Провадження №: 4-с/752/184/17
У Х В А Л А

Іменем України

22.09.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

з участю секретаря Мархотка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, на дії та рішення державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Клименко Людмили Володимирівни, начальника Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Кармазина Р.М., начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Білан С.В., -

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив суд:

-визнати неправомірними постанови державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Клименко Л.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.12.2016 року у виконавчих провадженнях № 51495068 та № 51495297;

-визнати неправомірними постанови начальника Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області про відмову у задоволенні скарги від 27.02.2017 року у виконавчих провадженнях № 51495068 та № 51495297;

-визнати неправомірними постанови начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 07.04.2017 року у виконавчих провадженнях № 51495068 та № 51495297;

-зобов'язати начальника Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, якому безпосередньо підпорядкована державний виконавець Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Клименко Л.В., скасувати постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.12.2016 року у виконавчих провадженнях № 51495068 та № 51495297.

-зобов'язати начальника Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, якому безпосередньо підпорядкована державний виконавець Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Клименко Л.В., вжити заходів щодо відновлення виконавчих проваджень № 51495068 та № 51495297.

Мотивуючи вимоги, викладені у скарзі, скаржник зазначив про те, що постановами державного виконавця від 30.12.2016 року повернуто виконавчі листи, видані 28.04.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів, у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке можливо було б звернути стягнення. Однак, скаржник зазначає, що самостійно здійснив заходів щодо розшуку майна боржника, та встановив, що боржнику належить земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку із чим вважає дії та постанову державного виконавця щодо повернення виконавчих документів стягувачеві протиправними.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримала вимоги, викладені у скарзі у повному обсязі.

Державний виконавець Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Клименко Л.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог скарги, зазначивши про їх необґрунтованість.

За результатами розгляду скарги, судом встановлено наступне.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, визначено розділом VІІ цього Кодексу в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом положень ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон), виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 24.06.2016 року відкрито виконавче провадження № 51495068 з примусового виконання виконавчого листа № 752/13727/15-ц від 28.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 13 324,29 грн. (а.с. 39).

Також, постановою державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 24.06.2016 року відкрито виконавче провадження № 51495297 з примусового виконання виконавчого листа № 752/13727/15-ц від 28.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с. 65).

Слід зазначити, що в обох випадках, ОСОБА_1 22.06.2017 року звернувся до відділу державної виконавчої служби із заявами про примусове виконання вказаних виконавчих листів, зазначивши ідентифікаційний номер боржника - НОМЕР_1.

Аналогічний ідентифікаційний номер боржника було зазначено і у виконавчих листах № 752/13727/15-ц, виданих 28.04.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва.

В силу ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 р.) та ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (2016 року), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З витребуваних копій матеріалів виконавчих проваджень № 51495068 та № 51495297 вбачається, що державним виконавцем в обох виконавчих провадженнях за ідентифікаційним номером боржника НОМЕР_1 здійснено запити щодо наявності доходів та встановлення джерел їх отримання з Державної інспекції сільського господарства в Київській області, Департаменту моніторингу фондового ринку, Відділу держгеокадастру у Миронівському районі Київської області, Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України.

За вказаним ідентифікаційним номером боржника НОМЕР_1 у вищезазначених установ інформація про доходи відсутня.

Разом з тим, суд також звертає увагу на той факт, що з відповіді Державної податкової служби України, наданої державному виконавцю, вбачається, що реєстраційний номер облікової картки платника податків/ серія та номер паспорта і прізвище та ім'я зазначені в полях електронного запиту, не відповідає інформації, яка міститься у ДРФО (а.с. 44 та а.с. 69).

30.12.2016 року державним виконавцем Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Клименко Л.В. винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу у виконавчих провадженнях № 51495068 та № 51495297. Як на підставу для повернення, державний виконавцеь посилався на ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (2016 р.).

За змістом положень п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (2016р.), виконавчий документ повертається стягувачу якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що у виконавчих листах № 752/13727/15-ц, виданих 28.04.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва, а так само у заявах стягувача, вказано невірний ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_2, а саме: вказано 301301564, замість вірного НОМЕР_2.

Вказану обставину встановила і державний виконавець Клименко О.В., однак вже після винесення 30.12.2016 року постанов про повернення виконавчих листів стягувачеві, в ході направлення запиту до приватного нотаріуса та отримання копії ідентифікаційного номеру боржника.

Крім того, даними інформаційної довідки стверджується, що за боржником ОСОБА_2 зареєстровано на праві приватної власності нерухоме майно - земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважаються, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р., Закону України «Про державну виконавчу службу», Закону України «Про виконавче провадження», гл. 31-Г Цивільного процесуального кодексу України, розд. XIV Господарського процесуального кодексу України, іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Скасування постанов державного виконавця належить до компетенції начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, суд не має права зобов'язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише ним або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи дані, що містяться в матеріалах виконавчого провадження про наявність у боржника на праві власності нерухомого майна, суд надходить до висновку про те, що постанови державного виконавця від 30.12.2016 року про повернення виконавчих документів стягувачу у зв'язку із відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення, винесена державним виконавцем передчасно, у зв'язку із чим права стягувача підлягають поновленню, а тому суд вважає за можливе задовольнити скаргу частково та зобов'язати начальника Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, усунути допущені порушення, скасувати постанови від 30.12.2016 року, та вжити дій щодо відновлення виконавчих проваджень.

В частині інших вимог скарги суд надходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 208-210, 383-389, 294-296 ЦПК України,суд, - -

у х в а л и в:

Скаргу - задовольнити частково.

Зобов'язати начальника Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, якому безпосередньо підпорядкована державний виконавець Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Клименко Людмила Володимирівна, скасувати постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.12.2016 року у виконавчих провадженнях № 51495068 та № 51495297.

Зобов'язати начальника Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, якому безпосередньо підпорядкована державний виконавець Миронівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Клименко Людмила Володимирівна, вжити заходів щодо відновлення виконавчих проваджень № 51495068 та № 51495297.

У іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя