АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5810/2017 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Казанник М.М.,

за участю представника позивача НікіпеловоїК.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Мухи Павла Валентиновича, який на підставі довіреності діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року у задоволенні позову ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.07.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_5 кредит у розмірі 17 030,00 доларів США із процентною ставкою 13,00% річних, строком до 10.07.2014. У забезпечення виконання грошових зобов'язань у повному обсязі за даним договором відповідач передала банку у заставу рухоме майно - автомобіль марки КІА «Cerato», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартість предмета застави складала 860 000,00грн.

У зв'язку з невиконанням умов договору АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до відповідача з вимогою №136-58/194 від 09.10.2009 про порушення зобов'язання за Договором, зазначивши, що станом на 09.10.2009 у відповідача утворилася заборгованість, яку вона повинна усунути протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги, та повідомивши, що у випадку не усунення порушень на 32-й день з дня отримання цієї вимоги у Банку виникне право на дострокове стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за вказаним Договором. Указана вимога відповідачем отримана 22.10.2009.

Також судом установлено, що 27.10.2009 рішенням загальних зборів акціонерів назву АКІБ «УкрСиббанк» було змінено на ПАТ «УкрСиббанк». 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», а також між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт фінанс», було укладено договори відступлення права вимоги, за якими у тому числі було передано позивачу право вимоги всіх грошових зобов'язань за кредитним договором 0 від 10.01.2007 до відповідача - ОСОБА_6

Враховуючи, що спірним договором не визначений строк застави у зобов'язанні, а також що внаслідок застосування банком механізму дострокового повернення заборгованості шляхом направлення вимоги про дострокове повернення грошових коштів строк виконання кредитного зобов'язання був змінений та встановлений на 32 день з дня отримання боржником вимоги, яку відповідач отримала 22.10.2009, строк виконання зобов'язання для відповідача настав 24.11.2009, - суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущеного строк позовної давності для звернення з даним позовом, у зв'язку з чим відмовив у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Вердикт Фінанс» просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Відповідач у судове засідання апеляційного суду не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином (ас179), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подала, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які відповідають встановленим обставинам справи, та правильно застосував норми матеріального та процесуального права

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи з приводу укладення та умов Договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №0 від 10.07.2007, а також Договорів факторингу №05/12 та №05/12-КВ від 20.04.2012, сторонами не заперечуються.

Правильно встановлено судом, що 09.10.2009 АКІБ «УкрСиббанк» направив на адресу ОСОБА_5 вимогу №136-58/194 про те, що станом на 09.10.2009 у неї утворилася заборгованість у розмірі 1 687,48 доларів США простроченої заборгованості, 10 968,85 доларів США по основному боргу, та вказав, що вона повинна усунути вказані порушення протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги. У випадку не усунення порушень, на 32 день з дня отримання цієї вимоги у Банку виникне право на дострокове стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним Договором. Указана вимога відповідачем отримана 22.10.2009 (Т2 ас28).

Пред'явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює початок перебігу позовної давності для кредитора у спірних правовідносинах.

Тобто, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за його вимогами про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов (позиція Верховного Суду України у справі №6-2251цс16 від 19.11.2016).

Враховуючи, що ОСОБА_5 після отримання 22.10.2009 вимоги Банку не виконала її у зазначений строк, момент настання строку виконання нею зобов'язання настав на 32 другий день з дня отримання вимоги - 24.11.2009. З цього ж дня розпочався перебіг позовної давності за вказаною вимогою для кредитора.

Доводи апеляційної скарги про переривання позовної давності через внесення відповідачем у період з 2010 року по 2012 рік сум на погашення заборгованості після закінчення строку виконання зобов'язання, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Умовами Договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №0 від 10.07.2007 передбачено, що у разі застосування Банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 Договору, позичальник зобов'язаний повернути Банку в повному обсязі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит (п. п. 3.4.3. Договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №0 від 10.07.2007). Тобто, пред'явивши вимогу про дострокове повернення коштів, банк змінив порядок їх повернення, а тому графік погашення кредиту від 10.07.2007 втратив свою чинність.

За таких обставин внесення ОСОБА_5 частинами коштів у період з 2010 року по 2012 рік не відповідає умовам Договору щодо порядку дострокового повернення кредиту за вимогою Банку, у зв'язку з чим такі дії не можуть бути підставою відповідно до ст. 264 ЦК України для переривання перебігу позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Отже, право на звернення до суду за захистом порушеного права до ОСОБА_5 виникло 24.11.2009 і тривало до 24.11.2012, проте, ТОВ «Вердикт фінанси» звернулася до суду з позовом у грудні 2013 року з пропуском строку позовної давності, що відповідно до частин 3, 4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові у разі заяви про це стороною у спорі (позиція Верховного Суду України, викладена у постанові №6-249цс15 від 02.12.2015).

Оскільки представник відповідача звернувся із заявою про застосування наслідків спливу строку позовної давності до даного позову (Т2 ас27), - суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову з цих підстав.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують і на його правильність не впливають. На інші обставини як підстави для скасування рішення суду першої інстанції представник позивача не посилався. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 309 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Мухи Павла Валентиновича, який на підставі довіреності діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна