Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Авалян Н.М.
Справа № 415/2084/15-ц
Провадження № 22ц/782/644/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Авалян Н.М.

суддів - Лозко Ю.П., Назарової М.В.

за участю секретаря судового засідання - Коротенка С.В.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 03 серпня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

встановив

29 березня 2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом, який 26 травня 2016 року уточнив та в якому заявив дві вимоги:

1) звернути стягнення на предмет іпотеки (квартиру), яка належить відповідачам на праві власності, шляхом укладання від імені ПАТ КБ "Приватбанк" договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки;

2) виселити відповідачів з квартири, яка є предметом іпотеки.

Позов обґрунтований тим, що відповідач ОСОБА_3 неналежно виконує зобов'язання за договором про іпотечний кредит від 14 березня 2008 року, внаслідок чого станом на 06 березня 2015 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 178544 гривень. Зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором забезпечені іпотекою за іпотечним договором від 14 березня 2008 року.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 03 серпня 2017 року позов задоволено у повному обсязі.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LGY0G7 від 14.03.2008 року, укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" і ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в розмірі 178544 гривень, звернуто стягнення на будинок загальною площею 111,30к.в.м. житловою площею 58,80 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "Приватбанк" з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приват Банк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_4Г, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: АДРЕСА_1

Вирішено питання про судові витрати.

Апеляційна скарга на вказане рішення подана відповідачем ОСОБА_3, який просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказано на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначено, що: позивачем пропущений строк позовної давності; наданий позивачем розрахунок заборгованості є незрозумілим з огляду на те, що застосовані різні процентні ставки (15%, 30%, 60% річних); позивачем безпідставно нараховані штраф та пені, оскільки на нарахування штрафних санкцій законом введено мораторій; заявлений позивачем спосіб реалізації предмету іпотеки відноситься до позасудових способів захисту прав.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 просила розглянути справу у її відсутності, а апеляційну скаргу відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстаннції.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилсь, не повідомивши про причини неявки.

Апеляційний суд, заслухавши представника апелянта, перевіривши відповідно до частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України законність та обґрунтованість рішення суду в частині, що оскаржується, в межах доводів апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти, які підтверджуються матеріалами справи.

14 березня 2008 року за № LGY0G7 між ПАТ КБ "Приват Банк" (Кредитор) та ОСОБА_3 (Позичальник) укладений договір про іпотечний кредит, відповідно до якого Кредитор видав Позичальнику кредит у розмірі 126 000 гривень на строк до 14 березня 2028 року. А Позичальник зобов'язався повернути кредит зі сплатою щомісячно ануітентного платежу та відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 14 березня 2008 року за № LGY0G7 між ПАТ КБ "Приват Банк" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладений іпотечний договір відповідно до якого в передане нерухоме майно - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, з господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 111,30 кв.м, житловою площею 58,80 кв.м. Квартира складається з: 1- коридор; 2-2 кухня; 2-3,2-4,2-5,2-6 житлові кімнати, 2-7,2-8 коридор; 2-9 - кладова ; 2-10 котельна; 2-11-туалет; 2-12-ванна; 2-13 веранда. Житловий будинок складається з: А1Ж.а-а2 житловий будинок квартира № 2 цегла, Б- сарай цегла; П-1 погріб цегла; Д-гараж цегла, Е сарай цегла; Н-навіс мет. сітка; У- вбиральня цегла; д-душ цегла; № 5-8, II споруди.

Обумовлена сторонами ціна предмета іпотеки становить 168000 гривень.

Відповідачі є співвласниками зазначеної квартири, в якій проживають та зареєстровані з 17 лютого 2014 року.

Відповідач ОСОБА_3 свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує.

16 грудня 2014 року за № 30.1.0.0/2-809 ПАТ КБ "Приват Банк" надіслав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомлення про прострочену заборгованість за кредитним договором у розмірі 32305,14 гривень та заявив вимогу про дострокове повернення кредиту протягом 30 днів з дня отримання вимоги. Одночасно було запропоновано звільнити квартиру, передану в іпотеку. Вказаний лист надісланий рекомендованим поштовим відправленням та вручений 25 грудня 2014 року.

Станом на 06 березня 2015 року Баком нарахована заборгованість за кредитним договором у розмірі 178544 гривень, з яких: 122640,62 гривень - заборгованість за кредитом; 39665,93 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6,18 гривень - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 16231,27 гривень - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 порушив взяті на себе договірні кредитні зобовязання, у звязку з чим застосував правові наслідки, встановлені кредитним договором та договором іпотеки.

