РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/584/17

Провадження № 2/700/344/17

19 жовтня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої Добриднюк Н.О.

при секретарі Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до Вотилівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вотилівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтувння своїх вимог в позовній заяві вказала, що 11 січня 2008 року помер її батько - ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2.86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спадкоємцями першої черги за законом є вона та її сестра - ОСОБА_3, яка відмовилась від прийняття своєї частини спадщини на її користь.

Вона фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з спадкодавцем та доглядала за ним, користується спадковим майном. Від спадщини не відмовлялася. Однак під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про права власності на спадщину, через пропуск строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оскільки вони були втрачені. Тому вона вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2.

Позивач звернувся в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без її участі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без його участі.

Відповідач представник Вотилівської сільської ради Лисянського району Черкаської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

11 січня 2008 року помер батько позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №078436. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2.86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та її сестра - ОСОБА_3, яка відмовилась від прийняття своєї частини спадщини на користь позивача, що підтверджується заявою №1619 від 03.05.2017 року посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Позивач же фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з спадкодавцем, доглядала за ним та на даний час користується спадковим майном, що підтверджується довідкою Вотилівської сільської ради Лисянського району №342 від 19.09.2017 року. Від спадщини позивач не відмовлялася. Однак під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про права власності на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №883/02-31 від 02.06.2017 року. Тому позивач вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2.

Згідно зі с. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Згідно ст.1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи, що позивач фактично прийняла спадщину, відповідачем позов визнаний суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2.

Керуючись ст. 392, 1262, 1268,1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст. 5, 10, 11, 57, 58, 60,84, 107, 130, 174, 212, 213, 214, 215, 218, 256 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вотилівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.86 га, яка розташована в адмінтериторії Вотилівської сільської ради, Лисянського району відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №001096 виданого на імя ОСОБА_2, який помер 11.01.2008 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча -