"19" жовтня 2017 р.
Справа № 642/22/17
Провадження № 2/642/1269/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Шрамко Л.Л.
за участю секретаря Бондаренко В.П.,
з участю представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Сєрого В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:
Позивач звернувся до суду зі вказаним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами № від 27.08.2013 в розмірі 29803 грн. 72 коп., та № від 30.10.2013 в розмірі 28813 грн. 88 коп., а також судового збору в сумі 1378 грн.
В обґрунтування позовних вимог послався на те, що ПАТ «ОТП БАНК» з відповідачем 27 серпня 2013 року був укладений договір № відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 30000 грн. строком на 36 місяців. 30 жовтня 2013 року з відповідачем був укладений кредитний договір № відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 27250 грн. строком на 36 місяців.
Відповідно до умов вищезазначених договорів відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати платежі з повернення кредиту, відсотків в розмірі 0,01% річних, комісії в розмірі та строки, визначені у графіку платежів, який є невід`ємною частиною договору.
22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю за яким позивач прийняв на себе зобов`язання за кредитними договорами № від 09.12.2013 та № від 30.10.2013, тобто до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП БАНК» щодо права вимоги до відповідача.
Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, внаслідок чого у нього, станом на 24 листопада 2016 року утворилась заборгованість:
- за договором № від 27.08.2013 в сумі 29 803 грн. 72 коп., яка складається з 25003 грн. 41 коп. заборгованості за кредитом; 1 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 4 799 грн. 31 коп. комісії;
- за договором № від 30.10.2013 в сумі 28813 грн. 88 коп., яка складається з 24 223 грн. 99 коп. заборгованості за кредитом; 96 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 4 588 грн. 93 коп. комісії.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини.
Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечував, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що з березня 2014 року він, як досвідчений офіцер Збройних сил України, перебував у зоні АТО у м. Краматорську Донецької області, де в добровільному порядку надавав консультативно-методичну допомогу військовим частинам та формуванням, що перебували у зоні АТО під час здійснення завдань, тому згідно з положеннями п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» йому, як військовослужбовцю, з початку і до закінчення особливого періоду не нараховуються штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед банком, а також проценти за користування кредитом. Крім того, у березні-червні 2014 року він звертався до позивача щодо відстрочки сплати платежів та зміну графіку їх оплати, однак не отримав відповіді. Також зазначає, що позивач не довів порушення ним - відповідачем - договірних зобов`язань, та вважає себе таким, що своєчасно почав сплачувати суми заборгованості за кредитними договорами та своїх зобов`язань не порушував.
Суд, опитавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем 27 серпня 2013 року укладений договір про надання споживчого кредиту №, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 30 000 грн. на споживчі цілі на 36 місяців, з 27 серпня 2013 року по 27 серпня 2013 року зі сплатою 0,01% річних.
Відповідно до п.1.2.1 договору ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за його користування, інші платежі, визначені договором та графіком платежів.
Згідно графіка платежів за договором № від 27.08.2013 плата по кредиту комісія становить 1,95% від суми кредиту щомісячно.
30 жовтня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем укладений договір про надання споживчого кредиту №, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 27 250 грн. на споживчі цілі на 36 місяців, з 30 жовтня 2013 року по 30 жовтня 2013 року зі сплатою 0,01% річних.
Відповідно до п.1.2.1 договору ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за його користування, інші платежі, визначені договором та графіком платежів.
Згідно графіка платежів за договором № від 30.10.2013 плата по кредиту комісія становить 1,99% від суми кредиту щомісячно.
22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу №22/12/14/1-1 за яким до позивача перейшло право грошової вимоги за договорами, укладеними ПАТ «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості.
5 січня 2017 року відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитними договорами № від 27.08.2013 та № від 30.10.2013 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з вимогою щодо виконання зобов`язань за договорами.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договорами№ від 27.08.2013 та № від 30.10.2013, заборгованість відповідача станом на 24.11.2016 становить:
- за договором № від 27.08.2013 - 29 803 грн. 72 коп.: заборгованість за кредитом 25003,41 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1 грн.; комісія 4799,31 грн.
- за договором № від 30.10.2013 - 28813 грн. 88 коп.: заборгованість за кредитом 24223,99; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 96 коп.; комісія 4588,93.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.
Зокрема, ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу, відсотки, відповідно до умов договору.
Згідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно ч. 4 ст. 14 ЦК України звільнення особи від цивільного обов`язку або його виконання може мати місце тільки у випадках, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

За вимогами пункту 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються, зокрема: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 р. № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.

Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18.03.2014 р. і триває на даний час.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Повне звільнення від сплати заборгованості за кредитом вказаним Законом не передбачено.

Відповідно до листа Національного банку України від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 мітяться роз`яснення про те, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Зазначені документи можуть видаватися родинам військовозобов`язаних та резервістів для пред`явлення за місцем вимоги.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що він був мобілізований та на нього поширюється дія Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації».

Також відповідач не спростував належними та допустимими доказами наданий позивачем розрахунок заборгованості. Усі зарахування коштів для погашення заборгованості, вказані в наданому представником відповідача «Руху коштів по рахункам», складеним ПАТ ОТБ «Банк», враховані позивачем та містяться в розрахунку заборгованості, наданому позивачем.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитними договорами № від 27.08.2013 в розмірі 29803 грн. 72 коп., та № від 30.10.2013 в розмірі 28813 грн. 88 коп.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн.
Враховуючи вищенаведене, керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, ст.ст.526, 610, 611, 625, 1050 ЦК України, суд
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № від 27.08.2013 в розмірі 29803 грн. 72 коп., за кредитним договором № від 30.10.2013 в розмірі 28813 грн. 88 коп., а всього заборгованість у загальній сумі 58 617 грн. 60 коп., та у відшкодування витрат по оплаті судового збору 1378 грн., а всього стягнути 59 995 (п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Ленінський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя - Л.Л.Шрамко