АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1946/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 21 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 25 лютого 2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_6 Від шлюбу у них народився син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вказує, що син перебуває на її утриманні та вихованні, відповідач участі в утриманні та забезпеченні дитини не бере. Позивач не працює і доходів немає, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Відповідач не має інших неповнолітніх дітей та інших осіб на своєму утриманні, являється працездатною особою, працює водієм вантажного автомобіля у Польщі, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу.

За вказаних обставин, ОСОБА_8 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1500 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 21 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 08.07.2017 року та з 08.07.2017 року не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини 17.06.2033 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь дружини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на її утримання в розмірі 800 грн. щомісячно, до 17.06.2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, у розмірі 1000 грн. та суми платежу за один місяць, в розмірі 800 грн. на утримання дружини, допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн.

Частково не погоджуючись із рішенням районного суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір стягнутих аліментів на утримання сина з 1000 грн. до 750 грн., та на утримання дружини з 800 грн. до 600 грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до п.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції врахувавши надані відповідачем докази щодо наявності інших утриманців, визначив достатній для нормального виховання і забезпечення дитини розмір аліментів на його утримання в сумі 1000 грн. Крім того, суд вважав обґрунтованою сумою для стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 800 грн.

Колегія суддів погоджується з визначеним розміром аліментів суду першої інстанції.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 25.02.2015 року, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 114342 від 25.02.2015 року виданим виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області (а.с. 6).

Від шлюбу в них є неповнолітня дитина, син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СР №207506 від 06.07.2015 року (а.с. 4).

Сторони сумісно не проживають, що підтверджується Довідкою про склад сімї виданої виконавчим комітетом Лебединської сільської ради від 25.11.2016 року за № 2720 (а.с. 5).

Судом також встановлено, що дитина проживає спільно з позивачем окремо від відповідача. Позивач не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

Вказане також узгоджується з розясненнями викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз зазначених вище положень закону свідчить про те, що саме батьки несуть обовязок щодо забезпечення належного рівня проживання та гармонійного розвитку дитини. У звязку з цим, суд обґрунтовано поклав на відповідача обовязок сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року 1355 грн., з 1 травня 1426 грн., з 1 грудня 1492 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини з розміру 1000 грн. до 750 грн., оскільки такий розмір узгоджується з нормами сімейного законодавства, у відповідності до якого мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судова колегія дослідивши вказані доводи апелянта приходить до наступного.

Визначений судом першої інстанції розмір аліментів у сумі 1000 грн. є обґрунтованим та вірним, оскільки судом при його визначенні було правомірно враховано наявність у відповідача двох неповнолітніх дітей, непрацездатної матері та з огляду на вказані факти, саме дана сума буде достатньою для забезпечення нормальної життєдіяльності малолітньої дитини та її гармонійного фізичного, духовного та морального розвитку. Крім того, даний розмір аліментів на утримання сина відповідає його постійній необхідності у харчуванні, одязі, засобах гігієни та інших речах.

Також судом встановлено, що в даний час позивач у звязку із доглядом за дитиною позбавлена можливості працювати, а тому до досягнення дитиною трирічного віку обовязок утримання дитини має бути покладений саме на відповідача. При цьому, суд враховує те, що ОСОБА_6 являється працездатною особою та немає обмежень у праці за станом здоровя.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Оскільки позивач в даний час здійснює догляд за малолітньою дитиною і у звязку з цим позбавлена можливості працювати, а відповідач таких обмежень не має, суд обґрунтовано поклав на відповідача обовязок надавати утримання дружині до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому розмір такого утримання визначений з врахуванням можливості його надання відповідачем саме у визначеній сумі.

Надані докази відповідача про добровільне надання матеріальної допомоги ОСОБА_8 протягом лютого-червня 2017 року, колегією відхиляються, оскільки такі проплати були проведені ОСОБА_6 в добровільному порядку вже після звернення позивача до суду, на загальну суму 2450 грн. Договір між сторонами про надання утримання (передбачений ст. 78 СК України) для визначення умов, форми та розміру надання утримання не укладався.

Колегія суддів зауважує, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч. 3 ст. 80 СК України).

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для його скасування в частині визначення розміру аліментів, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про помилковість посилання суду першої інстанції про стягнення з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини у визначеному розмірі щомісячно, але не менше 30% до 08.07.2017 року та з 08.07.2017 року не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини 17.06.2033 року, оскільки такий розмір аліментів чинним законодавством передбачено у випадку визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

З огляду на викладене, посилання в рішенні про стягнення аліментів у розмірі не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, та з 08.07.2017 року не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини - слід виключити.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, ст. ст. 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Виключити з резолютивної частини рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 21 серпня 2017 року посилання про стягнення аліментів в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 08.07.2017 року та з 08.07.2017 року не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини 17.06.2033 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили одразу після його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :