У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів - Гордійчук С.О., Григоренка М.П.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.,

з участю представника позивача - Гордійчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 травня 2016 року у справі за позовом Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення виплаченої надміру пенсії,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 травня 2016 року позовні вимоги Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області 92 630 грн. 89 коп. надміру виплаченої пенсії. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 926 грн. 31 коп. судового збору.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим за неповного з'ясування всіх обставин справи, їх недоведеності, невідповідності їм висновків суду, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що місцевим судом не було взято до уваги її письмовий відзив на позовну заяву із зазначенням причин отримання двох пенсій: за віком на території Російської Федерації та пільгової - на території України. Вказує, що в оскаржуваному рішенні жодним чином не відображено її відзиву на позовну заяву, а також спотворено зміст пояснень, які вона дала у Волгодонському районному суді. Зауважує, що в рішенні суду доводи відповідачки зводяться лише до одного: ОСОБА_2 вважає, що не повинна була доводити до відома УПФ м. Кузнецовська Рівненської області про призначення їй пенсії за віком на території Російської Федерації. Зазначає, що згідно ст. 7 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць співдружності незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, при переселенні пенсіонера в межах держав - учасниць Угоди, виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера. Наполягає на тому, що на території Російської Федерації не отримувала пенсію того ж виду (пільгову), яка виплачувалась їй за законодавством України. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 565/516/14-ц Головуючий у І інстанції - Незнамова І.М.

Провадження № 22-ц 787/7/2017 Доповідач - Ковальчук Н.М.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ м.Кузнецовська Рівненської області та отримує пенсію за віком з 12.06.1997 року, що підтверджується протоколом №246 від 07.08.1997 року.

Поряд із цим, згідно повідомлення управління Пенсійного фонду в м.Волгодонську Ростовської області Російської Федерації №ОНПП-03-1737 від 20.11.2013 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 12.06.2002 року по даний час є отримувачем трудової пенсії за віком.

Звертаючись до суду з даним позовом, УПФ м.Кузнецовська (яке в ході розгляду справи замінене на Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, у зв'язку із зміною найменування) обґрунтовувало свої вимоги тим, що ОСОБА_2 за період з 12.07.1997 року по 31.10.2013 року проводилась виплата пенсії на території України та одночасно в період з 12.06.2002 року вона отримує пенсію в управлінні Пенсійного фонду в м.Волгодонську Ростовської області Російської Федерації, що суперечить чинному законодавству України. Позивач вказував, що внаслідок неправомірних дій та зловживань з боку відповідача виникла переплата пенсій в сумі 92 630, 89 грн, яку відповідачка відмовляється повернути в добровільному порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з боку відповідачки ОСОБА_2 мала місце недобросовісна поведінка, яка виявилась у неповідомленні УПФ м.Кузнецовська про призначення та отримання з 12.06.2002 року трудової пенсії за віком на території Російської Федерації, у зв'язку з чим виникла неправомірна переплата кошів, яка на підставі ст.ст.1212, 1215 ЦК України та ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підлягає поверненню відповідачкою.

На підтвердження даних висновків у рішенні суду містяться необхідні доводи та обґрунтування, з якими погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.7 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць співдружності незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, при переселенні пенсіонера в межах держав - учасниць Угоди, виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії, пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру, внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Як вбачається з вищезазначеного повідомлення управління Пенсійного фонду в м.Волгодонську Ростовської області Російської Федерації №ОНПП-03-1737 від 20.11.2013 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 12.06.2002 року по даний час є отримувачем трудової пенсії за віком.

При цьому, в своїй заяві до УПФР в м.Волгодонську про призначення пенсії від 10.06.2002 року ОСОБА_2 вказала, що пенсія раніше їй не призначалась.

Як вбачається з довідки УПФ м.Кузнецовська від 26.02.14 року №4, ОСОБА_2 виплачено пенсію за період з червня 2002 року по жовтень 2013 року у загальній сумі 92 681,41 грн..

Із інформаційного листа №6679/0402 від 27.12.2013 року вбачається, що по пенсійній справі пенсіонера ОСОБА_2 о/р НОМЕР_1 п/в 029, виникла переплата за період з 12.06.2002 року по 31.10.2013 року в сумі 92 630,89 грн..

Підтримуючи висновок місцевого суду про неправомірність отримання спірної суми пенсії, колегія суддів бере до уваги також повідомлення управління Пенсійного фонду в м.Волгодонську Ростовської області Російської Федерації №ОНПП-03-02 від 09.01.2014 року про ознайомлення відповідачки з тим, що їй необхідно повернути незаконно отриману на території України пенсію.

Доводи апеляційної скарги про те, що пенсія на території Російської Федерація ОСОБА_2 призначена за віком, а на території України - пільгова, тобто ці пенсії мають різний вид, що в свою чергу не тягне відміну виплати однієї з пенсій та обов'язку повідомлення пенсійного органу про призначення пенсії за новим місцем проживання, не заслуговують на увагу колегії суддів як такі, що суперечать обставинам справи та нормам закону.

З матеріалів справи вбачається, що УПФ у м.Кузнецовську було призначено ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, призначена ОСОБА_2 пенсія в Україні не є пільговою, а є пенсією за віком.

Перелік посад, згідно якого призначається пенсія на пільгових умовах, визначений ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та не містить посади, на якій працювала ОСОБА_2, у зв'язку з чим їй не могла бути призначена пенсія на пільгових умовах.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання про обґрунтованість висновку місцевого суду щодо неправомірності отримання відповідачкою пенсійних виплат та обов'язку їх повернення

Відповідно до ч.ч.1, ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 травня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Гордійчук С.О.

підпис Григоренко М.П.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н.М.