До такого висновку суд дійшов, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють правовідносини про кредитні зобов'язання та іпотеку.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду про обґрунтованість позову з огляду на те, що при вирішенні справи суд першої інстанції неправильно застосував до правовідносин сторін норми матеріального права та не врахував правові висновки Верховного суду України щодо застосування норм матеріального права, яки відповідно до ст.360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковими та мають враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування рішення на підставі пункту 4 частини 1 статті 309 Цивільного процесуального кодексу України і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Законом України "Про іпотеку" передбачено три способи реалізації предмета іпотеки: за рішенням суд (стаття 39), продажу іпоткодержателем (стаття 38) та передачу права власності на предмет іпотеки іпотекодержателю (стаття 37).

Верховний Суд України в своїх постановах сформував правовий висновок про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу (справи №6-1851цс15, №6-1388цс16, №6-1625цс16, № 6-2457цс16, №6-2967цс16, №6-3934цс16, №6-679цс17).

В статті 38 Закону України "Про іпотеку" закріплено однозначну самостійність іпотекодержателя родажу предмета іпотеки від свого імені без необхідності одержання якого-небудь окремого повноваження від іпотекодавця та передбачена наступна процедура реалізації іпотекодержателем права на продаж предмета іпотеки від власного імені.

Іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому

законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання

іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог.

Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог.

Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд.

Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю.

Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки.

Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов'язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленими статтею 42 цього

Закону.

Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

Для забезпечення реалізації права іпотекодержателя на самостійну реалізацію предмета іпотеки передбачена спеціальна процедура нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу предмета іпотеки, яка закріплена в пункті 2.7 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, в якому зазначено , що якщо договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження.

Для посвідчення такого договору іпотекодержатель зобовязаний за тридцять днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти такий договір. Іпотекодержатель має документально підтвердити нотаріусу, що він повідомив осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, законодавством передбачено право та визначена процедура продажу предмета іпотеки іпотекодержателем.

Крім того, сторони іпотечного договору вирішили питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі

В пункті 3.2 іпотечного договору зазначено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцями зобовязання в цілому або в частині, а також у інших випадках, передбачених цим Договором, Договором про іпотечний кредит або чинним законодавством, іпотекодержатель має право задовольнити вимоги за рахунок Предмета іпотеки в порядку , передбаченому цим Договором та чинним законодавством.

В пункті 4.3 іпотечного договору сторони внесли застереження, яким Іпотекодержателю надається право звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього договору шляхом продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку , встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку". Цим договором Іпотекодавці уповноважують Іпотекодержателя подавати та отримувати від імені Іпотекодавців довідки та документи, які необхідні для підготовки предмета іпотеки до продажу, (витяги з реєстру обтяжень, довідку з Бюро технічної інвентаризації, інше),сплачувати всі необхідні платежі, підписати договір купівлі-продажу предмету іпотеки, а також виконувати всі інші дії, які повязані з продажем предметом іпотеки. У разі продажу предмета іпотеки, Іпотекодавці доручають Іпотекодержателю отримати грошові кошти, виручені від продажу та спрямувати їх на погашення витрат Іпотекодержателя та заборгованості за договором про іпотечний кредит. Якщо предмет іпотеки буле продано за суму більшу ніж сума заборгованості та витрат Іпотекодержателя, залишок грошових коштів від його продажу Іпотекодержатель повертає Іпотекодавцям.

Отже, не тільки Законом, але й укладеним сторонами договором передбачено право ПАТ КБ "Приватбанк" на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу належного відповідачам нерухомого майна-предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в позасудовому порядку.

В статті 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на судовий захист у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Апеляційний суд вважає, що право позивача не можна вважати порушеним, оскільки позивач звернувся до суду, не дотримуючись умов укладеного ним іпотечного договору, який є обов'язковим для виконання не тільки відповідачами, але й позивачем. Позивач не посилався на обставини, які унеможливлюють самостійну реалізацію предмета іпотеки банком згідно в позасудовому порядку згідно з процедурами, встановлені законодавством.

З цієї підстави апеляційний суд вважає можливим відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України про те, що не зважаючи на виключно позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, суд правильно задовольнив позов, встановивши факт невиконання позичальником грошових зобов'язань (№6-1625цс16, №6-1219цс16, №6-2457цс16, №6-679цс17).

Таким чином, частково доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права прийнятий до уваги апеляційним судом. Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд не вправі надавати їм оцінку з огляду на те, що вони стосуються складових частин заборгованості за кредитним договором.

Підсумовуючи наведене, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 307, пунктом 4 частини 1 статті 309, статтями 313, 314, 316, 317, 319, 323-325, 327 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд

вирішив

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 03 серпня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Авалян Н.М

Судді Лозко Ю.П.

ОСОБА_6