Справа № 366/1820/17 Головуючий у І інстанції Корчков А. А.
Провадження № 22-ц/780/4744/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 04.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря: Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3 про поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання, -

встановила :

у червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Іванківського районного суду Київської області із заявою про поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 червня 2003 року Іванківським районним судом Київської області задоволено його позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі 25 473 грн. за угодами позики від 17 серпня 2001 року та 14 квітня 2002 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2003 року рішення Іванківського районного суду Київської області від 03 червня 2003 року залишено без змін.

04 червня 2003 року виконавчий лист отриманий заявником та переданий до відділу державної виконавчої служби Іванківського районного управління юстиції для виконання.

ОСОБА_2 виїхав на проживання у м. Чернівці, куди заявником і був спрямований виконавчий лист, однак через деякий час на адресу заявника надійшов лист Головного управління юстиції у Чернівецькій області, в якому повідомлялося, що ОСОБА_2 не проживає у м. Чернівці і саме з цієї підстави було відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

10 вересня 2003 року виконавчий лист повернуто заявнику у звязку з тим, що відповідач ОСОБА_2 у с.м.т. Іванків не проживає. В подальшому стало відомо, що ОСОБА_2 виїхав до Криму та мешкав певний час там. На початку 2017 року ОСОБА_2 повернувся до с.м.т. Іванків на постійне місце проживання.

Причиною пропуску строку стало те, що ОСОБА_2 умисно ухилявся від виконання своїх боргових зобовязань, постійно змінював місце свого проживання, не повідомляючи про це виконавчу службу.

Просив поновити строк для предявлення виконавчого документа до виконання виданого на підставі рішення Іванківського районного суду Київської області від 03 червня 2003 року у справі №2-440/2003.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року, заяву ОСОБА_3 було задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановленої з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 про поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що заявником не було надано необхідних, належних та допустимих доказів поважності причин пропуску такого строку.

Апелянт, зазначає, що до 2013 року він був зареєстрований, як фізична особа підприємець та на території селища Іванків займався підприємницькою діяльністю, де сплачував відповідні податки/збори. Крім того, у вищезазначений період реєстраційна справа знаходилась в Іванківській районній державній адміністрації.

До вищезазначеної інформації мав доступ державний виконавець відділу державної виконавчої служби Іванківського районного управління юстиції, який, відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», міг зробити відповідний запит до органу, який здійснював реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, до органів податкової служби та відповідних місцевих органів виконавчої влади.

Аналогічні дії повинен був зробити і державний виконавець Головного управління юстиції Чернівецької області, оскільки на момент отримання виконавчого документу вказаним державним виконавцем (жовтень 2009 року) Рябоконь І.О. проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», вищевказаними державними виконавцями цього зроблено не було.

Також, ОСОБА_2 зазначає, що з 2009 року перебував на обліку в Управлінні ПФУ в місці Чернівці, де отримував пенсію, з якої, за постановою державного виконавця, можливо було провадити стягнення боргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що боржник умисно ухилявся від виконання своїх боргових зобовязань, постійно змінював своє місце проживання, не повідомляючи про це виконавчу службу.

З такими висновками колегія суддів погодитися не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та не узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 переїхав на постійне місце проживання до м. Чернівці в кінці 2005 року, на що вказують записи про місце проживання в паспорті ОСОБА_2

Окрім того, до 2013 року ОСОБА_2 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та на території селища Іванків займався підприємницькою діяльністю, де сплачував відповідні податки/збори.

ОСОБА_2 з 2009 року перебував на обліку в Управлінні ПФУ в м. Чернівці, де отримував пенсію, з якої, за постановою державного виконавця, можливо було провадити стягнення боргу.

Твердження ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 постійно змінював своє місце проживання не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_2 в період з 1995 року по листопад 2005 року був зареєстрований та проживав в с.м.т. Іванків Київської області, а з грудня 2005 року по березень 2014 року в м. Чернівці.

Колегія суддів, на підставі належним чином оцінених доказів (ст.212 ЦПК України) встановила, що із заявою про видачу виконавчого документа стягувач звернувся 04 червня 2003 року, в той час як рішення Іванківським районним судом Київської області по справі ухвалено 03 червня 2003 року , строк предявлення виконавчого листа до виконання до 04 липня 2004 року, однак до червня 2017 року стягувач справою не цікавився, жодних дій щодо отримання виконавчого листа для примусового виконання рішення не вчиняв, а тому суд дійшов до не правильного висновку про задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-якого обґрунтування обставин неможливості отримання виконавчого документа раніше в заяві про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання судом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі зясував фактичні обставини справи, дав неналежну оцінку зібраним доказам, постановив ухвалу, яка відповідно до п. 2 ч.2 ст.307 та п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3

Відповідно до п.2 ч.2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_2, тому ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року необхідно скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст.ст.303,307,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді