Справа № 464/5327/17
пр.№ 2/464/1477/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2017 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

за участю секретаря судового засідання Янишин М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Львівської міської ради, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_5, Відділ держгеокадастру уЛьвівській області, про скасування ухвали, визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та визнання припиненим права власності,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: скасувати ухвалу 10-ї сесії 3-го скликання народних депутатів ЛМР № 796 від 28.09.2000 р. про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_6, в частині передачі всієї земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 одноосібно ОСОБА_6, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий гр. ОСОБА_6, серії НОМЕР_1, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку № 33881680 від 16.02.2017 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею - 0,0572 га, кадастровий номер НОМЕР_2, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку № 33870807 від 15.02.2017 р., щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею - 0,0286 га, кадастровий номер НОМЕР_3, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку № 33871522 від 15.02.2017 р. щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею - 0,0142 га, кадастровий номер НОМЕР_4, визнати припиненим право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0572 га, кадастровий номер НОМЕР_2, визнати припиненим право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею - 0, 0286 га, кадастровий номер НОМЕР_3, визнати припиненим право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею - 0,0142 га, кадастровий номер НОМЕР_5.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_8 позовні вимоги визнала, вважає такі підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача Львівської міської ради - Скочинська Х.І. проти позову не заперечила та покликається на розсуд суду.

Представник відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради - Паращич В.П. проти позову заперечив в частині скасування рішення про державну реєстрацію, в іншій частині покликається на розсуд суду, надав пояснення, аналогічні, викладеним у письмових запереченнях.

Третя особа Відділ держгеокадастру у Львівській області явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду письмові пояснення, в яких зазначає, що при прийнятті рішення покликається на розсуд суду, а тому суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на, на які вона посилається.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що у 1946 році з території Польщі на територію України було переселено родину ОСОБА_11 та родину ОСОБА_12. Ці дві родини були переселені в два окремі будинки, які мали один адресний номер та були розташовані на одній земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 589 від 25 листопада 2015 року будинку, який належить позивачу ОСОБА_1, було присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2.

Згідно з архівною довідкою № С-6480 від 09.04.2015 р. в 1946 році за родиною ОСОБА_11 було закріплено житловий будинок та земельну ділянку площею 1,79 га (в тому числі і для ведення присадибного господарства - 0,32 га).

Як вбачається із Свідоцтва про право власності на житловий будинок НОМЕР_6 від 16.01.2004 р. ОСОБА_11 дійсно володіє на праві приватної власності житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

13.02.2004 р. відповідно до Свідоцтва про право на спадщину будинок АДРЕСА_1 успадкувала ОСОБА_13. Так, згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2843362 від 17.02.2004 р. будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_13.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2876003 від 19.02.2004 р. вбачається, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування №245 від 17.02.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гулид Г.П.

24.03.2004 р. відповідно до Договору дарування частки будинку ОСОБА_2 подарував 1/2 частки будинку ОСОБА_1. Так, згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії №3196896 від 29.03.2004 року ОСОБА_1 належить 1/2 будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної спільної часткової власності.

27.06.2013 р. ОСОБА_2 подарував ОСОБА_15 іншу 1/2 частки будинку відповідно до Договору дарування частки будинку, посвідченого приватним нотаріусом Загвойською Н.І.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №54498844, виданої 03.03.2016 р., власником будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_1.

Згідно з архівною довідкою № Т- 25436 від 14.12.2016 р. за родиною ОСОБА_12 в 1946 році було закріплено житловий будинок та земельна площею 1,22 га (в тому числі для ведення присадибного господарства - 0,37 га).

13.02.1996 року відповідно до рішення Пасіки-Зубрицької сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_12 було проведено реєстрацію житлового будинку АДРЕСА_1 та видано свідоцтво на право власності на даний житловий будинок № 116 від 10.06.1996 р.

22.01.1997 р. ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_12, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, успадкував будинок, який належав ОСОБА_12, про що свідчить свідоцтво на право власності на спадщину, посвідчене державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С., та стверджується Реєстраційним посвідченям серії КММ № 002681 вид. 04.02.1998 року.

Ухвалою Львівської міської ради народних депутатів №796 від 28.09.2000 року було прийняте рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_1. На підставі даної ухвали ОСОБА_6 було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

Судом встановлено, що земельна ділянка була передана ОСОБА_6 одноосібно, незважаючи на те, що на цій ділянці розташовані два будинки: власником першого був ОСОБА_6, власником другого будинку був ОСОБА_11

11.03.2009 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_19 уклали Договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1. (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССО№864947 від 12.03.2009 року).

11.03.2009 р. ОСОБА_6 передав ОСОБА_19 земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Папайло Н.Є.

Разом із Договором купівлі-продажу будинку ОСОБА_6 зробив письмову заяву про те, що не заперечує на переведення права постійного користування землею, наданої для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1000 га, яка розташована на АДРЕСА_1, ОСОБА_19, яку посвідчив приватний нотаріус Папайло Н.Є.

26.12.2015 р. ОСОБА_19 продав 1/2 належного йому будинку і земельну ділянку 0,1000 га ОСОБА_2, про що свідчить Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Загвойською Н.І.

Спірна земельна ділянка неодноразово відчужувалась, а сторони по справі не були сторонами в даних договорах.

01.07.2015 р. ОСОБА_19 продав 1/2 частки належного йому будинку ОСОБА_5 без земельної ділянки, про що свідчить Договір купівлі-продажу 1/2 будинку, посвідченого приватним нотаріусом Загвойською Н.І.

Відповідно до витягу, наданого приватним нотаріусом Загвойського Н.І. від 26.12.2015 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку власником земельної ділянки АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_7, дата державної реєстрації земельної ділянки: 05.03.2015 року, власником земельної ділянки є ОСОБА_2.

У 2017 році ОСОБА_2 розділив належну йому на праві власності земельну ділянку на три окремих ділянки, про що свідчать витяги:

- витяг № 80418285 від 15.02.2017 року, кадастровий номер з/д НОМЕР_3, пл. діл.-0,0286 га;

- витяг №80423446 від 15.02.2017 року, кадастровий номер з/д НОМЕР_4, пл.діл.- 0,0142 га;

- витяг № 80472549 від 16.02.2017 року, кадастровий номер з/д НОМЕР_2, пл. діл. - 0,0572 га.

Таким чином два будинки: будинок АДРЕСА_1, який належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частки будинку - ОСОБА_2 та1/2 частки ОСОБА_5, а також будинок АДРЕСА_2, який належить на праві приватної власності ОСОБА_15 розташовані на земельних ділянках, які належать ОСОБА_2, про що свідчать вищезгадані витяги.

З часу купівлі будинку позивач безперешкодно користується земельною ділянкою, на якій розташований його будинок і користується нею на даний час.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі чи споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею, спорудою, та на ту її частину яка необхідна для її обслуговування.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщенні на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то у разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування тією частиною земельної, на якій вони розміщенні, та частиною ділянки яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно з ст. 120 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно правових угод, а право користування - на підставі договору оренди земельної ділянки.

При відчужені будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

У разі переходу права власності на будівлю або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право власності на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі або споруди.

При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля або споруда.

При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

Окрім того, пунктом «е» ч.1. ст. 141 ЗК України. Передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду. Які розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщенні, без зміни цільового призначення.

Відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та правочини.

За змістом ч. 1,3 ст.626 ЦК України двостороннім договором є домовленість двох або більше сторін. Спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків сторін цього договору.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню.

Згідно з ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно з ч.2 ст.393 ЦК України власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

А відтак суд приходить до висновку, що оскільки на час прийняття ухвали Львівської міської ради про передачу у приватну власність спірної земельної ділянки ОСОБА_6 на даній земельній ділянці було розташовано два житлові будинки, власником одного з яких був ОСОБА_11, то передачею земельної ділянки у власність іншої особи порушувались його законні права та інтереси. У Львівської міської ради не було правових підстав для передачі спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_6 одноособово. ОСОБА_11 як власник житлового будинку мав законне право на земельну ділянку, на якій розташований його житловий будинок та на земельну ділянку для обслуговування такого.

Всі наступні набувачі житлового будинку, який належав ОСОБА_11, також набували право на користування і володіння земельною ділянкою, на якій розташований даний будинок, з моменту набуття такого у власність. Крім того, всі вони, в тому числі і позивач, добросовісно користувались і користуються спірною земельною ділянкою. Їхнє право ніяким чином не заперечувалось, в тому числі і відповідачами по справі. А відтак ухвала Львівської міської ради №796 від 28.09.2000 р. не може вважатися законною і така підлягає скасуванню в судовому порядку. А оскільки ухвала Львівської міської ради про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 є незаконною, то незаконним є і державний акт про право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_6 на підставі вищезгаданої ухвали Львівської міської ради. Підлягає і скасуванню рішення про державну реєстрацію подрібненої на три земельні ділянки спірної земельної ділянки та слід припинити право власності на дані земельні ділянки відповідача. В іншому випадку спірна земельна ділянка переходить в комунальну власність Львівської міської ради, а сторони по справі не позбавлені права претендувати на виділення їм земельних ділянок для обслуговування їхніх житлових будинків у відповідності до норм чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що доводи позивача викладені у позовній заяві є підставними та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 11, 15, 16, 316, 377, 386, 393, 626 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України, керуючись,ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Скасувати ухвалу 10-ї сесії 3-го скликання народних депутатів ЛМР №796 від 28.09.2000 р., про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_6, в частині передачі всієї земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 одноосібно ОСОБА_6.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий громадянинові ОСОБА_6, серії НОМЕР_1.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку №33881680 від 16.02.2017 р. щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею - 0,0572 га, кадастровий номер НОМЕР_2 за ОСОБА_2.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку №33870807 від 15.02.2017 р. щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею - 0,0286га, кадастровий номер НОМЕР_3 за ОСОБА_2.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за земельну ділянку №33871522 від 15.02.2017 р. щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею - 0,0142га,кадастровий номер НОМЕР_4 за ОСОБА_2.

Визнати припиненим право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею - 0,0572 га, кадастровий номер НОМЕР_2.

Визнати припиненим право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею - 0,0286 га, кадастровий номер НОМЕР_3.

Визнати припиненим право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею - 0,0142 га, кадастровий номер НОМЕР_4.

Стягнути з ОСОБА_2, Львівської міської ради, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 по 213 грн. 33 коп. судового збору з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання такої рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Б.Р. Мичка