У Х В А Л А

15 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Романюка Я.М.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 травня 2017 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2016 року, позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 4 тис. 2 грн 39 коп. заборгованості за кредитним договором від 7 жовтня 2011 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2016 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвалених у справі судових рішень та ухвалення нового рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі з передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстав, - неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 512, 514, 517 Цивільного кодексу України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 квітня 2016 року та постанову Вищого господарського суду України від 25 серпня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що боржник не сплатив заборгованість за кредитним договором ні новому, ні первісному кредитору, унаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка і підлягає до стягнення на користь позивача.

Разом з тим в постанові Вищого господарського суду України від 25 серпня 2015 року, на яку посилається заявник як на приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, судом розглянуто позов про визнання банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю «Соснина».

Отже, у справі про перегляд якої подано заяву та у справі, судове рішення в якій надане заявником для порівняння, наявні різні предмет та підстави позову, встановлено різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 квітня 2016 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення суду апеляційної інстанції та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
Я.М. Романюк
В.М. Сімоненко