Ухвала

іменем україни

2 жовтня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Висоцька В.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позов, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідач не надає коштів на утримання малолітньої дочки.

Ураховуючи наведене, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, а також аліменти у розмірі 1 000 грн щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 18 липня 2017 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи

з 27 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 27 вересня 2016 року і до досягнення ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2, є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Остання проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Джерел доходу, крім соціальних виплат, не має.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Встановивши, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, остання перебуває на утриманні матері - позивача у справі, а батько - відповідач у справі, достатню матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, суд прийшов до правильного висновку, що аліменти підлягають стягненню у судовому порядку.

Рішення ухвалено виключно в інтересах дитини.

Посилання відповідача в касаційній скарзі на те, що він не приймав участь в розгляді справи в суді першої інстанції не є підставою для скасування судового рішення, оскільки відповідач скористався своїм процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, його представник був присутнім в суді апеляційної інстанції, давав пояснення, що відповідало нормам ст. ст. 304, 304-1 ЦПК України.

Той факт, що позивач у позасудовому порядку не зверталась до відповідача щодо добровільної сплати аліментів не може бути підставою для відмови в позові, оскільки утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов'язком кожного з батьків. Звернення за захистом порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів є правом кожної особи. Відсутність домовленості між батьками, на яку і посилається відповідач, надавала позивачу право на звернення до суду.

Суд, з урахуванням конкретних обставин, передбачених ст. ст. 182,

184 СК України, правильно визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 щодо стану його здоров'я не звільняють його від обов'язку по утриманню малолітньої дитини та на правильність висновку суду не впливають.

Посилання в касаційній скарзі на сумніви щодо батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4 не можуть бути взяті до уваги, оскільки належні докази на підтвердження виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, суду не надані. Проведення судово-генетичної експертизи виходили за межі заявлених позовних вимог про стягнення аліментів.

Із матеріалів касаційної скарги, ухвалених у справі судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадженняу справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.С.Висоцька