№2-з/756/35/17
5 липня 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Омега-Банк», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним договорів,
У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта-Банк» в частині продажу-купівлі прав вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором №2706/1207/71-612 від 27.12.2007 року, а також договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року укладеного між ПАТ «Дельта-Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» в частині продажу-купівлі прав вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором №2706/1207/71-612 від 27.12.2007 року.
При цьому, у квітні 2017 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії щодо іпотечної квартири АДРЕСА_1 та іншого майна ОСОБА_3, права на вчинення яких належить ПАТ «Альфа-Банк» за договором купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта-Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» та іпотечним договором №2706/1207/71-612-z1 від 27.12.2007 року та договором про внесення змін до цього договору.
За ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи за заявою осіб, які беруть участь у справі, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Зі змісту вказаної статті вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Відповідно до п. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Заява позивача про забезпечення позову не підлягає до задоволення, оскільки іпотечна квартира АДРЕСА_1 та договір іпотеки №2706/1207/71-612-z1 від 27.12.2007 року не є предметом спору за позовом ОСОБА_3. Більше того, ініційований представником позивача вид забезпечення позову фактично звільняє ОСОБА_3 від виконання зобов»язань поза межами судового засідання без встановлення фактичних обставин та ухвалення рішення по справі, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вид забезпечення позову обраний представником позивача не є співмірним із заявленими позовними вимогами.
Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд,
У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук