АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 646/1370/17 Головуючий суддя І інстанції Сорока О. П.
Провадження № 22-ц/790/3456/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
Категорія: стягнення заборгованості
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1

ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» в особі представника ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 20 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 595,79 доларів США, з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 1600 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 20 грудня 2007 року між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № МК-Е-027/07, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 5000,00 доларів США строком до 20.06.2009 року.

В забезпечення належного виконання кредитних зобовязань ОСОБА_4 20.12.2007 року між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № МК-II-027/07, відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання умов основного зобовязання.

Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 22.09.2016 року становить 595, 79 доларів США та складається з: 395,00 доларів США - неповернута сума кредиту; 0,00 доларів США прострочені відсотки; 0,00 доларів США прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 200,79 доларів США заборгованість по пені.

В звязку з чим банк вимушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 20 березня 2017 рокупозов Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» в особі представника ОСОБА_3 подало апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування дійсних обставин справи.

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що позовна давність встановлюється за кожний черговий платіж починаючи з моменту порушення строку його погашення.

Перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Кредобанк», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було пропущено строк позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 20.12.2007 року між ОСОБА_4 та ВАТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір № МК-Е-027/07, за умовами якого ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 5000,00 доларів США, шляхом зарахування їх на позичковий рахунок №869, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строк дії договору до 20.06.2009 року.

В забезпечення належного виконання кредитних зобовязань ОСОБА_4, 20.12.2007 року між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № МК-II-027/07, відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання умов основного зобовязання, строк дії договору до повного виконання за кредитним договором.

Свої зобов'язання за вказаним договором ПАТ «Кредобанк» виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти.

ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі не виконала, внаслідок чого станом на 22.09.2016 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 595,79 доларів США, яка складається з: 395,00 доларів США - неповернута сума кредиту; 200,79 доларів США заборгованість по пені.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з вимогами ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.3.4 кредитного договору позичальник повинна була виконувати свої зобовязання за кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за користування щомісячно в складі платежу.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Як вбачається з умов кредитного договору кредитний договір укладено на 30 місяців, тобто до 20 червня 2009 року.

Останній платіж ОСОБА_4 було сплачено 20 травня 2009 року.

У даному випадку договірні відносини між сторонами припинилися і не продовжені, тому заявлені в цій справі вимоги про стягнення заборгованості, яка склалася вже після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, перебувають поза межами позовної давності.

Крім того, укладений між ОСОБА_6 та ПАТ «Кредобанк» договір поруки, є похідним від кредитного договору, а тому його дія також закінчилась.

Виходячи з наведеного, районний суд дійшов правильного висновку про необхідність застосування до виниклих правовідносин наслідків спливу позовної давності, про застосування якої було заявлено ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги є необгрунтованими та спростовуюится матеріалами справи, тому не можуть бути прийняті судом в порядку ст.60 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 20 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: