Справа № 204/8422/16-ц
Провадження № 2/204/1614/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря Старостенко Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про відвід судді Черкез Д.Л. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним наказу про звільнення, про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним наказу про звільнення, про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 заявив заяву про відвід судді Черкез Д.Л. В обґрунтування заяви зазначив, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради було залишено без розгляду. В подальшому, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року вищевказану ухвалу суду було скасовано. Вважає, що судом першої інстанції було застосовано до позивача захід відповідальності у вигляді залишення позовної заяви без розгляду без належних для того підстав, що на його думку викликає сумніви у об'єктивності та неупередженості судді, та свідчить про наявність підстав для відводу судді. У зв'язку з наведеним просив відвід задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відвід судді, оскільки вона є безпідставною.

Вислухавши пояснення представника позивача та думку представника відповідача, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 20 ЦПК України чітко визначений перелік підстав для відводу судді, відповідно до яких, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

На підставах, зазначених у статтях 20, 21 цього Кодексу судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Таким чином, діючим ЦПК визначений вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Слід зазначити, що доводи заяви представника позивача про відвід судді зводяться лише до його незгоди з процесуальним рішенням головуючого судді, прийнятими суддею під час розгляду цивільної справи, яке в подальшому було скасовано судом апеляційної інстанції, що не може свідчити про упередженість судді. На підтвердження обставин, які б викликали сумніви в об'єктивності та неупередженості судді, представником позивача не надано суду будь-яких доказів.

Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що заява про відвід судді з підстав зазначених представником позивача не підлягає задоволенню, оскільки підстав для відводу, передбачених ст. 20 ЦПК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 20, 23, 24 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про відвід судді Черкез Д.Л. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним наказу про звільнення, про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Л.Черкез