Номер провадження: 22-ц/785/5647/17
Номер справи місцевого суду: 520/5577/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Місто банк», треті особи товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард», товариство з обмеженою відповідальністю «Берег-Текс» про визнання зобовязання припиненими, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу судді Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2017 року,

встановила:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, просила визнати зобовязання ОСОБА_2 перед ПАТ «Місто банк», встановлені договором іпотеки від 26 квітня 2004 року, відповідно до якого предметом іпотеки є приміщення за адресою м. Одеса, вул. Ак. Корольова 48, припиненими.

Ухвалою судді від 16.05.2017 року позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху у звязку з тим, що позивачем не в повному обсязі сплачений судовий збір за вимогу майнового характеру. Позивачу надано строк для усунення зазначених недоліків до 29.05.2017 року однак, не пізніше трьох днів з дня отримання копії ухвали.

25 травня 2017 року представник позивача звернулась до суду з заявою про відкриття провадження у справі, в якій вказує на те, що позовні вимоги мають немайновий характер.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «Місто банк», треті особи ТОВ «Форвард», ТОВ «Берег-Текс» про визнання зобовязання припиненими повернуто позивачу. Розяснено право повторно звернутися до суду після усунення обставин, що стали підставою для повернення заяви.

Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3

В скарзі з посиланням на порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ПАТ «Місто Банк» про визнання зобовязання припиненим. В позові позивачка просила визнати її зобовязання перед ПАТ «Місто Банк», встановлені договором іпотеки від 26 квітня 2004 року, відповідно до якого предметом іпотеки є приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 48, припиненими.

Позивачкою було сплачено судовий збір у сумі 640,00 гривень за ставкою, визначеною Законом України «Про судовий збір» за подання позовів немайнового характеру. Оригінал квитанції про сплату судового збору було подано до суду разом із позовною заявою, як того вимагає чикне цивільне процесуальне законодавство.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 травня 2017 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, оскільки, на думку суду, судовий збір було сплачено не у повному обсязі. Позивачу було надано строк для усунення недоліків до 29 травня 2017 року, але не пізніше трьох днів і дня отримання ухвали, та запропоновано доплатити судовий збір у сумі 7360,00 грн.

25 травня 2017 року представником позивача ОСОБА_3 до суду було подано заяву про відкриття провадження, у якій вказувала на те, що дані позовні вимоги мають немайновий характер.

Суд не погодився із викладеними у вищевказаній заяві твердженнями і 25 травня 2017 року постановив ухвалу про повернення ОСОБА_2 її позовної заяви.

У п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розяснено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

До позовних вимог немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Для зясування питання про те, які вимоги відносяться до майнових, а які - до немайнових, суди повинні також враховувати розяснення, викладені у пункті 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин».

Згідно п. 6 вказаної ППВССУ, при предявленні позову про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню, а також позову про визнання недійсним кредитного договору договорів іпотеки, застави, поруки без застосування наслідків їх недійсності розмір судового збору обчислюється із ставок, встановлених законом за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, оскільки такі вимоги не є майновими і не підлягають грошовій оцінці.

Таким чином, вимога про визнання припиненим зобовязання, встановленого договором іпотеки, не є майновою вимогою, оскільки не відноситься до вимог про визнання права власності на майно, стягнення коштів або витребування майна та не підлягає грошовій оцінці. Тому правових підстав для повернення позовної заяви, передбачених ст. 121 ЦПК України не має.

За таких обставин оскаржувана ухвала є передчасною.

Ураховуючи встановлене, судова колегія вважає, що питання щодо повернення позову вирішено судом всупереч нормам процесуального права з порушенням порядку, встановленого для його вирішення й це є підставою для скасування постановленої у справі ухвали за вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України з передачею питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 312 ч. 1 п. 3, 315, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2017 року скасувати з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_4

ОСОБА_5