Номер провадження: 22-ц/785/7541/17
Номер справи місцевого суду: 509/1015/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу, визнання права власності та визнання договору іпотеки недійсним, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6, діючого в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 березня 2017 року,-

встановила:

У березні 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом та одночасно надала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 березня 2017 року, заяву ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на майно у вигляді:

-житлового будинку № 39/1, який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, Масив 10, ж/м «Дружний», реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна7, власником якого є ОСОБА_4;

-земельну ділянку, площею 0,2513 га., що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, Масив 10, ж/м «Дружний», земельна ділянка 39/1, кадастровий номер :02:009:0170, власником якої є ОСОБА_4;

-земельну ділянку загальною площею 0,1764 га., що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, Масив 10, ж/м «Дружний», земельна ділянка 39/1, кадастровий номер :02:009:0171, власником якої є ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6, діючий в інтересах ОСОБА_4 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на них вважає, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_6 підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції.

Згідно положень ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 poкy за № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу, визнання права власності та визнання договору іпотеки недійсним.

Таким чином, між сторонами виник спір майнового характеру.

Предметом спору є нерухоме майно, на яке судом першої інстанції накладений арешт.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову вірно, посилаючись на положення ч.3 ст. 151 ЦПК України, виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги, щодо неврахування судом першої інстанції того, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 17.11.2015 року був укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 передав за договором іпотеки спірний житловий будинок та земельні ділянки в іпотеку та ОСОБА_4 має переважне право на задоволення своїх вимог не заслуговують на увагу , оскільки зазначене нерухоме майно є предметом спору.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в апеляційній скарзі ОСОБА_4 не заведено.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_6, діючого в інтересах ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, діючого в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 березня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9