Номер провадження 2-др/754/13/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

25 вересня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі - Яремус - Байсановій А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

в с т а н о в и в :

11.05.2017 р. Деснянським районним судом м. Києва було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

22.05.2017 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на користь ОСОБА_2 за надання юридичних послуг та правової допомоги у розмірі 3 100 грн 00 коп.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про розгляд заяви повідомлялася належним чином.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти ухвалення додаткового рішення частково заперечив, вказав, що вважає зазначену суму правової допомоги завищеною.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, оглянувши матеріали справи судом було встановлено наступне.

11.05.2017 Деснянським районним судом м. Києва було винесено рішення по справі за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. При цьому судом не було вирішено питання питання про судові витрати в частині витрат на правову допомогу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з вимогами частин 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема й витрати на правову допомогу.

Частинами 1, 2 ст. 84 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 20.12.2011 № 4191 -VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пунктах 47, 48 Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

У своїй заяві ОСОБА_2 просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь понесені нею судові витрати за надання юридичних послуг та правової допомоги посилаючись на: копією Договору про надання юридичних послуг та правової допомоги від 01.02.2017 року, копією замовлення на надання юридичних послуг від 01.02.2017року, копією квитанції від 01.02.2017 року на суму 2000,00 грн, копією замовлення на надання юридичних послуг від 03.03.2017 року, копією квитанції від 03.03.2017 року на суму 1100,00 грн, копією розрахунків витрат часу на юридичні послуги та правову допомогу.

Також матеріали справи містять акт наданих послуг від 15.05.2017, згідно якого ФОП ОСОБА_3 надала ОСОБА_2 юридичні послуги та правову допомогу по справі № 754/11288/16ц, вартість наданих послуг згідно цього акту становить 3 100 грн, які були сплачені замовником двома платежами від 01.02.2017 та 03.03.20117.

Заперечення ОСОБА_1 щодо завищення часу надання правової допомоги, а відповідно і суми витрат суд вважає недоведеними та такими, що ґрунтуються на його власних припущеннях, що фахівець в галузі права не можу витратити 13 годин часу на дану справу. Аргументів щодо можливості задоволення суми в розмірі 640 грн тобто вартості 1 години часу фахівця у галузі права ОСОБА_1 не наводить.

Виходячи з наданих ОСОБА_2 доказів на підтвердження понесених нею витрат на правову допомогу, враховуючи витрачений час представника відповідача на надання юридичних послуг та правової допомоги по справі: 3 год. - усні консультації, складання клопотання про витребування доказів - 1 год. 30 хв, складання письмових пояснень - 3 год, складання заяви про допуск особи, що надає правову допомогу, до участі у справі - 30 хв, складання та відправлення запитів - 3 год, участь у справі - 2 год, загалом 13 год, суд приходить до висновку, що заявлена сума судових витрат є обґрунтованою частково.

Так у замовленні на надання юридичних послуг від 01.02.2017 вказано, що до загальної вартості замовлення (2000 грн), входить складання проектів процесуальних документів. Згідно замовлення на надання юридичних послуг та правової допомоги від 03.03.2017, ОСОБА_2 було надано послугу зі складання апеляційної скарги на ухвалу суду вартістю 1100 грн, що також є процесуальним документом. Причини винесення плати за складання такого процесуального документу, як апеляційної скарги, окремо від переліку послуг передбачених замовленням на надання юридичних послуг від 01.02.2017 ОСОБА_2 не пояснила та не обґрунтувала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 88, п.4, ч. 1, ст. 220 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за надання юридичних послуг та правової допомоги у розмірі 2000 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :

.