Апеляційний суд Житомирської області

Справа №275/325/17 Головуючий у 1-й інст. Руденко В. О.
Категорія 46 Доповідач Коломієць О. С.

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді : Коломієць О.С.
суддів: Шевчук А.М., Талько О.Б.,
при секретарі
судового засідання: Добровольській Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 07 липня 2017 року,
в с т а н о в и л а :
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 07 липня 2017 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом зупинено на час перебування відповідача у складі Збройних Сил України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема вважає, що судом не враховано, що відповідач не перебуває на строковій службі, а служить у Збройних Силах України за контрактом. В свою чергу, Збройні Сили України не переведені на воєнний стан, а тому підстави для зупинення провадження по справі відсутні.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції керувався п.3 ч.1 ст.201 ЦПК України та дійшов висновку, що перебування відповідача на військовій службі перешкоджає подальшому її розгляду.
Однак, колегія суддів не може погодитися із даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування позивача або відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон, інші закони України та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях приймається Президентом України у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Аналогічна норма закріплена і у ст.5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Як вбачається зі змісту довідки №205/вос від 21.03.2017 року, виданої військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 , у період з 05.05.2015 року по 19.10.2015 року ОСОБА_2 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.32).
Згідно витягу з Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №61 від 13.03.2017 року, вбачається, що старшого солдата ОСОБА_2 звільнено наказом командира 95 окремої десантно-штурмової бригади від 20.02.2017 року (а.с.37).
На підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №121 від 31.05.2017 року, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 з 31.05.2017 року (а.с.68), розташованій в с.Гончарівське Чернігівської області (а.с.51).
З наведеного вбачається, що відповідач не перебуває постійно в зоні АТО. Крім того, відповідно до матеріалів справи, інтереси відповідача в районному суді представляв його представник - ОСОБА_3 (а.с.48), яким, в свою чергу, була подана заява про зупинення провадження по справі (а.с.47).
Належних та допустимих доказів, відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, на підтвердження факту постійного перебування на строковій військовій службі або переведення військової частини - польова пошта НОМЕР_2 на воєнний стан відповідачем суду не надано.
За таких обставин, судова колегія вважає, що у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 201 ЦПК України, для зупинення провадження в цій справі. При цьому судом не враховані положення ст.1 ЦПК України, згідно з якою завданням цивільного судочинства є, зокрема, своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
А тому ухвала суду від 01 червня 2017 року, відповідно до п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 07 липня 2017 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді