Справа № 296/1571/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

представника позивачів ОСОБА_1,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення ,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просили встановити порядок користування квартирою №43 по пров. Вокзальному, 10 у м. Житомирі наступним чином: виділити у спільне користування позивачів житлову кімнату №6, площею 16,2 кв.м. і балкон площею 2,63 кв.м., виділити в користування ОСОБА_5 житлову кімнату №2, площею 10,4 кв.м., у спільному користуванні залишити кухню №3 площею 5.6 кв.м., коридор №1 площею 7,7 кв.м., вбиральню №5 площею 0,9 кв.м., ванну кімнату №4 площею 2,0 кв.м.; а також усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення позивачів до спірної квартири.

Позов обґрунтовувався тим, що сторони є співвласниками двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 26,6 кв.м. Вказується, що у позивачів у власності є ще окреме житло, тому вони не заперечували, щоб квартирою користувалася відповідач, яка замінила вхідні двері і замки, однак ключі від квартири позивачам не надала.

Посилаючись на те, що відповідач чинить позивачам перешкоди у користуванні спірною квартирою, двері не відкриває, а вони як співвласники мають право на користування власністю, останні звернулась до суду з даним позовом для відновлення своїх прав.

Представник позивачів у судовому засіданні поданий позов, підтримала та просила його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що є докази в матеріалах справи (а.с.36).

Відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_2, що стверджується договором купівлі-продажу квартири від 05.08.2011 року (а.с. 4).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №99028845 від 02.10.2017, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності по 1/4 частки кожний (а.с.57-59).

Відповідно до довідки КП ВЖРЕП-№9 Житомирської міської ради № 342 від 03.03.2017 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_3 зареєстрована ОСОБА_5 (а.с.41).

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.

З роз'яснень, викладених у п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" вбачається, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

За положенням ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Виходячи з цих положень, порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення за розміром відповідають часткам цих осіб у квартирі.

Відповідно до технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1, остання складається із двох кімнат загальною площею 43,59 кв.м, а саме: житлова площа 26,6 кв. м, дві житлові кімнати розмірами 10,4 кв. м, 16,2 кв. м, кухня площею 5,6 кв. м, ванної кімнати - 2,0 кв. м, вбиральні 0,9 кв. м (а.с. 9-10).

Водночас, суд враховує, що при визначенні порядку користування жилим приміщенням допускається можливість відійти від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність, і таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

З огляду на те, що на час розгляду справи спір між сторонами не врегульовано, та з урахуванням згоди трьох позивачів на надання їм у спільне користування лише однієї житлової кімнати №6 - площею 16,2 кв.м., з прилеглим балконом - площею 2,63 кв.м., а відповідачці ОСОБА_5, житлової кімнати № 2 - площею 10,4 кв.м., суд вважає, що встановлення такого порядку користування квартири не порушує прав відповідача, а тому є прийнятним.

При цьому, службові приміщення у спірній квартирі: коридор №1 - площею 7,7 кв.м., кухню №3 - площею 5,6 кв.м, ванну кімнату №4 - площею 2,0 кв.м. та вбиральню №5- площею 0,9 кв.м. підлягають залишенню у спільному користуванні співвласників.

Крім того, з наявних в матеріалах справи висновків Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 07.04.2017 р. та 27.10.2017 р. вбачається, що тривалий час в квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_5, яка змінила вхідні замки до дверей, уникає зустрічей з позивачами і двері не відчиняє (а.с.38-39).

Зазначені обставини дають підстави вважати, що відповідач ОСОБА_5 чинить перешкоди в користуванні позивачами спірною квартирою, що належить сторонам на праві співвласнсті, чим порушуються їх законні права на володіння та користування спільним майном, які мають бути поновлені шляхом вселення позивачів у спірну квартиру.

Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі по 1280 грн. на користь позивач ОСОБА_2, що його понесла.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні квартирою №43 по пров. Вокзальному, буд. №10 у м. Житомирі шляхом вселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у зазначену квартиру.

Встановити порядок користування квартирою №43 по пров. Вокзальному, 10 в м. Житомирі, шляхом виділення в користування ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кімнату, що позначена на технічному паспорті №6 - жилою площею 16,2 кв.м. з прилеглим балконом - площею 2,63 кв.м., а ОСОБА_5 житлову кімнату №2 - площею 10,4 кв.м.

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5: кухню №3 - площею 5,6 кв.м., коридор №1 - площею 7,7 кв.м., ванну кімнату № 4 - площею 2,0 кв.м. та вбиральню №5 - площею 0,9 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1680 (тисяча шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота