Головуючий суду 1 інстанції - Журавель Т.С.
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Справа № 428/3353/17
Провадження № 22ц/782/603/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Єрмакова Ю.В.,

суддів - Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Подрябінкіна Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 липня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення, Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» про визнання бездіяльності незаконною, стягнення матеріальної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2017 року ОСОБА_2 (позивач) звернулася до суду з вищезазначеним позовом, після уточнення якого остаточно просила:

визнати незаконною відмову, бездіяльність Сєвєродонецької міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Луганської області щодо фінансування для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на її користь в сумі 37 520 грн. 28 коп. за листком непрацездатності серії АГО № 341142; визнати Сєвєродонецьку міську виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Луганської області винною у нездійсненні фінансуванні для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на її користь в сумі 37 520 грн. 28 коп. за листком непрацездатності серії АГО № 341142; стягнути на її користь з Сєвєродонецької міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Луганської області суму заподіяної матеріальної шкоди в сумі 37 520 грн.28 коп.; зобов'язати Сєвєродонецьку міську виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Луганської області здійснити фінансування ПАТ «Луганськтепловоз» для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на її користь в сумі 37 520 грн.28 коп. за листком непрацездатності серії АГО № 341142; визнати незаконною бездіяльність ПАТ "Луганськтепловоз" з 2014 року по даний час по несплаті за неї податку - Єдиного соціального внеску за листком непрацездатності серії АГО№ 341142; визнати незаконною бездіяльність ПАТ «Луганськтепловоз» з 04.08.2015 року по даний час щодо не звернення до суду з позовом до Сєвєродонецької міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Луганської області про стягнення фінансування для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах застрахованої особи - позивача в сумі 37 520 грн. 28 коп. за листком непрацездатності серії АГО № 341142.

В обгрунтування позову зазначила, що з 12.09.2006 року по даний час працює на ПАТ «Луганськтепловоз». У період з 05.09.2014 року по 09.01.2015 року перебувала на лікарняному, про що свідчить листок непрацездатності серії АГО № 341142, та їй була нарахована, але не виплачена оплата в сумі 37 520 грн. 28 коп. Рішенням, яке набрало законної сили, від 20.12.2016 року Сєвєродонецького міського суду Луганської області у цивільній справі 428/9666/16-ц, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 18.02.2017 року, було встановлено, що ПАТ «Луганськтепловоз» проведено нарахування матеріального забезпечення позивача з 05.09.2014 року по 08.01.2015 року та оформлено заяву-розрахунок на суму 37 520грн. 28 коп., яка разом з іншими документами була передана до Жовтневої міжрайонної виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Проте фінансування відділенням Фонду для виплати роботодавцем матеріального забезпечення з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_2 проведено не було, у зв'язку з чим просила задовольнити позов.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 липня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 (апелянт) звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ « Луганськтепловоз» (далі відповідач 1) та апелянт в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим судова колегія вважає за можливим розглянути справу за їх відсутності.

В судовому засіданні було задоволено клопотання представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про заміну відповідачів Жовтневу міжрайонну виконавчу дирекцію Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Сєвєродонецьку міську виконавчу дирекцію Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення (далі відповідач 2) у зв'язку з правонаступництвом.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача 2, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги , якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення суду.

Згідно зі ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін;

2) скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду має бути законним та обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно з законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст.214 ЦПК України Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Такі вимоги закону судом першої інстанції були виконані частково.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Жовтнева міжрайонна виконавча дирекція ЛОВ ФСС з ТВП не отримувала заяву- розрахунок та листок непрацездатності позивача, а тому не мала підстав для нарахування суми матеріального забезпечення. Крім того, ПАТ «Луганськтепловоз» на момент страхового випадку був зареєстрований у м. Луганську віднесеному, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085, до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, тому Жовтнева міжрайонна виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрат непрацездатності не мала правових підстав здійснювати його фінансування у порядку передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням».

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання незаконною бездіяльності ПАТ «Луганськтепловоз» з 2014 року по даний час по несплаті за ОСОБА_2 податку - Єдиного соціального внеску за листком непрацездатності серії АГО№ 341142 та щодо визнання незаконною бездіяльності ПАТ "Луганськтепловоз" з 04.08.2015 року по даний час щодо не звернення до суду з позовом до Сєвєродонецької міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності Луганської області про стягнення фінансування для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах застрахованої особи - позивача в сумі 37 520 грн. 28 коп. за листком непрацездатності серії АГО № 341142, пославшись на ЗУ № 1669-УІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Сертифікат (висновок) про форс-мажорні обставини, виданого Торгово-промисловою палатою України №1478 від 11.11.2014 року та ст.3 ЦПК України, а тому дійшов висновку про необгрунтованість позову.

Судова колегія частково погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.1,3 ст.61 ЦПК України).

Оскільки для страхових випадків, що настали до 01.01.2015, слід керуватись Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 №2240 (далі Закон №2240), то на спірні правовідносини розповсюджується дія вказаного закону.

Так, згідно ч.2 ст.4 Закону №2240 завданням законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, є встановлення гарантій щодо захисту прав громадян на отримання матеріального забезпечення та соціальних послуг у разі тимчасової непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, смерті громадянина або члена його сім'ї.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону №2240 право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.5 Закону №2240 одним із принципів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням є відповідальність роботодавців та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

Згідно до п.1 ч.1 ст.6 Закону №2240 загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

Частиною першою ст.21 Закону №2240 визначено, що підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

За змістом ч.1 ст.38 №2240 Закону допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами.

Згідно ч.1 ст.50 Закону №2240 матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України).

Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах відповідно до ч.1 ст.51 Закону №2240 є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону №2240 документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження.

Частиною 2 ст.52 Закону №2240 передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується: застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

Відповідно до п.5 Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22 грудня 2010 року №26 (далі - Порядку), для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 01 січня 2011 року), із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з ПАТ «Луганськтепловоз» з 12.09.2006 року по теперішній час та працює на посаді слюсаря-електромонтажника 4 розряду. Вказане підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1, виданої ОСОБА_2, наявною в матеріалах справи.

Згідно листка непрацездатності серія АГО № 341142, виданого 05.09.2014 року Медико-санітарною частиною ПАТ «Луганськтепловоз» ОСОБА_2 з діагнозом «Вагітність 30 тижнів» звільнено від роботи з 05.09.2014 року. Передбачуваний термін пологів 12.11.2014 року.

У відповідності до копії заяви-розрахунку, складеної ПАТ «Луганськтепловоз» та надісланої 20.11.2014 року на адресу Жовтневої міжрайонної ВД ЛОФ ФСС з ТВП: м. Луганськ, вул. Фрунзе, 107, було надіслано у тому числі і листок непрацездатності серії АГ0341142 на період з 05.09.2014 року по 08.01.2015 року з нарахуванням за рахунок коштів фонду суми 37 520 грн. 28 коп.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, а також поясненнями представника відповідача 2, який в апеляційній інстанції підтвердив як факт отримання Жовтневою міжрайонною виконавчою дирекцією ЛОВ ФСС з ТВП заяви-розрахунку, так і наявність заборгованості згідно акту приймання-передавання №0043 від 04.08.2015 року щодо зобов'язань Фонду на 01.07.2015 року перед страхувальником ПАТ «Луганськтепловоз», серед якого є і заборгованість по оплаті лікарняного листка серії АГО №341142 позивача по справі, а тому висновки суду в частині того, що Жовтнева міжрайонна виконавча дирекція ЛОВ ФСС з ТВП не отримала заяву-розрахунок та листок непрацездатності ОСОБА_2, надіслані 20.11.2014 року на адресу попереднього місцезнаходження, а саме до м. Луганська, а тому не мала правових підстав для нарахування суми матеріального забезпечення, є помилковими, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Висновок суду про те, що ПАТ «Луганськтепловоз» на момент страхового випадку був зареєстрований у м.Луганську, віднесеному, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085, до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, а тому Жовтнева міжрайонна виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності не мала правових підстав здійснювати його фінансування у порядку передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням», є помилковим, оскільки і після реєстрації, тобто після 14.07.2015 року, коли ПАТ «Луганськтепловоз» взято на облік у Сєвєродонецькій міській виконавчий дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності, реєстр.№ 74, ніяких дій щодо оплати листка непрацездатності позивача зроблено не було, у зв'язку з чим позивач зверталася до суду з позовом до ПАТ «Луганськтепловоз» у вересні 2016 року про стягнення заборгованості з оплати лікарняного та рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 28 лютого 2017 року у задоволенні позову було відмовлено. При цьому, в зазначених рішеннях судів були встановлені обставини щодо виконання відповідачем 1 (ПАТ «Луганськтепловоз») покладене на нього законодавством зобов'язання щодо нарахування матеріального забезпечення у зв'язку з вагітністю та пологами, подання до Жовтневої міжрайонної виконавчої дирекції Луганського обласного відділення ФСС з ТВП заяви-розрахунку, однак зазначена у заяві сума 37 520грн.28 коп. не була перерахована Фондом на рахунок ПАТ «Луганськтепловоз», вказані рішення мають преюдиційне значення відповідно до ст.61 ЦПК України, а тому позовні вимоги в частині визнання незаконною відмову, бездіяльність Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення щодо фінансування для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь ОСОБА_2 в сумі 37 520 грн. 28 коп. за листком непрацездатності серії АГО № 341142, а також зобов'язання Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення здійснити фінансування ПАТ «Луганськтепловоз» для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь ОСОБА_2 в сумі 37 520 грн. 28 коп. за листком непрацездатності серії АГО № 341142, підлягають задоволенню, а рішення суду в цій частині скасуванню.

Що стосується вимог про визнання відповідача 2 винним у нездійсненні фінансування для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь позивача в сумі 37 520 грн. 28 коп. за листком непрацездатності серії АГО № 341142; стягнення на користь позивача з відповідача 2 суму заподіяної матеріальної шкоди в сумі 37 520 грн. 28 коп., то в цій частині судова колегія погоджується з висновками суду щодо відсутності підстав для задоволення позову за цими позовними вимогами, зазначаючи, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права у вигляді визнання відповідача 2 винною у нездійсненні фінансування для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь позивача в сумі 37 520 грн. 28 коп. за листком непрацездатності серії АГО № 341142 не відповідає способам захисту, передбаченим положеннями ст.15,16 ЦК України.

Також, вимога про стягнення на користь позивача з відповідача 2 суму заподіяної матеріальної шкоди в сумі 37 520 грн. 28 коп. не підлягає задоволенню, оскільки у відповідача 2 відсутній обов'язок здійснювати оплату листків непрацездатності безпосередньо працівнику і остання не є тією особою, з якою у позивача виник матеріально-правовий спір. На спірні правовідносини, як вже зазначалося вище, розповсюджується дія лише Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 року №2240.

Доводи апелянта про те, що судом не були розглянуті всі вимоги, а саме стосовно вимог про визнання незаконною бездіяльність ПАТ «Луганськтепловоз» щодо несплати з 2014 року по даний час за неї податку ЄСВ за листком непрацездатності серії АГО № 341142, за який позивач просила, а були розглянуті лише з 01.07.2014 року по 31.12.2015 року, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спірним часом є саме період з 05.09.2014 року по 09.01.2015 року. При цьому, з 01.01.2016 року ПАТ «Луганськтепловоз» нараховує та перераховує ЄСВ, що також підтвердив представник відповідача 2. До того ж, відповідно до акту №0043 від 04.08.2015 року (а.с.94), який вже зазначався вище, зобов'язання страхувальника (відповідач1) на 01.07.2015 року відсутні, зобов'язання Фонду на 01.07.2015 року 1 961 288,74 грн. Щодо несплати ЄСВ за інший період, то судом першої інстанції були зроблені відповідні правові висновки, з якими судова колегія погоджується та які підтверджені наявними у справі доказами.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, у зв'язку з чим рішення суду підлягає зміні.

Згідно зі ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин відповідно п.1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції повинно бути змінено.

Керуючись ст. 303,307, 309, 313,315, 317 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 липня 2017 року змінити.

В частині відмови у задоволенні позову щодо визнання незаконною відмови, бездіяльність Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення щодо фінансування для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь ОСОБА_2 в сумі 37 520 грн. 28 коп. за листком непрацездатності серії АГО № 341142; зобов'язання Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення здійснити фінансування ПАТ «Луганськтепловоз» для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь ОСОБА_2 в сумі 37 520 грн.28 коп. за листком непрацездатності серії АГО № 341142 скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині задовольнити. Визнати незаконною відмову, бездіяльність Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення щодо фінансування для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь ОСОБА_2 в сумі 37 520 грн. 28 коп. за листком непрацездатності серії АГО № 341142.

Зобов'язати Фонд соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення здійснити фінансування ПАТ «Луганськтепловоз» для надання матеріального забезпечення по вагітності та пологах на користь ОСОБА_2 в сумі 37 520 грн. 28 коп. за листком непрацездатності серії АГО № 341142.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий Єрмаков Ю. В.

Судді: Лозко Ю.П.

Стахова Н.В.