Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/404/16-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 12 червня 2008 року між ним та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до якого останній наданий кредит в сумі 52700 дол. США, строком по 12 червня 2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 13,50 % річних.

12 лютого 2009 року між ними укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до якої з 12 лютого 2009 року зменшено процентну ставку до 7,50 % річних на строк 12 місяців.

10 червня 2009 року між банком та відповідачкою укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, згідно з якою з 9 червня 2009 року фактична заборгованість за тілом кредиту збільшується на суму заборгованості зі сплати відсотків, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості.

Окрім того, даною додатковою угодою передбачено зменшення розміру щомісячних платежів протягом періоду з 13 червня 2009 року до 13 травня 2010 року.

29 червня 2010 року вони уклали додаткову угоду №3 до кредитного договору, якою встановили дату остаточного погашення кредиту - 13 лютого 2034 року.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 не виконує передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, у зв'язку з чим станом на 14 січня 2016 року утворилась заборгованість в сумі 63393,45 дол. США, що є еквівалентним 1498745 грн. 41 коп., та складається із: заборгованості зі сплати кредиту у розмірі 55695,87 дол. США, в тому числі простроченої заборгованості за кредитом - 421,75 дол. США; заборгованості за відсотками в сумі 7697,58 дол. США, в тому числі простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 7677,04 дол. США.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 63393,45 дол. США, що є еквівалентним 1498745 грн. 41 коп.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/7339/74/135098 від 12 червня 2008 року у розмірі 63393,45 дол. США, що у гривневому еквіваленті станом на 14 січня 2016 року становить 1498745 грн. 41 коп. та 22481 грн. 18 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що 12 червня 2015 року банк звернувся до неї з вимогою про дострокове погашення боргу, змінивши таким чином строк виконання зобов'язання, та саме з цієї дати позивач втратив право на нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Однак, суд стягнув заборгованість за відсотками, яка виникла станом на 14 січня 2016 року.

Окрім того, на підтвердження позовних вимог банк не надав меморіальний ордер, а долучив до матеріалів справи лише копії виписок з рахунку про рух коштів, які не можуть бути безспірним підтвердженням видачі коштів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За правилами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. ст. 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 12 червня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_3, яка в подальшому змінила прізвище на «Пруднікова», укладений кредитний договір №014/7339/74/135098, згідно з яким відповідачці наданий кредит в сумі 52700 дол. США, строком по 12 червня 2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 13,50 % річних.

12 лютого 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до якої з 12 лютого 2009 року зменшено процентну ставку до 7,50 % річних на строк 12 місяців.

10 червня 2009 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, згідно з якою з 9 червня 2009 року фактична заборгованість за тілом кредиту збільшується на суму заборгованості зі сплати відсотків, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості.

Окрім того, сторони дійшли згоди щодо зменшення розміру щомісячних платежів протягом періоду з 13 червня 2009 року до 13 травня 2010 року.

29 червня 2010 року між ними укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, якою сторони домовились зменшити розмір щомісячних платежів протягом періоду з 13 липня 2010 року до 12 липня 2011 року та встановили дату остаточного погашення кредиту - 13 лютого 2034 року.

Матеріали справи свідчать, що станом на 14 січня 2016 року утворилась заборгованість за даним кредитним договором в сумі 63393,45 дол. США, що є еквівалентним 1498745 грн. 41 коп., та складається із: заборгованості зі сплати кредиту у розмірі 55695,87 дол. США, в тому числі простроченої заборгованості за кредитом - 421,75 дол. США; заборгованості за відсотками в сумі 7697,58 дол. США, в тому числі простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 7677,04 дол. США.

Вказана обставина підтверджується наданим позивачем розрахунком. Будь-яких доказів на спростування суми боргу суду не надано.

Встановивши, що ОСОБА_1 порушила зобов'язання за кредитним договором, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про стягнення на користь позивача даної заборгованості.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що судом не досліджувався меморіальний ордер, який підтверджує факт видачі кредитних коштів, не спростовує висновків суду, оскільки кредитний договір не визнаний недійсним у встановленому законом порядку. Виписка з рахунку містить інформацію про перерахування банком кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 відповідно до умов договору. Остання здійснювала платежі за кредитним договором, укладала додаткові угоди з метою зменшення фінансового навантаження, що, в свою чергу, свідчить про отримання нею кредитних коштів відповідно до умов договору кредиту.

Безпідставними є також й доводи апеляційної скарги про те, що після звернення банку з вимогою про дострокове погашення кредиту, втрачається право на нарахування відсотків після дати, яка визначена у вимозі.

Так, даним кредитним договором передбачене право банку вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків за весь період користування кредитними коштами. Звернення позивача до ОСОБА_1 з вимогою достроково виконати зобов'язання за цим кредитним договором не обмежує період, протягом якого банк вправі нараховувати відсотки.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді: