Провадження № 2/761/1565/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Доміната», фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним.18.07.2015 р. о 13 год. 50 хв. ОСОБА_3, керуючи маршрутним автобусом Mersedes - Benz 316 д.н.з. НОМЕР_1, на Привокзальній площі в м. Одеса, не вибрав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем позивача Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_4, внаслідок ДТП автомобілі механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Постановою Балтського райсуду одеської області від 07.08.2015 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП позивачу було спричинено матеріальні збитки та моральну шкоду, внаслідок чого він і звернувся до суду. Розмір матеріальної шкоди визначено позивачем у розмірі 9 728,00 грн. на підставі вартості відновлювального ремонту автомобіля, що зазначений в акті здачі - прийняття ремонтних робіт, здійснених ФОП ОСОБА_4 Власником транспортного засобу, яким керував винуватець ДТП є ФОП ОСОБА_2 , з яким ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах. Цивільно - правова відповідальність ФОП ОСОБА_2 була на час ДТП застрахована компанією «Страхове товариство «Домінанта» згідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АЕ/4073942 від 03.04.2015 року. 23.09.2015 року позивач повідомив страхову компанію про ДТП та надано заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідач визнав випадок страховим та 30.12.2015 р. перерахував на поточний рахунок позивача суму у розмірі 2 888,48 грн. Не дочекавшись виплати повної суми страхового відшкодування позивач звернувся зі скаргами на дії до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Тільки після цього страхова компанія повідомила позивача по те, що страхове відшкодування виплачено в повному обсязі та в разі незгоди з таким рішенням він має право на його оскарження. Зважаючи на те, що розмір завданих матеріальних збитків, спричинених позивачу становить 9728,00 грн., відповідач має здійснити виплату страхового відшкодування у повному обсязі, а отже з нього підлягає стягненню сума у розмірі 6839,52 грн. Внаслідок несвоєчасного виплати страхового відшкодування мають наставати наслідки, встановлені положеннями ст. 625 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за період прострочення виконання зобов»язань. Таким чином з відповідача ПрАТ «СК «Доміната» підлягає стягненню пеня у сумі 1849,67 грн., інфляційні збитки у розмірі 381,48 грн., 3% річних у сумі 142,22 грн. Відповідальним за вчинення шкоди є ФОП ОСОБА_2Внаслідок протиправних дій винної особи позивачеві було спричинено моральну шкоду, яка полягає у вимушених змінах у житті після ДТП і яку оцінено у розмірі 2756,00 грн. Також позивач просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення, в разі неявки в судове засідання відповідачів. Також надав заяву про його допуск до участі в справі в якості особи, яка надає правову допомогу.

Відповідачі, їх представники в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника ПрАТ «СК «Домінанта», ФОП ОСОБА_2, третьої особи на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що 18.07.2015 р. о 13 год. 50 хв. ОСОБА_3, керуючи маршрутним автобусом марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1, на Привокзальній площі в м. Одесі не вибрав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1, який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні отримали механічні пошкодження.

07.08.2015 р. Балтським районним судом м. Києва винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mersedes - Benz 316 д.н.з. НОМЕР_1 на день ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Домінанта».

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

При цьому за положеннями страховий випадок відповідно ст. 8 Закону України «Про страхування» - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

ОСОБА_1, власник автомобіля Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_4, 23.09.2015 р. звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування та просив провести страхову виплату на рахунок ФОП ОСОБА_4, що здійснював відновлювальний ремонт транспортного засобу позивача згідно акту здачі-прийняття ремонтних робіт на суму 9 728,00 грн.

27.10.2015 р. страховик сплатив лише частину страхового відшкодування у розмірі 2888,48 грн.

Рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку, відповідно до ст. 36Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які свідчать про те, що дії страховика відповідають положенням вищенаведеного нормативно-правового акту.

Таким чином, фактично страховиком не сплачено сума страхового відшкодування у розмірі 6 839,52 грн.

Прострочення виплати страхового відшкодування становить 253 дні, а саме з 23.12.2015 р., зважаючи на положення ст. 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня п. 36.5 ст. 36 Закону).

З огляду на викладене, суд погоджується з твердженнями представника позивача щодо обов»язку страховика сплатити пеню.

За розрахунком позивача, що його було перевірено в судовому засіданні розмір пені становить 1 849,67 грн.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй постанові № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у п.4 роз»яснив, положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача сума інфляційних втрат за період з 23.12.2015 р. становлять 381,48 грн., 3% річних - 142,22 грн.

Беручи до уваги вищенаведене з ТзДВ «СТ «Доміната» підлягає стягненню невиплачене страхове відшкодування у сумі 6 839,89 грн., пеня за прострочення сплати страхового відшкодування у розмірі 1 849,67 грн., інфляційні збитки - 381,48 грн., 3% річних - 142,22 грн., а всього - 9 212,89 грн.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, відповідно до ст. 23 ЦК України.

Представник ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 позивачу було спричинено моральну шкоду у розмірі 2 756,00 грн., яка полягає у психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості використання пошкодженого автомобіля та необхідності його відновлення, що потягнуло за собою погіршення сну , загального самопочуття та стану здоров»я; вимушених негативних змінах у житті позивача і життєвих стосунках з рідними та близькими внаслідок необхідності витрачати кошти та час на оплату відновлювального ремонту автомобіля.

За положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за наявності її вини.

В свою чергу ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй постанові № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у п.6 роз»яснив, що на особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій основі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Так, статтею 1187 ЦК України встановлює особливого суб»єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Таким суб»єктом є особа, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положення ст. 1187,1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст. 1167 ЦК України, у зв»язку із чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Таких висновків дійшов Верховний Суд України та виклав у постанові від 06.11.2013 р., справа № 6-108цс13.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_3 перебував у трудових правовідносинах з ФОП ОСОБА_2, який є власником автомобіля Mersedes - Benz 316 д.н.з. НОМЕР_1, а тому саме роботодавець має відшкодувати моральну шкоду, спричинену водієм.

Приписами ст. 60 ЦПК України становлено обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи не те, що матеріали справи не містять достовірні відомості про те, що ОСОБА_3 перебував з ФОП ОСОБА_2 саме у трудових правовідносинах на підставі відповідного договору (контракту), суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позову у частині стягнення моральної шкоди.

За положеннями ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на правову допомогу та проведенням судових експертиз.

Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачів судовий збір у сумі 551,20 грн., витрати на правову допомогу у сумі 1240,00 грн.

Приписами ст.. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові рішення.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Як свідчать матеріали справи в порядку ч. 2 ст. 56 ЦПК України представника позивача було допущено до участі у справі, як особу, яка надає правову допомогу та такі витрати ОСОБА_1 склали суму у розмірі -1240,00 грн.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,56,57,60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 23,979,1167,1187 ЦК України, суд - .

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зТовариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Доміната» на користь ОСОБА_1 невиплачене страхове відшкодування у розмірі 6 839 грн. 52 коп., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування у розмірі 1 849 грн.67 коп., інфляційні збитки у сумі 381 грн.48 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 142 грн. 22 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Доміната» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., витрати на правову допомогу у сумі 1 240 грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: