АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/892/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Квятковська Л.Й.
Провадження № 22-ц/789/1097/17 Доповідач - Загорський О.О.
У Х В А Л А

12 жовтня 2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Шевчук Г. М., Щавурська Н. Б.,

секретар судового засідання - Панькевич Т.І.

з участю - представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивовара Валерія Анатолійовича, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовської Тетяни Леонідівни про визнання акту державного виконавця, свідоцтва про право власності на домоволодіння та земельну ділянку недійсним, визнання договорів купівлі-продажу та договорів дарування домоволодіння та земельної ділянки недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

27.07.2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2016 року по справі № 495/892/16-ц, у вигляді накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 736 квадратних метрів, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, за тією ж адресою, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5

В обґрунтування вимог заявник вказує, що по цивільній справі № 495/892/16-ц - 03.02.2017 року прийнято рішення і в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 11.05.2017 року рішення залишено без змін.

Рішення набрало законної сили, а тому необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, яке було предметом спору відпала.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 04.08.2017 року заяву ОСОБА_5 задоволено і скасовано заходи забезпечення позову накладені ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 24.06.2016 року по справі № 495/892/16-ц.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що суд ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову і відповідно заходи забезпечення позову діють до набрання цим рішенням законної сили. Окремо ухвалу про скасування заходів забезпечення позову суд не постановляє. Суд не може скасувати заходи забезпечення позову, дія яких вже припинилась.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав і навів доводи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 апеляційну скаргу заперечили і надали відповідні пояснення.

Інші учасники цивільного процесу, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явились.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (995_004), ратифікованої Законом від 17.07.97 N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ), гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної справи, в якій вона є стороною.

Враховуючи вказане, відсутність доказів поважності причин через які учасники цивільного процесу не можуть прибути в судове засідання, обов'язок суду розглянути скаргу на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів, колегія суддів не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи і вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності, належно повідомлених учасників процесу.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що в позові в межах якого було застосовано заходи забезпечення позову відмовлено і рішення набрало законної сили.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки висновок суду достатньо вмотивований і грунтується на матеріалах справи.

Судом встановлено, що хвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 24.06.2016 року по справі № 495/892/16-ц були вжиті заходи забезпечення позову - накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 736 квадратних метрів, кадастровий номер НОМЕР_1 наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за тією ж адресою, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (а.с. 46).

03.02.2017 року рішенням Чортківського районного суду в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Судом не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову (а.с. 256-264).

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 11.05.2017 року рішення від 03.02.2017 року залишено без змін. Рішення набрало законної сили (а.с. 322-324).

Відповідно до статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Колегією суддів критично оцінюються доводи апеляційної скарги, що окремо ухвалу про скасування заходів забезпечення позову суд не постановляє і суд не може скасувати заходи забезпечення позову, дія яких вже припинилась бо рішення про відмову в задоволенні позову набрало законної сили, з наступних підстав:

згідно ч.6 ст. 154 ЦПК України суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову;

з матеріалів справи вбачається, що під час ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову питання скасування заходів забезпечення позову не вирішено і тому суд не позбавлений права постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову після ухвалення рішення суду;

відповідно до ч. 9 ст 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень;

відповідні органи і організації на яких покладено обов'язок забезпечити виконання ухвали про забезпечення позову не вправі самостійно скасовувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою суду, а тому суд який застосував заходи забезпечення позову, за заявою сторони та наявності відповідних правових підстав зобов'язаний скасувати вжиті ним заходи, забезпечивши стороні дотримання її Конституційних прав, щодо розпорядження належним їй майном.

Як вказано в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04) від 10.02.2010 року Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України саме апелянт повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що ним зроблено не було.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи вказане, наявні докази в матеріалах справи колегія суддів приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції постановлена у відповідності до чинних норм матеріального і процесуального права і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді