Справа № 128/1589/15-ц Провадження № 22-ц/772/737/2017Головуючий в суді першої інстанції Ганкіна І. А.
Категорія 25Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Берегового О.Ю.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., апелянта, позивача ОСОБА_2, розглянув-ши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеля-ційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства

«Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення страхового

відшкодування, пені, інфляційних втрат,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

05 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся у Вінницький районний суд Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства ( далі - ПрАТ ) «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення страхового відшкодування, пені та інфляційних втрат, мотивуючи свої вимоги наступним. 29 серпня 2014 року на автодорозі М-12 сталася шляхово-транспортна пригода за участі автомобілів «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, та «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням позивача. Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2014 року ОСОБА_3 визнано вин-ним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відпові-дальності власників наземних транспортних засобів автомобіль «Фольксваген» застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування». На звер-нення ОСОБА_2 до відповідача з приводу виплати страхового відшкодуван-ня, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» повідомило, що відповід-но до страхового акту від 09 січня 2015 року № АС/9978055-1, 13 січня цього ж року здійснено страхову виплату в сумі 11532,18 гривні на розрахунковий раху-нок у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» одержувачу ФОП ОСОБА_5 Позивач з визначеним розміром страхового відшкодування не згоден, із вказа-ним страховим актом він не ознайомлений. З метою отримання пояснень ОСОБА_2 звернувся до ФОП ОСОБА_5, на що останній повідомив про надання ним послуг з відновлювальних робіт транспортних засобів, але автомо-біль позивача в ремонт він прийняти не зможе, оскільки перерахованих відпові-дачем коштів недостатньо для його проведення. З метою визначення матеріаль-ного збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу, для виготовлення висновку експертного автотоварознавчого дослідження ОСОБА_2 звернув-ся до Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Згідно висновку останнього вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 61630,40 гривень. 18 березня 2015 року позивач направив до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» заяву про здійснення виплати страхового відшкодування у розмі-рі 50000,00 гривень, пені та інфляційних за прострочення виплати, які просив перерахувати за вказаними реквізитами у ПАТ КБ «ПриватБанк» та надати до-кумент, що підтверджує проведення відповідачем дослідження з визначенням матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу в розмірі 11532,18 гривні. На вказану заяву відповідач 20 квітня 2015 року отримав від-повідь ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», але звіт про оцінку вартості майнового збитку від 30 вересня 2014 року ФОП ОСОБА_6 до від-повіді не додано. Зважаючи на невиплату страхового відшкодування у встанов-лений строк, ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача на його ко-ристь 50000,00 гривень страхового відшкодування, 7843,83 гривні пені, 526,03 гривень втрат від інфляції, а також судові витрати у справі ( т. 1, а. с. 2-6 ).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено ( т. 2, а. с. 32, 34-38 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням у справі, ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане судове рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю або частково. Апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, ухваленим за невідповідності висновків суду обставинам справи, недослідження усіх дока-зів, з порушенням норм матеріального та процесуального права ( т. 2, а. с. 40-42, 57-59 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі апелянта, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукуп-ності, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рі-шення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої ін-станції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволен-ню не підлягає.

Відповідно до норм статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути за-конним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтвер-джуються, чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності, то-що ), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочин-ства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були до-сліджені в судовому засіданні. Умовами обгрунтованості є повне і всебічне з'я-сування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що 29 серпня 2014 року близько 23 год. 45 хв. на авто-дорозі М-12, а саме, 432 км + 615 м, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого зіткнувся з автомобілем «Опель» під керуванням позивача, державний номерний знак НОМЕР_2, який їхав попереду. Внаслідок цієї шляхово-транспортної пригоди ав-томобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністра-тивного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення.

Згідно копії свідоцтва серії НОМЕР_4, виданого 04 грудня 2003 року Вінницьким МРЕВ, про реєстрацію транспортного засобу OPEL, реєстраційний номер НОМЕР_2, модель Vectra 2.0 І, 1989 року випуску, чорного кольору, вказа-ний автомобіль належить ОСОБА_7 ( т. 1, а. с. 34 ). Довіреністю від 17 гру-дня 2014 року, посвідченою приватним нотаріусом Вінницького міського нота-ріального округу Лукашенком В.Б., ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_2 розпоряджатися від її імені належним їй автотранспортним засобом та вчиняти інші дії, пов'язані з цією довіреністю ( т. 1, а. с. 36 ).

Автомобіль «OPEL VECTRA», 1989 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2 застрахований ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується копією полісу № АС/7117201 від 23.11.2013 року ( т. 1, а. с. 107 ).

ПрАТ «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» виписаний поліс АС/9978055 по обов'язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по страхуванню автомобіля «Фолькс-ваген», державний номерний знак НОМЕР_1, що не заперечується відповіда-чем.

18 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» із заявою щодо напрямку виплати та/або доплати стра-хового відшкодування ОСЦПВВНТЗ щодо події, яка сталася 29 серпня 2014 ро-ку. Заява отримана страховою компанією 23 вересня 2014 року. В ній ОСОБА_2 зазначив, аби виплату/доплату страхового відшкодування було здійснено за наступними реквізитами: на рахунок СТО ФОП «ОСОБА_5», що під-тверджується ксерокопією вказаної заяви ( т. 1, а. с. 32 ).

Для визначення розміру збитку ПрАТ «Страхова Компанія «Арсенал Стра-хування» направило експерта ОСОБА_6 29 вересня 2014 року за участі по-зивача ОСОБА_2 проведений огляд пошкодженого транспортного засобу «OPEL VECTRA» ( т. 1, а. с. 77-78 ). На підставі заповненого під час огляду протоколу 30 вересня 2014 року експерт ОСОБА_6 склав звіт № 08/09/14ВН про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням вказано-го транспортного засобу, згідно якого вартість відновлювального ремонту авто-мобіля «OPEL VECTRA» з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу цього транспортного засобу складає 12532,18 гривні. Від цієї суми відмінусовано франшизу по полісу АС/9978055 у розмірі 1000,00 гривень, тому сума страхо-вого відшкодування становить 11532,18 гривні ( т. 1, а. с. 69-92 ). 14 січня 2015 року ПрАТ «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» перерахувало на раху-нок ФОП ОСОБА_5 як страхове відшкодування грошові кошти, що підтверджується ксерокопією платіжного доручення № 1364 ( т. 2, а. с. 33 ).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження з ви-значення матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу № 1966/14-21, виготовленого 03 грудня 2014 року Вінницьким відділенням КНДІСЕ, ринкова вартість автомобіля «OPEL VECTRA», 1989 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2, складає 47216,84 гривень, а вартість відновлюваль-ного ремонту - 61630,40 гривень, тобто ринкова вартість автомобіля значно менша від вартості відновлювального ремонту ( т. 1, а. с. 10-26 ).

Керуючись нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивіль-но-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 526, 988, 992, 979 ЦК України, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що вартість відновлювального ремонту складає 61630,40 гривень, а ринкова вартість автомобіля на час проведення ек-спертизи складала 47216,84 гривень, тобто остання є значно меншою від вар-тості повного відновлювального ремонту. Таким чином автомобіль є фактично знищеним у розумінні статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки автомобіль вважається фізично знищеним, то його власнику відшко-довується різниця між вартістю транспортного засобу до і після ДТП. Проте по-зовна вимога з виплати різниці між вартістю транспортного засобу до і після дорожньо-транспортної пригоди позивачем не заявлялася, докази з приводу ринкової вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди суду не подавалися, а страхове відшкодування ПрАТ «Страхова Компанія «Ар-сенал Страхування» перераховане у визначений спосіб.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні від 30 січня 2017 року, слід погодитися, оскільки вони є правильними, об'єктив-ними, такими, що відповідають нормам матеріального права, які регулюють на-явні між сторонами у справі правовідносини.

Оскаржуючи рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30 січня 2017 року, ОСОБА_2 посилається на помилковість, на його думку, висновку суду щодо визнання автомобіля знищеним, оскільки така обставина спростовується фотографіями до висновку експерта. Апелянт вказує на суттєві порушення експертною установою калькуляції, неврахування експертом фор-мули розрахунку, виведеної Методикою товарознавчої експертизи. ОСОБА_2 вказує, що між ним та ФОП ОСОБА_9 жодних договорів на пред-мет ремонту автомобіля не укладалося, йому навіть невідомі реквізити цього підприємця, а визначити ФОП ОСОБА_5 як отримувача страхового відшкодування йому вказав представник ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

Доводи апелянта не можна визнати спроможними, такими, що є підставою для задоволення його скарги і скасування законного й обгрунтованого рішення суду від 30 січня 2017 року.

Крім правильності й вмотивованості оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на таке.

Шляхово-транспортна пригода, з приводу якої ОСОБА_2 вимагає стяг-нення страхового відшкодування з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страху-вання», сталася 29 серпня 2014 року. Автомобіль, що став учасником цієї при-годи під керуванням позивача, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( т. 1, а. с. 34 ) належить на праві власності ОСОБА_7, правом керу-вання яким у свідоцтві наділений також ОСОБА_10 Цього факту не запере-чує позивач ОСОБА_2 Останній уповноважений власницею транспортного засобу на розпорядження від її імені цим автомобілем, на представлення її інте-ресів в судах усіх рівнів лише в грудні 2014 року ( т. 1, а. с. 35-36 ), тобто через три з лишком місяці після ДТП, яка сталася 29 серпня 2014 року. Це свідчить про те, що ОСОБА_2 не є належним позивачем у даній цивільній справі, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошен-ня, однак вона може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: