Справа № 756/7487/15-ц
Провадження № 2/761/4495/2017
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Карапетян А.С.,

представника відповідачів: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права на спільне майно подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2017 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла зазначена справа за підсудністю з Оболонського районного суду м.Києва.

Представник позивача та позивач повторно не з'явилися в судове засідання.

Представник відповідачів заявив клопотання про залишення позовних вимог без розгляду в зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в судові засідання, які відбулись 13 червня 2017 року та 28 вересня 2017 року не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

До суду на судове засідання, що відбулось 13.06.2017 року надійшло клопотання представника позивача про перенесення слухання справи в зв'язку з мирним вирішенням спору та збиранням додаткових доказів, проте представник відповідачів в судовому засіданні пояснив, що будь-якого мирного вирішення спору неможливо, а тому відсутні підстави вважати, що сторона позивача з поважних причин не з'явилась в судове засідання.

В судове засідання яке відбулось 28.09.2017 року позивач та її представник не з'явилися, від позивача надійшло клопотання про перенесення слухання справи, оскільки її адвокат хворіє, водночас прізвище адвоката не вказано. Проте, 21.08.2017 року до суду надійшла заява від адвоката Лєгостаєва І.В. в якій він повідомив суд, що угода з ОСОБА_2 припинила свою дію, а тому просив не направляти на його адресу повістки. З врахуванням зазначеного та ненаданням позивачем копії договору про надання правової допомоги суд позбавлений можливості прийти до висновку, що позивач не з'явилася в судове засідання з поважних причин.

Частина 5 статті 74 ЦПК України передбачає, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі…. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Суд направляв судове повідомлення позивачам за адресою, зазначеною в позовній заяві. Про зміну місця проживання чи адреси для листування позивач та її представник суд не повідомили. Водночас з матеріалів справи вбачається, що хоча позивач не отримувала судову повістку, їй відомо про судові засідання.

У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.3 ст.169 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що судом вживались всі можливі заходи для належного повідомлення позивача, позивач ігнорує виклики суду, звертається до суду з клопотаннями про відкладення слухання справи без надання належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного в клопотаннях, враховуючи тривалість перебування справи в провадженні судів, приходить до висновку про можливість залишення позовної заяви без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача та позивача в судове засідання.

Крім того представник відповідачів просив стягнути з позивача на користь відповідачів судові витрати.

Стаття 88 та 89 ЦПК України передбачає порядок розподілу судових витрат.

Зокрема згідно з ч.3 ст. 89 ЦПК України, в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат ОСОБА_1 представляє інтереси ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі Договорів про надання юридичних та адвокатських послуг від 21.10.2015 року.

Згідно п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Пунктом 47 постанови визначено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42,56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

В заяві представник зазначає, що вартість наданих юридичних послуг становить 8 716,40 грн. та 3 840,00 грн. Відповідачка здійснила попередню оплату в сумі 3 000,00 грн., а пізніше 5 716,40 грн.

Відтак, представником відповідачів в обґрунтування заяви надано звіт про виконану роботу від 19.09.2016 року та акт виконаних робіт від 19.09.2016 року на загальну суму 8 716,40 грн.; звіт про виконану роботу від 25.01.2017 року та акт виконаних робіт від 25.01.2017 року на суму 3 840,00 грн.

Проте суд вважає за можливе задовольнити заяву представника відповідачів частково та підлягають до стягнення витрати на вивчення матеріалів справи (2 год х 551,20 грн.), підготовку заперечень на позов (1 год. х 551,20 грн.), судове засідання 18.05.2016 року, хоча судове засідання не відбулось в зв'язку із зняттям справи зі складу (1 год. х 551,20 грн.); судове засідання 19.09.2016 року (10 хв. х 551,20 грн.= 91,87 грн.); судове засідання 01.12.2016 року, хоча судове засідання не відбулось в зв'язку із зняттям справи зі складу (1 год. х 640,00 грн.); судове засідання 25.01.2017 року (0,5 год. х 640,0 грн.=320,00 грн.), а всього 3 256,67 грн.

Водночас суд не вбачає підстав для задоволення витрат в частині: підготовки заяви про відвід судді, за судові засідання 26.11.2015 року (судове засідання не відбулось так як суддя був у відрядженні та не вбачається, що в приміщенні суду був представник - відсутня його розписка про наступне судове засідання); 09.02.2016 року (в судове засідання сторони не з'явилися, що підтверджується довідкою, підписаною секретарем судового засідання); 24.03.2016 року (засідання не відбулось, так як суддя був на лікарняному, доказів, що представник з'явився в судове засідання справа не містить), 28.07.2016 року (в судове засідання сторони не з'явилися, що підтверджується довідкою, підписаною секретарем судового засідання).

Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3 256,67 грн.

Керуючись ст.ст.74, 169, 207 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права на спільне майно подружжя- залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3 256 (три тисячі двісті п'ятдесят шість) гривень 67 копійок.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва. Сторона, яка не була присутня при проголошенні ухвали може її оскаржити протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Н.Г. Притула