10-29/2281. Згідно Договору кредиту Позивач надав, а Відповідач отримав грошові кошти у сумі 40 000,00 (сорок тисяч) доларів США, зі сплатою 12,5 % річних.

Згідно Додаткової угоди про внесення змін до Договору невідновлювальної кредитної лінії № 10-29/2281 від 20.07.2006, сторони домовилися що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами - транш, в межах максимального ліміту, який на дату укладення цього Договору встановлюється в розмірі 42 336,33 (сорок дві тисячі триста тридцять шість) доларів США 33 центів з наступним порядком надання Траншів Кредиту: 40 доларів США 00 центів до 10 січня 2009 року; 2 336,33 доларів США 33 центів до 08 липня 2009 року.

Банк свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, умови щодо сплати кредиту та відсотків в строк передбачений Договором кредиту не виконуються Відповідачем, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Згідно вимог п. 3.2.4. Договору кредиту Кредитор має право вимагати дострокового повернення Кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання Позичальником сплати Кредиту (частини Кредиту) та/або процентів, на підставі чого 29 жовтня 2015 року на адресу Відповідача була надіслана вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № 08.305-186/19318.

Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав пояснення по справі та просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність та застосувати сплив позовної давності.У поданій до суду заяві вказує на те, що відповідно до п. 4.4 договору у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п. п. 3.3.2-3.3.5, 3.3.10, 3.3.12-3.3.16 цього Договору, порушення Майновим поручителем умов договору, визначеного п. 1.3 цього Догорову, а Позичальником умов договорів, визначених п.п.3.3.4 цього Договору протягом більше, ніж десять робочих днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Згідно з п.4.5 цього договору вказано, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п. п. 3.3.6, 3.3.7 цього Договору, протягом більше, ніж 90 (дев'яносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).Виходячи з умов п. 4.4 кредитного договору строк користування кредитними коштами сплив 09 червня 2011 року, з цього часу у Банку виникло право вимагати повного виконання зобов'язання з повернення суми кредиту, сплати процентів та інших платежів, у зв'язку з чим Банк мав право звернутися до суду з даним позовом протягом трьох років із вказаної дати, тобто до 09 червня 2014 року, однак цього не зробив.Позовна заява про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором ПАТ «Укрсоцбанк» направлена до суду 20 листопада 2015 року, тобто зі спливом позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20 липня 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» був укладений Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 10-29/2281. Згідно Договору кредиту Позивач надав, а Відповідач отримав грошові кошти у сумі 40 000,00 (сорок тисяч) доларів США, зі сплатою 12,5 % річних.

Пунктом 1.1.2 кредитного договору сторони встановили графік та порядок погашення суми основної заборгованості шляхом виплати щомісячних платежів протягом усього часу дії договору в розмірі 247 дол. США до 25 числа кожного місяця, починаючи з січня 2008 року.

Пунктом 2.4.1 кредитного договору передбачена сплата процентів за користування кредитом не пізніше 25 числа місяця, наступного за тим, в якому нараховані проценти.

За порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів позичальник зобов'язався сплачувати банку за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної процентної ставки, установленої пунктом 4.2 цього договору, від суми простроченого платежу (пункти 1.1 та 2.6 кредитного договору).

Крім того, відповідно до пунктів 3.3.5, 3.3.6 кредитного договору позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати всі транші кредиту з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін, визначений пунктом 1.1.2 цього договору.

Згідно Додаткової угоди про внесення змін до Договору невідновлювальної кредитної лінії № 10-29/2281 від 20.07.2006, сторони домовилися що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами - транш, в межах максимального ліміту, який на дату укладення цього Договору встановлюється в розмірі 42 336,33 (сорок дві тисячі триста тридцять шість) доларів США 33 центів з наступним порядком надання Траншів Кредиту: 40 доларів США 00 центів до 10 січня 2009 року; 2 336,33 доларів США 33 центів до 08 липня 2009 року.

Пунктом 1.1.2 додаткової угоди сторони встановили графік та порядок погашення траншів шляхом виплати щомісячних платежів з лютого листопад 2008 року в розмірі 247 дол. США, з червня 2010 року в розмірі 205дол. СШАдо 25 числа кожного місяця, починаючи з січня 2008 року.

Банк свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, умови щодо сплати кредиту та відсотків в строк передбачений Договором кредиту не виконуються Відповідачем, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Згідно вимог п. 3.2.4. Договору кредиту Кредитор має право вимагати дострокового повернення Кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання Позичальником сплати Кредиту (частини Кредиту) та/або процентів, на підставі чого 29 жовтня 2015 року на адресу Відповідача була надіслана вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № 08.305-186/19318.

Частинами 1 та 2 ст. 1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

ПАТ «Укрсоцбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого, станом на 10.11.2015 року утворилась заборгованості у загальному розмірі 87 742, 76 доларів США, яка складається з наступного:

- 39 822, 62 дол.США. - заборгованість за кредитом;

- 31 227, 37 дол.США - заборгованість за відсотками;

- 5964, 57 дол.США - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту;

- 10 728, 20 дол.США - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків.

Таким чином, у позивача виникло право вимоги про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 87 742, 76 доларів США.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша сттатті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до п. 4.4 договору у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п. п. 3.3.2-3.3.5, 3.3.10, 3.3.12-3.3.16 цього Договору, порушення Майновим поручителем умов договору, визначеного п. 1.3 цього Догорову, а Позичальником умов договорів, визначених п.п.3.3.4 цього Договору протягом більше, ніж десять робочих днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Згідно з п.4.5 цього договору вказано, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п. п. 3.3.6, 3.3.7 цього Договору, протягом більше, ніж 90 (дев'яносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Судом встановлено, що останній платіж на погашення заборгованості за тілом кредиту ОСОБА_1 здійснено 26 листопада 2008 року, а останній платіж на погашення відсотків здійснено 10 березня 2011 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, після чого жодних платежів вона не вносила.

За умовами кредитного договору наступний платіж повинен був внесений не пізніше 25 квітня 2011 року, а тому за визначенням пункту 4.5 кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто з липня 2011 року.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року № 6-249цс15, в силу положень ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, з липня 2011 рокуу Банку виникло право вимагати повного виконання зобов'язання з повернення суми кредиту, сплати процентів та інших платежів, у зв'язку з чим Банк мав право звернутися до суду з даним позовом протягом трьох років із вказаної дати, тобто до липня 2014 року, однак позовна заява про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором ПАТ «Укрсоцбанк» направлена до суду лише17 листопада 2015 року.

Частиною 3 та 4 ст. 267 ЦК України закріплено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, беручи до уваги наявне в матеріалах справи посилання відповідача про застосування строків позовної давності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості слід відмовити у зв'язку з пропущенням строків позовної давності.

Дана позиція суду ґрунтується також на висновках ЄСПЛ, зроблених за результатами розгляду скарг, а саме, в своїх рішеннях ЄСРЛ вказує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Строк позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць конвенції, виконує кілька завдань, зокрема, забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть виникнути в разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п.570 рішення від 20.09.2011, прийнятого за заявою №14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п.51 рішення від 22.10.96, прийнятого за заявами№22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

На підставі ст.ст. 253, 256, 257, 261, 264, 266-267, 514, 526, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 197, 208, 209, 212-215, 223, 294, 296, 360-7 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова