Справа № 587/1699/17
УХВАЛА

05 жовтня 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненко О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання старшого державного виконавця Сумського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Сумського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що у відділі ВДВС на виконанні знаходиться виконавчий лист № 579/1374/14-ц, виданий 14.01.2015 року Кролевецьким районним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 51850 грн. та виконавчий лист № 579/1374/14-ц, виданий 14.01.2015 року Кролевецьким районним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1344,50 грн. повернення судового збору. Боржниця жодного разу за викликами державного виконавця до відділу не з»являлась. В ході примусового виконання рішення суду, державним виконавцем вчинені заходи щодо виявлення майна боржника шляхом направлення відповідних запитів до органів, уповноважених здійснювати реєстрацію права власності відкриття рахунків. Державним виконавцем було здійснено ряд виконавчих дій по встановленню місцезнаходження боржника, його майна, однак вказані дії результатів не дали. У звязку з цим, з посиланням на ст. 3771 ЦПК України щодо можливості суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби обмежити боржника-фізичну особу у праві виїзду за межі України, в поданні ставиться питання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, покладених судовим рішенням.

В судове засідання представник ВДВС не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, своє подання заявник підтримав.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пункт 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачає можливість обмеження виїзду боржників за межі України до виконання зобовязань, покладених на них судовим рішенням.

За змістом цього закону такі заходи примусового впливу вживаються до тих боржників, відносно яких мається інформація про їхній постійний чи періодичний виїзд за кордон, без мети чи з метою ухилення від виконання судового рішення.

Звертаючись до суду з поданням про обмеження боржник у праві виїзду за кордон, державний виконавець обґрунтовував вимоги наявністю заборгованості по виконавчому документу, невиконанням рішення в добровільному порядку, відсутністю боржника за зареєстрованим місцем проживання та неможливістю встановити місце знаходження боржника. Разом з цим ці доводи не є достатнім підтвердженням факту ухилення від виконання рішення.

В поданні державного виконавця відсутні посилання на обставини, які б свідчили про будь-які свідомі дії боржника, спрямовані на невиконання рішення суду при наявності реальної можливості виконати рішення суду.

Крім того, суду не надано доказів на підтвердження того, що боржник має намір виїхати за межі України з метою ухилитися від виконання судового рішення, як не надано доказів на підтвердження наміру боржника взагалі виїхати за межі України з будь - якою іншою, крім заробітку, метою, отже на даний час підстав для задоволення подання не вбачається.

На даний час підстав для задоволення подання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України, ст. 217 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Сумського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити за його безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя