АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/2775/16-ц Головуючий суддя І інстанції Єжов В. А.
Провадження № 22-ц/790/5265/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09 червня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що 02 серпня 2010 року між Банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за яким позичальник отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

15 липня 2015 року ОСОБА_2 померла.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є її чоловік ОСОБА_1

Згідно відповіді Першої Харківської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії Банку.

Заява про відмову від прийняття спадщини подано нотаріусу не була, а тому 20 листопада 2015 року Банком до спадкоємця - ОСОБА_1 направлено лист- претензію, згідно яких Позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій відповідачем не було виконано.

Станом на дату смерті заборгованість Позичальника за кредитним договором № б/н становить 9918,98 грн., яка складається з наступного: 9497,52 грн. - заборгованість за кредитом; 421,46 грн. - заборгованість за відсотками.

Просить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 02 серпня 2010 року у розмірі 9918,98 грн. та судовий збір.

Відповідач ОСОБА_1 заперечував проти позову, оскільки він не може відповідати по зобовязаннях дружини, тому що в неї відсутнє майно.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09 червня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зазначає. що позов пред'явлено до належного відповідача,оскільки він проживав разом з ОСОБА_2 та не відмовився від спадщини, а претензія кредитора направлена в межах шестимісячного строку передбаченого ч.2 ст.1281 ЦК України.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 02 серпня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за яким позичальник отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

15 липня 2015 року ОСОБА_2 померла.

ОСОБА_2 умови договору не виконала в повному обсязі, у звязку з чим станом на дату її смерті заборгованість за кредитним договором № б/н становить 9918,98 грн., яка складається з наступного: 9497,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 421,46 грн. - заборгованість за відсотками.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з тих обставин, що Банком не доведено факт наявності спадщини після смерті ОСОБА_2 на суму 9918,98 грн., а тому не має підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до вимог ч.1, 2, 4 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Оскільки зі смертю боржника зобовязання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право.

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 12 квітня 2017 року по справі №6-2962цс16.

ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 12 жовтня 1973 року(а.с. 74).

10 липня 1981 року за договором купівлі продажу на імя ОСОБА_1 у власність подружжя придбано 39/100 частин домоволодіння за адресою м. Харків, вул. Крюківська, 35.

Згідно ст. 22 Кодекс про шлюб та сім'ю України, який діяв на час укладення договору, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

39/100 частин домоволодіння набуто ОСОБА_1 у період перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, а тому нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя.

За таких обставин вважати, що у ОСОБА_2 відсутнє майно, яке є спадщиною після її смерті не можна.

Доказів, що 39/100 частин домоволодіння(окремий будинок) є його особистою приватною власністю ОСОБА_1 не надано.

Враховуючи середні ринкові ціни на нерухоме майно, колегія вважає, що частина домоволодіння, що належала ОСОБА_2 є не меншою ніж заборгованість за кредитним договором, а саме -9918 грн. 98 коп.

ОСОБА_2 померла 15 липня 2015 року.

16 вересня 2015 року на підставі претензії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» Першою Харківською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_2, тобто строк звернення для предявлення вимоги до спадкоємців Банком не пропущено.

За таких обставин колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09 червня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02 серпня 2010 року у розмірі 9918 грн. 98 коп.( девять тисяч девятсот вісімнадцять гривень девяносто вісім копійок), яка складається з наступного: 9497 грн. 52 коп. - заборгованість за кредитом; 421 грн. 46 коп. - заборгованість за відсотками.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: