Справа № 561/171/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - Дідика А. В.,

при секретарі - Расевич Г. І.,

за участю представника скаржника ОСОБА_1

представника субєкта оскарження ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції скаргу Комунального медичного закладу Бориспільської міської ради Бориспільський центр первинної Медико санітарної допомоги на дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Комунального медичного закладу Бориспільської міської ради Бориспільський центр первинної Медико санітарної допомоги звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії. Оскаржувалось правомірність постанови про відкриття виконавчого провадження № 54001883 від 23 травня 2017 року, винесеної на виконання рішення Зарічненського районного суду Рівненської області у справі № 561/171/17, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до Комунального медичного закладу Бориспільської районної ради Бориспільський центр первинної медико-санітарної допомоги про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Зазначеним рішенням, позов задоволено частково, а саме:

Визнано незаконним та скасовано наказ Комунального медичного закладу Бориспільської районної ради «Бориспільській центр первинної медико-санітарної допомоги» від 21 грудня 2016 року № 283 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та винесення попередження» в частині оголошення догани ОСОБА_4.

Визнано незаконним та скасовано наказ Комунального медичного закладу Бориспільської районної ради «Бориспільській центр первинної медико-санітарної допомоги» від 20 січня 2017 року № 52 «Про винесення попередження».

Визнано незаконним та скасовано наказ Комунального медичного закладу Бориспільської районної ради «Бориспільській центр первинної медико-санітарної допомоги» від 02 лютого 2017 року № 68 «Про звільнення ОСОБА_4П.».

Поновлено ОСОБА_4 на посаді дільничого лікаря-педіатра міської амбулаторії загальної практики і сімейної медицини № 1 Комунального медичного закладу Бориспільської районної ради «Бориспільській центр первинної медико-санітарної допомоги» з 02 лютого 2017 року.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді дільничого лікаря-педіатра міської амбулаторії загальної практики і сімейної медицини № 1 Комунального медичного закладу Бориспільської районної ради «Бориспільській центр первинної медико-санітарної допомоги» з 02 лютого 2017 року допущено до негайного виконання.

Стягнуто з Комунального медичного закладу Бориспільської районної ради «Бориспільській центр первинної медико-санітарної допомоги» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 лютого 2017 року по 24 квітня 2017 року, в розмірі 6619,12 грн. (Шість тисяч шістсот девятнадцять гривень дванадцять копійок).

Рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з Комунального медичного закладу Бориспільської районної ради «Бориспільський центр первинної медико-санітарної допомоги» на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн. (ОСОБА_3 тисяча гривень).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Відповідачем на рішення подано апеляційну скаргу.

25 травня 2017 року відповідачем по справі на виконання вищезазначеного рішення видано наказ № 153, яким скасовано наказ № 68 від 02 лютого 2017 року про звільнення ОСОБА_4 та поновлено її на посаді дільничного лікаря-педіатра міської амбулаторії загальної практики сімейної медицини, бухгалтерією оплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 лютого 2017 року по 24 квітня 2017 року у розмірі 6 619,12 грн. Крім того 25 та 29 травня 2017 року скаржник направляв ОСОБА_4 листи про необхідність зявитись та подати документи для поновлення на роботі і внести відповідні записи до трудової книжки. 06 червня 2017 року позивачка по справі зявилась для ознайомлення із наказом № 153 та надала трудову книжку і фактично була поновлена на роботі.

Як зазначає скаржник 29 травня 2017 року на його адресу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження № 54001883 від 23 травня 2017 року з Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області. Цією постановою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №561/171/17, що виданий 19 травня 2017 року та необхідно поновити ОСОБА_4 на роботі з 02 лютого 2017 року, боржнику необхідно упродовж 10 робочих днів виконати рішення суду, стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 12800,00 грн. Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 54001883 скаржник звернувся до органу ДВС із заявою про закриття виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України Про виконавче прорвадження, тобто у звязку з фактичним повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом, однак на дату подання скарги відділом ДВС виконавче провадження не закрито, а 29 серпня 2017 року від Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області засобами поштового звязку надійшла постанова про стягнення виконавчого збору за примусове виконання рішення суду у розмірі 12 800,00 грн. та постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 100,00 грн., тому обумовлене звернення до суду із зазначеною скаргою.

Представник скаржника ОСОБА_1 у судове засідання у режимі відео конференції зявилась, скаргу підтримала у повному обсязі та просила її задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 надіслала на адресу суду письмові пояснення згідно яких вказала, що у звязку з задоволенням її позову Зарічненським районним судом Рівненської області у справі № 561/171/17 та допущення рішення суду до негайного виконання звернулась до суду за виконавчим листом, який їй було видано та було подано до державної виконавчої служби. 25 травня 2017 року вона була поновлена на роботі, а сума коштів 6 619,12 грн. за час вимушеного прогулу (допущена до негайного виконання) не виплачена по дату звернення із скаргою до суду. Вважає скаргу безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення, зазначає, що відповідач отримав рішення суду у цій справі бо вчасно подав апеляційну скаргу на це рішення і свідомо його не виконує. Крім того зазначає, що 11 вересня 2017 року справа переглянута у Апеляційному суді Рівненської області і рішення залишене без змін та, відповідно, з 12 вересня 2017 року набуло законної сили. Враховуючи викладене заперечує щодо закриття виконавчого провадження і задоволення скарги до повного виконання скаржником рішення суду. Просить розглядати справу без її участі.

