АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/9888/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав і задовольнити його зустрічний позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд помилково вважав доведеним факт ухилення його від виконання своїх батьківських обов'язків. Суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам: - роздруківці його СМС повідомлень, адресованих позивачці; висновку психолога №95 від 13 жовтня 2016 року, а також показам свідків. Позивачка ОСОБА_1 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, а тому у суду були відсутні підстави для задоволення позовних вимог про позбавлення його батьківських прав. Суд також безпідставно відмовив у задоволенні його зустрічного позову про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Представник органу опіки та піклування Солом'янської районної у м.Києві державної адміністрації просить апеляційний суд ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2009 року по 20 жовтня 2011 року.

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2011 року і до її повноліття (а. с. 11-12)

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона разом з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,проживають окремо від ОСОБА_1 Відповідач не має бажання приймати участі в спілкуванні та вихованні дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

ОСОБА_1. звернувся до суду з зустрічним позовом про усунення перешкод у здійсненні батьківських прав та обов'язків щодо дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просив встановивши спосіб його участі у спілкуванні та вихованні дочки шляхом надання систематичних побачень з дитиною, визначивши час: впродовж вихідних днів першого та третього тижня кожного місяця, з 11:00 годин суботи по 18:00 годин наступного за нею дня - неділі; впродовж 30 днів влітку для спільного відпочинку і оздоровлення та 4 днів впродовж новорічних свят.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вважав доведеним факт ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також врахував висновок Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації №08-16468 від 21 жовтня 2016 року, яким визнано за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3. Суд першої інстанції виходив з того, що протягом 2014-2017 р.р. ОСОБА_1 не вітав доньку ОСОБА_3 зі святами, не спілкувався з дитиною, не відвідував батьківські збори, не цікавився навчанням та розвитком дитини. Відповідно до висновку психологічного обстеження дитини від 13 жовтня 2016 року психологічного обстеження дитини, складеного Міським центром дитини, у висловлюваннях ОСОБА_3 спостерігається образа, злість та небажання зустрічатися і спілкуватися з батьком.

За висновком суду ОСОБА_1 не довів належними доказами чинення ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні з дитиною.

На думку колегії суддів при вирішенні позовних вимог ОСОБА_2 про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав суд першої інстанції не врахував роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п. 15 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Як зазначив ОСОБА_1, довідавшись про створення ним нової сім'ї його колишня дружина висунула ультиматум - або він припиняє спілкування з новою дружною, або вона припиняє його спілкування з дочкою ОСОБА_4. Не заперечуючи свою вину у суттєвій перерві побачень з дочкою ОСОБА_4, ОСОБА_1, зазначив, що припинення спілкування з дочкою протягом останніх років також було обумовлено психологічною травмою. З грудня 2014 року по лютий 2016 р. весь вільний від роботи час він проводив біля своєї другої дружини, яка була вагітна, маже весь час перебувала у лікарні на збереженні. 2 квітня 2015 року на родилася його друга дочка ОСОБА_6, яка померла на наступний день. Він пережив душевне потрясіння і певний час йому взагалі було важко дивитися на дітей. Друга вагітність дружини проходила дуже тяжко і перервалася у жовтні 2015 року. Він не міг залишити наодинці свою дружину, всіляко підтримував її. Сімейні обставини вплинули на неможливість його спілкування з дочкою ОСОБА_4. Вже не сподіваючись на пошук компромісу з колишньою дружиною, він звернувся до юристів, які рекомендували звернутися до Служби у справах дітей чи суду за усуненням перешкод у вихованні дитини.

Як вбачається з характеристики середньої загальноосвітньої школи №60 м. Києва від 20 вересня 2017 року, ОСОБА_1 декілька разів приходив до школи, де навчається його дочка ОСОБА_4, але дитина була відсутня через хворобу. Батько по телефону цікавився у класного керівника чи присутня дитина в школі.

Враховуючи конкретні обставини справи, бажання ОСОБА_1 відновити спілкування з дочкою ОСОБА_4, розуміння своєї вини в усуненні в певний проміжок часу у вихованні та розвитку дитини, бажання та намагання змінити свою поведінку, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав. Виходячи з характеру такого виключного та надзвичайного засобу впливу на недобросовісних батьків як позбавлення батьківських прав, колегія суддів не вважає за необхідне його застосування щодо ОСОБА_1, оскільки це не викликано необхідністю.

ОСОБА_2 не доведено, що спілкування відповідача з дитиною в подальшому може призвести до порушень прав та інтересів останньої.

Колегія суддів вважає, що зустрічний позов ОСОБА_1 про усуенння перешкод у спілкуванні з дитиною підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 03 жовтня 2017 року №108-15980 орган опіки та піклування вважає за можливе встановлення наступного способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 11.00 до 15.00 лише після проведення роботи з психологом щодо налагодження психоемоційного зв'язку між ОСОБА_1 та малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позитивного сприйняття ОСОБА_3 батька, формування емоційної прив'язаності дочки до батька.

Колегія суддів вважає, що визначений органом опіки та піклування спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідає обставинам справи та інтересам дитини.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставним обумовлення можливості спілкування ОСОБА_1 з дочкою лише після проведенням роботи з психологом, оскільки визначення таких умов для спілкування дитини з іншим із батьків не передбачено Законом. Як пояснив суду ОСОБА_1, він розуміє, що відновлення спілкування з дитиною, налагодження психологічного контакту потребує певного часу та допомоги психолога, до якого він обов'язково попередньо звернеться.

Визначений судом спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою за наявності відповідних підстав може бути змінений за позовом одного з батьків. У разі, якщо ОСОБА_1 не змінить свого ставлення до виконання батьківських обов'язків щодо дочки ОСОБА_4, ОСОБА_2 вправі повторно ініціювати питання про позбавлення відповідача батьківських прав.

Враховуючи викладене, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 та часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_1

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно до задоволених вимог підлягає стягненню 275,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 11.00 до 15.00.

В іншій частині зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 275,60 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді