АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1608/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 26 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі з правом індексації у розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вказала на те, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дочок: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з батьком та перебувають на його утриманні. Відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні дітей, має мінливий дохід, працює не офіційно, належної матеріальної допомоги дітям не надає.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 26.06.2017 позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в твердій грошовій сумі з правом індексації у розмірі 900,00 грн. на кожну дитину, в загальній сумі 1800,00 грн. щомісячно, починаючи з 06.06.2017 та до досягнення кожною дитиною повноліття.

Не погоджуючись з таким рішенням суду в частині визначення розміру аліментів, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом при його ухваленні норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення аліментів у розмірі ? частини заробітної плати, але не менше 30% від прожиткового мінімуму відповідного віку дитини до досягнення кожною дитиною повноліття, мотивуючи про те, що суд не врахував, що заробітна плата відповідача становить 3200,00 грн., отже стягнуті аліменти складають від неї 56%. Залишок коштів від заробітної плати апелянта є меншим від прожиткового мінімуму для працездатної особи та не забезпечить їй можливості сплачувати комунальні послуги та забезпечувати своє проживання. Суд також не врахував, що діти періодично приходять до апелянта, під час чого вона витрачає кошти на їх розваги. Апелянт має хронічне захворювання. Суд не допитав старшу доньку сторін у справі стосовно того чи потребує позивач додаткові кошти на утримання дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 900,00 грн. щомісячно на кожну дитину, суд першої інстанції виходив із того, що саме такий розмір аліментів буде обґрунтованим та справедливим.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та вважає, що встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що сторони перебували з 16.08.2001 у зареєстрованому шлюбі, розірваному Соснівським районним судом м. Черкаси в лютому 2016 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з батьком та перебувають на його утриманні, що відповідач не заперечувала.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналогічні розяснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

На підставі цих норм права, враховуючи те, що ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено з 01.05.2017 прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 1777,00 грн., тобто мінімальний розмір аліментів, які стягуються на кожну дитину не може бути меншим 888,50 грн., а аліменти, стягнуті у даній справі судом, повністю співмірні із вказаною сумою, отже правових підстав для зменшення суми аліментів у даній справі немає.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи з посиланням на те, що стягнуті аліменти складають від доходу апелянта 56%, адже відповідно до положень ч.3 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 70 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Слід відхилити апеляційні доводи про те, що залишок коштів від заробітної плати апелянта є меншим від прожиткового мінімуму для працездатної особи та не забезпечить їй можливості сплачувати комунальні послуги та забезпечувати своє проживання; витрачання апелянтом коштів на розваги дітей; наявність певного хронічного захворювання, оскільки вказані обставини, незалежно від їх доведеності, не усувають обовязок матері утримувати своїх неповнолітніх дітей, який встановлено ст.180 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 26 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :