КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1167/17
Провадження № 2/552/675/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі Силка І.О.

За участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та процентів за користування грошовими коштами, застосування відповідальності за порушення грошового зобовязання,-

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу та процентів за користування грошовими коштами, застосування відповідальності за порушення грошового зобовязання. В заяві вказував на те, що 01.01.2014 року він та ОСОБА_3 уклали в письмовій формі договір позики, відповідно до якого він передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 6 000 грн., які останній зобовязався повернути 01 березня 2014 року. На даний час відповідач умов договору не виконав, кошти не повернув. В звязку з чим просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь з врахуванням індексу інфляції 12 102 грн.60 коп., три проценти від простроченої суми в розмірі 540 грн., проценти за користування грошовими коштами в сумі 3 268 грн. 48 коп., а всього 15 908 грн. 08 коп. та 640 грн. витрат, повязаних зі сплатою судового збору.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Суду пояснили, що кошти в сумі 6 000 грн. ОСОБА_3 у ОСОБА_2 не позичав та ніяких розписок не писав. Просили суд зупинити провадження по справі до розгляду органами досудового розслідування кримінального провадження про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, ч.1 ст.385 КК України.

Суд, заслухавши думку позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_1, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 01.01.2014 року (а.с.8, 53).

З вищевказаної розписки вбачається, що ОСОБА_3 зобовязався повернути отримані у ОСОБА_2 кошти в сумі 6 000 грн. 01 березня 2014 року.

07.06.2017 року Київським районним судом м.Полтави за клопотанням представника відповідача адвоката ОСОБА_1 було призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено Полтавському відділенню ХНДІСЕ імені ОСОБА_4.

17.07.2017 року експертами Полтавського відділення ХНДІСЕ імені ОСОБА_4 було направлено клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи. Дане клопотання ОСОБА_3 отримав 27.07.2017 року. Проте вимоги експерта не виконав.

18.07.2017 року експертами Полтавського відділення ХНДІСЕ імені ОСОБА_4 був направлений рахунок №1834 від 11 липня 2017 року ОСОБА_3 на оплату 4 761 грн. 60 коп. за проведення судово-почеркознавчої експертизи (а.с.65) та рахунок №1835 від 11 липня 2017 року ОСОБА_2 на оплату 4 761 грн. 60 коп. за проведення судово-почеркознавчої експертизи (а.с.66).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 виконав вимоги експерта та сплатив 4 761 грн. 60 коп. за проведення судово-почеркознавчої експертизи.

06.09.2017 року на адресу суду з Полтавського відділення ХНДІСЕ імені ОСОБА_4 надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи в звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_3 вимог клопотання експерта.

Не надання необхідних документів, зразків почерку експерту та не сплату коштів за проведення судово-почеркознавчої експертизи відповідачем ОСОБА_3, суд розцінює як ухилення від проведення експертизи та затягування розгляду справи по суті.

В судовому засіданні встановлено, що станом на день розгляду справи ОСОБА_3 не повернув ОСОБА_2 грошових коштів.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За вимогами ст.ст.526,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Враховуючи вимоги чинного законодавства України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6 000 грн. в рахунок погашення боргу.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За таких обставин, за період з 01 березня 2014 року і по день звернення до суду проценти, які зобовязаний сплатити ОСОБА_5 на користь позивача, становлять 3 268 грн. 48 коп.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої ч.2 ст.625 зазначеного Кодексу, є прострочення боржником грошового зобов'язання. Така відповідальність настає у разі встановлення, що зобов'язання є грошовим, у інших випадках ця норма застосуванню не підлягає (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 25 червня 2014 р. у справі У, 6-25цс14).

З огляду на викладене зобовязання відповідача по сплаті заборгованості та процентів за своєю природою є грошовим. За таких підстав, зазначені суми мають бути стягнуті з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції складає 12 102 грн. 60 коп., три проценти річних складає 540 грн.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що є законні підстави для задоволення позовних вимог позивача та всього з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню грошовий борг з урахуванням індексу інфляції в сумі 12 102 грн. 60 коп., проценти від простроченої суми 540 грн., проценти за користування грошовими коштами в сумі 3 268 грн. 48 коп., а всього 15 908 грн. 08 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4-14,88,209,213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошовий борг з урахуванням індексу інфляції в сумі 12 102 грн. 60 коп., проценти від простроченої суми 540 грн., проценти за користування грошовими коштами в сумі 3 268 грн. 48 коп., а всього 15 908 грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640 грн., сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту проголошення до апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий Т.В.Турченко