Справа № 703/4265/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Васильківської Т.В.

секретар судових засідань ОСОБА_1

за участю

представника позивача ОСОБА_2,

та представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на дитину

встановив:

2 грудня 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_5 додаткових витрат на утримання їх спільної доньки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, з літа 2016 року їх з відповідачем дитина, донька ОСОБА_7 хворіє на діабет 1го типу, та у листопаді 2016 року її визнано дитиною інвалідом до 25 червня 2024 року. Відповідне захворювання потребує постійних витрат на придбання тест смужок до глюкометра та інсулінових шприців, крім того, для дитини рекомендовано спеціальне харчування, на яке вона також витрачає додаткові кошти. Оскільки відповідач з нею не спілкується, отже на надає додаткову матеріальну допомогу на утримання дочки то вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дочки з урахуванням вже здійснених нею витрат, які станом на 11 травня 2017 року становлять 5137 грн. 72 коп. та у подальшому стягувати з нього по 700 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розрізано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням суду від 29 липня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. На даний час у дитини діагностовано захворювання на діабет І типу, у звязку з чим вона потребує додаткових витрат як на лікування, так і на харчування. Оскільки відповідач не надає додаткових коштів для дитини, просить суд стягнути з ОСОБА_5 додаткові кошти які вже витрачені нею на відповідні цілі, та прогнозовано будуть витрачатись у подальшому.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, тому справу розглянуто без його участі, за участі його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Та пояснив, що відповідач регулярно сплачує кошти на утримання дочки у вигляді аліментів, не заперечує що повинен приймати участь у додаткових витратах на її лікування, проте зауважив, що витрати на дієтичне харчування дитини не можуть вважатися додатковими, оскільки дієтичне харчування не є посиленим, тобто не потребує придбання додаткових продуктів. Крім того зауважив, що на його думку розрахунок витрат на безпосередні медичні засоби на його думку здійснені із завищеними показниками, тому відповідач визнає їх частково. Також просив врахувати, що позивач не зверталась до відповідача із пропозицією добровільно сплачувати відповідні кошти, та крім того вона отримує державну допомогу у звязку із призначенням пенсії дочці.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі (а.с.7), від нього мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6).

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2013 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно (а.с.8).

Відповідно до медичного заключення та до висновку ЛКК міської дитячої поліклініки від 10 жовтня та 10 листопада 2016 року, ОСОБА_7 має захворювання (патологічний стан) «Е-10», являється інвалідом дитинства, потребує постійного придбання тест смужок до глюкометра, спеціалізованого харчування та соматичного лікування терміном до 25 червня 2024 року. (а.с.9, 10)

Як зазначала позивач, вона до винесення рішення вже понесла додаткові витрати на лікування дитини які полягають у придбанні тест смужок для глюкометра, інсулінових шприців та продуктів для спеціалізованого харчування згідно рекомендацій лікаря, розмір яких в загальному становить 5137 грн. 72 коп. з яких 2655 грн. витрати на придбання тест смужок; 302 грн. 46 коп. витрати на придбання інсулінових шприців та 2180 грн. 26 коп. витрати на харчування, тому просить стягнути з відповідача половину вже понесених витрат та в подальшому по 700 грн. в місяць.

На підтвердження додаткових витрат на утримання дитини позивач надала квитанції про доставку поштою та оплату тест-смужок, придбання інсулінових шприців а також про оплату продуктів харчування (а.с.20, 21, 44, 65-68), також в матеріалах справи є лист головного лікаря Смілянської дитячої поліклініки, з якого вбачається, що ОСОБА_7 є інвалідом дитинства у звязку із захворюванням на цукровий діабет І типу, та потребує на 1 місяць 4 упаковки тест смужок до глюкометра, та спеціалізованого харчування згідно рекомендацій що додаються (а.с.11-14).

Згідно вимог ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач довела існування особливих обставин, що зумовили необхідність додаткових витрат на утримання її дочки, а саме її хворобу, яка діагностовано у жовтні 2016 року та потребує постійних додаткових витрат до 25 червня 2025 року. А також здійснила фактичні витрати на лікування дитини, що підтверджуються документацією та квитанціями на придбання тест смужок для глюкометра та інсулінових шприців (а.с.20, 21, 44, 68) на загальну суму 2957 грн. 46 коп. з яких 2655 грн. витрати на придбання тест смужок та 302 грн. 46 коп. витрати на придбання інсулінових шприців.

Решта доказів та квитанцій, приєднаних позивачем до матеріалів справи підтверджують факт придбання позивачем харчових продуктів на загальну суму 2180 грн. 26 коп..

Проте, враховуючи положення ст. 185 СК України, та ту обставину, що позивачем не доведено того факту, що витрати на спеціалізоване харчування дитини за своєї вартістю перевищують витрати на звичайне харчування дитини, то на думку суду відповідні витрати не відносяться до додаткових, а є витратами покликаними забезпечити нормальні умови для життя дитини, та участь відповідача у вказаних витратах вже забезпечена рішенням суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1/2 частину від суми коштів витрачених нею на дитину у звязку з її хворобою, а саме 1478 грн. 73 коп. (із розрахунку 2957,46/2).

Враховуючи, що під час судового розгляду знайшла своє підтвердження і та обставина, що додаткові витрати у звязку із хворобою дитини прогнозовано будуть здійснюватись аж до її повноліття, то вимоги позивача про стягнення з відповідача регулярних сум підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що із розрахунку вже здійснених витрат, обґрунтованими на думку суду є такі, що становлять 57 % із загальної суми витрат, то і періодичні платежі слід стягувати в такому співвідношенні від заявленої позивачем суми, що становить 400 грн.

Щодо стягнення решти коштів, заявлених в позові, то під час судового розгляду позивач не довела тієї обставини, що відповідні кошти витрачені нею а також будуть витрачатись у майбутньому за наявності особливих обставин, а тому вони не є додатковими витратами на дитину, та не підлягають стягненню з відповідача.

Одночасно суд не приймає заперечення представника відповідача щодо завищення при здійсненні позивачем розрахунку витрат на придбання медичних засобів для дитини, оскільки такі розрахунки здійснені позивачем в межах рекомендацій лікарів, та представником відповідача на підтвердження таких своїх заперечень не надано будь-яких інших розрахунків, які б на його думку були здійснені без завищення вихідних даних.

Витрати по справі у вигляді судового збору та оплаті правової допомоги становлять 1551 грн. 20 коп.. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, то відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину понесених позивачем судових витрат, пропорційно до суми задоволених судом вимог. Як зазначено вище, позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 57 % від заявлених вимог, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (57% від 1551,20 грн. = 667 грн.)

Керуючись ст. 185 СК України, ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_5, (ІНП НОМЕР_1) ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на дочку ОСОБА_9, в розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 12 травня 2017 року та до 25 червня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_5, (ІНП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4 понесені додаткові втрати на дочку ОСОБА_9, в розмірі 1478 грн. 73 коп. та 667 грн. судових витрат по оплаті судового збору і правової допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Повний текст рішення виготовлено 15 травня 2017 року.

Головуючий Т.В. Васильківська