Ухвала

іменем україни

26 вересня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Висоцька В.С., розглянувши касаційну скаргу Благодійної організації «Благодійний фонд освітніх інновацій» на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2017 року у справі за заявою Благодійної організації «Благодійний фонд освітніх інновацій» про перегляд рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року у зв'язку із нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиції в нерухомість та управління» про стягнення заборгованості та визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиції в нерухомість та управління» про стягнення заборгованості та визнання права власності.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю площею 3429, 30 кв. м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 для задоволення вимог ОСОБА_2 у рахунок погашення заборгованості в розмірі 16 275 000 грн. за договором позики

від 3 березня 2014 року, договором поруки від 3 березня 2014 року. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ТОВ «Інвестиції в нерухомість та управління» залишок заборгованості в розмірі 5 093 525 грн, обрахованої за договором позики від 3 березня 2014 року на користь ОСОБА_2 У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

У квітні 2017 року Благодійна організація «Благодійний фонд освітніх інновацій» звернулася до суду з заявою про перегляд рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13 червня

2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 18 липня 2017 року, вказану заяву Благодійної організації «Благодійний фонд освітніх інновацій» залишено без задоволення.

У касаційній скарзі Благодійна організація «Благодійний фонд освітніх інновацій» просить скасувати постановлені у справі ухвали та вирішити питання по суті, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи Благодійній організації «Благодійний фонд освітніх інновацій» у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами,суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що наведені заявником підстави не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 361 ЦПК України.

Так, мотивуючи заяву про перегляд рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, Благодійна організація «Благодійний фонд освітніх інновацій» посилалась на те, що організація є правонаступником позивача у справі ОСОБА_2, який 3 березня 2014 року уклав з ОСОБА_3 договір цільової позики. У подальшому, 25 травня 2015 року останній відступив права вимоги за договором ОСОБА_4, який 1 жовтня 2016 року права вимоги передав Благодійній організації «Благодійний фонд освітніх інновацій». Зазначено, що при розгляді даної справи, позивач не надав ряд правочинів, які існували на час розгляду справи, але не були відомі заявнику, а саме: додаткова угода до договору цільової позики від 2 червня 2014 року; додаткова угода до договору цільової позики від 4 жовтня 2014 року; договір застави цінних паперів від 24 жовтня 2014 року та додаткова угода до договору застави цінних паперів від 25 жовтня 2014 року.

За змістом ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підстави для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами визначені у ч. 2 ст. 361 ЦПК України, зокрема істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У п. 7 постанови Пленуму від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Встановивши, що обставини, на які посилається заявник, стали відомі не ОСОБА_2, а його правонаступнику, суд прийшов вірного висновку, що наведені заявником обставини вважати нововиявленими саме для позивача ОСОБА_2 не можна та правомірно відмовив у задоволенні заяви.

Посилання апеляційного суду на те, що зазначені обставини виникли після ухвалення судового рішення на правильність висновку суду не впливають.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Зі змісту постановлених у справі ухвал й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних ухвал.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження на ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 11 липня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_5 про перегляд рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня

2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами ухваленого у справі за позовом ОСОБА_6 до Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог - Відділ Держгеокадастру у Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області, про визнання державного акта на право приватної власності та визнання розпорядження недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.С.Висоцька