Субєкт оскарження у судове засідання зявився, до призначеної дати засобами електронної пошти надіслав на адресу суду заперечення на скаргу у якому зазначив, що 20 вересня 2017 року виконуючим обовязки начальника ВДВС, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39, ч. 2 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з повним фактичним виконанням.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов"язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Вирішуючи питання про поновлення скаржнику строку зверненням зі скаргою на дії державного виконавця, передбаченого ч. 1 ст. 385 ЦПК України суд бере до уваги поважність причини пропуску цього строку у звязку з тим, що з матеріалів наданих учасниками провадження не вбачається відповіді Бориспільського міськрайонного відділу ДВС на заяву скаржника № 176 від 29 травня 2017 року щодо закриття виконавчого провадження. Таким чином скаржник не міг довідатись про порушення свого права та зясувати чи виконавче провадження закрито на момент звернення до суду із скаргою, тому строк звернення до суду підлягає поновленню згідно ч. 3 ст. 385 ЦПК України.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2017 року у справі № 561/171/17 частково задоволено позов ОСОБА_4, визнано недійсним наказ про її звільнення та зобовязано роботодавця виплатити їй середній заробіток у розмірі 6 619, 12 грн. у порядку негайного виконання рішення за період з 02 лютого 2017 року по 24 квітня 2017 року.

19 травня 2017 року було видано виконавчий лист на примусове виконання рішення суду.

23 травня 2017 року старшим державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 за результатом розгляду заяви про примусове виконання рішення суду відкрито виконавче провадження № 54001883 згідно якого боржнику необхідно упродовж 10 робочих днів виконати рішення суду.

Як зазначає скаржник та не заперечує стягував ОСОБА_4 у частині поновлення на роботі рішення суду добровільно виконане скаржником 25 травня 2017 року.

Щодо виплати заробітної плати у порядку негайного виконання рішення суду скаржником у Наказі № 153 від 25 травня 2017 року поряд із поновленням ОСОБА_4 на роботі бухгалтерії необхідно виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 6 619, 12 грн. У цій частині рішення станом на дату подання скарги до Зарічненського районного суду виконане, тому є передумови для відкриття виконавчого провадження зі стягненням з боржника виконавчого збору так само як і є передумови для стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100,00 грн. згідно постанови державного виконавця від 22 червня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна ч.1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон). .Згідно ч. 1 ст. 18 Закону Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається із постанови про закінчення виконавчого провадження від 20 вересня 2017 року у виконавчому провадженні № 54001883, це виконавче провадження закрито у звязку з фактичним повним виконанням рішення суду, таким чином у відповідності до змісту норми ч. 9 ст. 27 Закону виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того з інформації у автоматизованій системі виконавчих проваджень у виконавчому провадженні № 5400188 винесена постанова від 22 червня 2017 року про стягнення виконавчого збору, яка постановою в.о. начальника Бориспільського міськрайонного відділу ДВС від 20 вересня 2017 року скасована.

Щодо стягнення витрат виконавчого провадження суд керується нормою ст. 42 Закону де зазначено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Отже з аналізу зазначених норм витрати виконавчого провадження можуть стягуватись витрати виконавчого провадження, визначені у Наказі Міністерства юстиції України № 2830/5 від 29 вересня 2016 року Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження. При цьому витрати виконавчого провадження здійснюються щодо забезпечення примусового виконання рішень. У зазначеному виконавчому провадженні рішення не виконувалось у примусовому порядку, боржник добровільно його виконав 25 травня 2017 року, видавши наказ № 158 про поновлення ОСОБА_4 на роботі та прийняв рішення про виплату останній середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 02 лютого 2017 року по 24 квітня 2017 року у розмірі 6 619, 12 грн. Таким чином немає підстав для стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 100,00 гривень та відповідно Постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 22 червня 2017 року у ВП № 54001883 підлягає скасуванню з закриттям виконавчого провадження у цій частині.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст. 11, 18, 39, 74 Закону України Про виконавче провадження, ст. 383-387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити скаржнику строк звернення до суду із скаргою.

Скаргу Комунального медичного закладу Бориспільської міської ради Бориспільський центр первинної Медико санітарної допомоги на дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Відмовити у задоволенні вимоги Комунального медичного закладу Бориспільської міської ради Бориспільський центр первинної Медико санітарної допомоги на дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 54001883 від 23 травня 2017 року у звязку із повним фактичним виконанням рішення суду та закриттям виконавчого провадження на момент розгляду скарги у суді.

Відмовити у задоволенні вимоги Комунального медичного закладу Бориспільської міської ради Бориспільський центр первинної Медико санітарної допомоги на дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 54001883 від 22 червня 2017 року у звязку із скасуванням постанови органом, який її видав на дату розгляду скарги у суді.

Скасувати постанову заступника начальника відділу Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 22 червня 2017 року та зобовязати Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиціїу Київській області закінчити виконавче провадження за № 54001883 від 22 червня 2017 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 100,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом пяти днів з дня з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пєяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. В. Дідик