Справа № 495/5922/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

02 жовтня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно та просить суд визнати за нею право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 7,30 га, розташованої на території Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ділянка НОМЕР_1.

Свою позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вказана частка земельної ділянки за життя належала її бабі та дідові - ОСОБА_3, який склав розпорядження на її ім'я щодо цієї частки ділянки. Проте, як виявилось, відповідач має право на отримання обов'язкової частки спадщини після смерті спадкодавця - діда позивачки. Сторони досягли згоди щодо спадкового майна, а саме, ОСОБА_1 передає ОСОБА_2 грошові кошти в якості вартості спадкового майна, а останній відмовляється від спадщини на її користь. Однак, наразі відповідач ухиляється від вчинення будь-яких дій по домовленості, що змушує ОСОБА_1 звернутися до суду з вказаними вимогами.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався. В матеріалах справи міститься заява відповідача згідно з якою позовні вимоги ОСОБА_1 він повністю визнає, відмовляється від свого права на 2/3 частин спірної ділянки, справу просить розглянути без його присутності.

У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, видане Адамівською сільською радою, актовий запис № 11. Факт родинних відносин матеріалами справи повністю підтверджується. За життя померлий заповіт не складав.

26.04.2002 року державний нотаріус Шостої одеської державної нотаріальної контори Вахненко Ю.О., видав свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна померлого ОСОБА_4 - земельної ділянки НОМЕР_1, розташованої на території Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № 12, площею 7,30 га, та майнового паю в структурі вартості майна КСП імені Шевченка села Адамівка загальною вартістю 4240 грн. Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом було видане на 2/3 частини вказаної ділянки та майнового паю, батькам спадкодавця - ОСОБА_6 та ОСОБА_3, які також доводились батьками відповідача.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 - бабуся позивачки та мати відповідача. Спадкоємцем померлої став її чоловік - ОСОБА_3.

19 травня 2010 року дідусь позивачки - ОСОБА_3, склав заповіт, посвідчений секретарем Адамівської сільської ради ОСОБА_7, згідно з яким земельну ділянку НОМЕР_1, розташованої на території Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № 12, площею 7,30 га, він заповів ОСОБА_1 - позивачці.

Стаття 1233 ЦК України: заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

13 жовтня 2010 року ОСОБА_3 склав другий заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Сминтиною О.Л., яким все належне йому на день смерті майно, все на що він матиме право, заповів своєму синові ОСОБА_2 - відповідачу.

Як наслідок, своїм другим заповітом ОСОБА_3 автоматично скасував складений ним заповіт 19.05.2010 року, яким спірну земельну ділянку заповідав позивачці.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 1254 ЦК Украни, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Проте, відповідач, як спадкоємець за заповітом, відмовляється на користь позивачки від прийняття спадщини після смерті батька у вигляді 2/3 частин земельної ділянки НОМЕР_1, розташованої на території Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № 12, площею 7,30 га.

Згідно з ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи обставини справи та доводи сторін, керуючись положенням ст..174 ЦПК України, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву ОСОБА_1, вимоги якої не порушують права чи інтереси інших осіб та спрямовані на захист її спадкових прав.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 1223, 1233, 1236, 1254, 1266 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 174, 197, 209, 213, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 7,30 га, розташованої на території Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ділянка НОМЕР_1, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя