Справа № 139/868/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

з участю секретаря судового засідання Пилипчук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Жванської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

13 березня 2000 року померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема, із права на земельну частку (пай) розміром 1,59 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Нове життя» с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадщину прийняв спадкоємець за заповітом ОСОБА_3, який помер 18 жовтня 2008 року. До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить, зокрема, успадковане від ОСОБА_2 право на земельну частку (пай). Позивач у справі є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за заповітом, спадщину прийняла, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове право, а тому за захистом своїх прав та інтересів 04.10.2017 з відповідним позовом звернулася до суду.

Позивач у судове засідання не зявився, у п. 3 позовної вимоги, просила справу слухати у її відсутності (а.с. 5).

Представник відповідача сільський голова Жванської сільської ради подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с. 38).

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою.

Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

Свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 083053 (а.с. 7), стверджується, що ОСОБА_2 померла 13 березня 2000 року у с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Довідкою виконавчого комітету Жванської сільської ради (а.с. 14), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Ш-359/0-0.29-510/141-17 від 26 липня 2017 року (а.с. 16), випискою із списку громадян, членів КСП «Нове життя», що додається до Державного акта на право колективної власності на землю № Ш-2817/0-2860/6-16 від 24 жовтня 2016 року (а.с. 17) доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входило право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Нове життя» с. Жван площею 1,59 умовних кадастрових гектара.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (частини 1 і 2 ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 06 січня 1993 року склала заповіт (а.с. 9), яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_3.

Факт чинності заповіту від імені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стверджується відміткою секретаря сільської ради у цьому ж заповіті (зворот а.с. 9) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 49391430 від 09.10.2017.

Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Довідкою Жванської сільської ради (а.с. 14) стверджується, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року).

Отже, оскільки ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом вступу в оперативне управління та володіння спадковим майном (а.с. 14), йому з 13 березня 2000 року належить право на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Нове життя» с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області, яке посвідчувалося сертифікатом серії ВН № 040693.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 49391410, виданої 09 жовтня 2017 року вбачається, що спадкові права ОСОБА_3 не оформив (а.с. 37).

18 жовтня 2008 року ОСОБА_3 помер (а.с. 8).

Вище наведеним, а також довідкою виконавчого комітету Жванської сільської ради (а.с. 14) доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить право на земельну частку (пай), успадковане після ОСОБА_2

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 10 жовтня 2008 року склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і те на що за законом матиме право заповів ОСОБА_1 (а.с. 10).

За даними виконавчого комітету Жванської сільської заповіт від імені ОСОБА_3 є чинним не зміненим і не скасованим (відмітка на заповіті). Такий же факт стверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи…) № 48337173 від 07.07.2017 (а.с. 19-21).

Свідоцтвами про смерть (а.с. 7, 8), рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 07 серпня 2017 року, яке набрало чинності 18 серпня 2017 року (а.с. 11-12), довідкою виконавчого комітету Жванської сільської ради № 302 від 14 червня 2016 року (а.с. 15) стверджується, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка має право і прийняла спадщину.

Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48337268 від 07.07.2017 (а.с. 22) стверджується, що спадкові права після смерті ОСОБА_3 ніхто не оформляв, спадкова справа не заводилась.

З оголошення в газеті «33 канал» від 05 жовтня 2016 року (а.с. 13), слідує, що сертифікати на право на земельну частку (пай) на прізвище ОСОБА_2 втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити його права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд вона також не може, про що свідчить постанова державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 269 від 26 липня 2017 року (а.с. 18).

Враховуючи вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця ОСОБА_3 за заповітом.

Керуючись: ст. 524, ч. 1 ст. 534, 535, 553 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 392, 1218, ст. 1223 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 80, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 1,59 умовних кадастрових гектара, що перебувала в колективній власності КСП «Нове життя» с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області, яке посвідчувалося сертифікатом серії ВН № 040693, в порядку спадкування за заповітом після смерті 18 жовтня 2008 року ОСОБА_3, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, що померла 13 березня 2000 року, але не оформив спадкових прав.

На рішення протягом десяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: __________