Провадження №22-ц/784/2066/17
Провадження № 22-ц/784/2066/17 Суддя-доповідач Апеляційного суду: Коломієць В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання Тищенко Л.С.

за участю: представника боржника Мозжеріна Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2014 року у справі за поданням державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року державний виконавець звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - громадянина України ОСОБА_3

Заявник зазначав, що на виконанні у Центральному ВДВС Миколаївського МУЮ знаходиться зведене виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом № 2-787 від 28 березня 2008 року, що видав Ленінський районний суд м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укрінбанк" заборгованості у розмірі 81081 грн. 07 коп. і 683 грн. судових витрат, а також з примусового виконання виконавчого листа 2-376 від 18 липня 2007 року, що видав Центральний районний суд м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь КС "Істок" заборгованості у розмірі 3244 грн. 87 коп. і 93грн.37 коп. судових витрат. Як вказав державний виконавець, ним вжито усіх передбачених законом заходів примусового виконання рішення, однак, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Посилаючись на викладене, заявник просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду (2-376/2007; 2-787/2008).

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2014 року подання державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа, до виконання зведеного виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду (2-376/2007; 2-787/2008).

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що суд не перевірив законність винесення державним виконавцем постанов про відкриття виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_3 та не врахував, що стягувачами КС "Істок" та ПАТ "Укрінбанк" були пред'явлені виконавчі листу до виконання з пропуском передбаченого законом строку. За такого, просив скасувати ухвалу та постановити нову, в якій в задоволенні подання державного виконавця відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Так, положеннями п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано ст. 377-1 ЦПК України.

На момент звернення до суду державним виконавцем з таким поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинне вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

З прикладених до подання матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постановами державного виконавця Центральному ВДВС Миколаївського МУЮ від 06.02.2014р. відкриті виконавчі провадження за виконавчим листом № 2-787 від 28 березня 2008 року, що видав Ленінський районний суд м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укрінбанк" заборгованості у розмірі 81081 грн. 07 коп. і 683 грн. судових витрат, а також з примусового виконання виконавчого листа 2-376 від 18 липня 2007 року, що видав Центральний районний суд м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь КС "Істок" заборгованості у розмірі 3244 грн. 87 коп. і 93 грн. 37 коп. судових витрат.

З матеріалів справи та з копії наданого Центральним ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області виконавчого провадження не вбачається доказів надсилання даних постанов боржникові.

Крім того, з примітки державного виконавця на виконавчому листі, що видав Ленінський районний суд м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укрінбанк" заборгованості, вбачається, що рішення суду частково виконувалось боржником?оскільки на виконання рішення стягнуто з ОСОБА_3 52475грн. 21коп.(а.с. 3).

Таким чином, доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 свідомо вчиняє дії або бездіяльність, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, заявником суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність державним виконавцем факту ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх зобов'язань за рішенням суду.

З огляду на викладене, застосування тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України колегія суддів вважає недоцільним.

Разом із тим, не можна прийняти до уваги доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_3 в зв'язку із пропуском стягувачами передбаченого законом строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання, оскільки перевірка законності цих постанов не є предметом даного спору і, до того ж, до теперішнього часу ці постанови не визнані неправомірними.

Враховуючи викладене, згідно ч.2 ст.312 ЦПК України оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали - про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді О.О. Данилова

І.В. Лівінський