Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/3776/14-ц Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 81 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Титорчук Любові Миколаївни щодо накладення штрафу за невиконання рішення суду

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Титорчук Л.М. Просила визнати дії державного виконавця щодо накладення на неї штрафу за невиконання рішення суду неправомірними та скасувати постанову державного виконавця від 22 листопада 2016 року про накладення штрафу в розмірі 1 700 грн. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням суду її зобов'язано знести паркан з металопрофілю довжиною 1,78 м та висотою 2,75 м, встановлений на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Вона вважає, що рішення суду виконала. Однак державний виконавець наклала на неї штраф за не знесення металевого каркасу, хоча металевий каркас, який складається з металевих опор та перетинок, був встановлений після рішення суду. Окрім того, він є опорою ганку та запобігає його руйнації. Також вважає, що розмір штрафу має становити 170 грн.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2017 року скаргу задоволено частково. У постанові, винесеній 22 листопада 2016 року у ВП № 49157372 головним державним виконавцем Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Титорчук Л.М. за виконавчим листом від 23 жовтня 2015 року № 285/3776/14-ц, змінено розмір штрафу з 1700 грн. на 170 грн. У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 та Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області подали апеляційні скарги. Посилаються на порушення норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1, не погодившись із судовим рішенням в частині відмовлених вимог, просить ухвалу в оскарженій частині скасувати та ухвалити нову, якою скаргу задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що рішення суду виконала у повному обсязі у встановлений державним виконавцем строк. До розгляду скарги не було залучено державного виконавця, дії якого оскаржуються. Ухвала підтверджує невиконання нею рішення суду, що має для неї негативні наслідки у виконавчому провадженні, яке у зв'язку з виконанням мало бути закінчене.

Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі. Посилається на те, що державний виконавець діяв у межах своїх повноважень. Закон не має зворотної дії в часі. Виконавча дія щодо накладення штрафу не є триваючою. За невиконання рішення суду штраф у розмірі 1 700 грн. накладено відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка стала діяти на час вчинення виконавчої дії, тобто накладення штрафу.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах ст.303 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, а скарга Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області мусить бути задоволена з наступних підстав.

Оскільки виконавче провадження було розпочате 28 жовтня 2015 року, то керуючись положеннями пункту 7 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції у постанові, винесеній державним виконавцем, змінив розмір штрафу з 1700 грн. на 170 грн., вважаючи, що слід керуватися положеннями Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 06 червня 2015 року, стаття 89 якого передбачала відповідальність за невиконання рішення суду в розмірі від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 30 вересня 215 року зобов'язано ОСОБА_1 знести паркан з металопрофілю довжиною 1,78 м та висотою 2,75 м, встановлений нею на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19-20).

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Титорчук Л.М. від 28 жовтня 2015 року було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №285/3776/14-ц, виданого 23 жовтня 2015 року Новоград-Волинським міськрайонним судом, про зобов'язання ОСОБА_1 знести паркан з металопрофілю довжиною 1,78 м та висотою 2,75 м, встановлений нею на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.44). ОСОБА_1 надано строк для добровільного виконання - по 03 листопада 2015 року. Постанова була вручена ОСОБА_1 31 жовтня 2015 року (а..44 зворот).

Із акту державного виконавця від 04 листопада 2015 року вбачається, що рішення суду боржником не було виконано у самостійному порядку (а.с.45). 10 листопада 2015 року ОСОБА_1 повторно було направлено зобов'язання виконати рішення суду до 20 листопада 2015 року та попереджено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений строк вона буде, зокрема, притягнута до відповідальності у вигляді штрафу (а.с.45 та зворот).

06 травня 2016 року за вих.№8858 ОСОБА_1 повторно було направлено зобов'язання виконати рішення суду в 10-денний термін з дня отримання та попереджено про відповідальність за невиконання рішення суду, яке остання отримала 12 травня 2016 року (а.с.48 зворот).

Актом від 25 травня 2016 року державним виконавцем, за участю двох понятих та у присутності сторін виконавчого провадження, встановлено, що ОСОБА_1 знесла металопрофіль з металевого каркасу та встановила на даний каркас металеву сітку (а.с.48). Боржник від підпису акту відмовилася.

20 жовтня 2016 року за вих.№20735 ОСОБА_1 повторно було направлено повідомлення про зобов'язання виконати рішення суду в повному обсязі, а саме, знести до 01 листопада 2016 року паркан, на якому був закріплений металопрофіль та попереджено, зокрема, що у разі повторного навмисного невиконання рішення суду без поважних причин її буде притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1 700 грн. (а.с.52). Повідомлення боржник отримала 27 жовтня 2016 року (а.с.52 зворот).

Актом головного державного виконавця Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Титорчук Л.М. від 11 листопада 2016 року, складеного за участю двох понятих, було встановлено, що ОСОБА_1 знесено металопрофіль довжиною 1,78 м та висотою 2,75 м, а паркан, який складається з металевого каркасу на який кріпився металопрофіль, не знесено (а.с.53).

Постановою головного державного виконавця Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Титорчук Л.М. від 22 листопада 2016 року за невиконання рішення суду, а саме, за не знесення паркану, який складається з металевого каркасу на який кріпився металопрофіль, на ОСОБА_1 накладений штраф у розмірі 1 700 грн.

Відповідно до змісту ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про виконання нею рішення суду у повному обсязі, пояснення останньої та її представників у судовому засіданні про те, що державний виконавець помилково сприйняла конструкцію, яка була побудована після рішення апеляційного суду від 30 вересня 2015 року для підтримання навісу над її ґанком, як частину металевого каркасу паркану, зазначеного у рішенні суду та підлягаючого знесенню, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки спростовуються чинною ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15 березня 2017 року, якою скасована постанова виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження по виконанню рішення Апеляційного суду Житомирської області від 30 вересня 2015 року (а.с.59-60).

Так, вищевказаною ухвалою встановлено, що паркан із металопрофілю довжиною 1,78 м та висотою 2,75 м, який зобов'язана була знести ОСОБА_1 на виконання судового рішення, складався із листка металопрофілю вказаного розміру, який кріпився на трьох вертикальних металевих стовпах і трьох горизонтальних металевих кріпленнях. Не всі елементи металевого каркасу, на якому кріпився металопрофіль, ОСОБА_1 були знесені, а тому відсутні підстави вважати, що рішення суду було повністю виконано боржником.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на ту обставину, що до розгляду скарги не було залучено державного виконавця, дії якого оскаржуються, не відповідають положенням ч.3 ст.386 ЦПК України. Так, державний виконавець, дії якої оскаржуються, не працює, бо звільнилася до звернення ОСОБА_1 зі скаргою до суду. Розпорядженням в.о. начальника відповідного відділу ДВС від 18 січня 2017 року №14 виконавче провадження було передано іншому державному виконавцю, яка вповноважила довіреністю від 18 січня 2017 року представляти її інтереси у суді заступника начальника відділу ОСОБА_3 (наказ та довіреність від 18 січня 2017 року приєднані до матеріалів справи).

ОСОБА_1 не довела поважних причин, які б перешкодили їй своєчасно виконати рішення суду.

Оскільки ОСОБА_1 без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк не виконала рішення суду, що зобов'язувало її виконати певні дії, то мусить нести відповідальність, про що неодноразово попереджав її державний виконавець.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Нові закони не можуть поширюватися на старі життєві ситуації. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон, під час дії якого вони настали або мали місце.

Державний виконавець притягнув ОСОБА_1 до відповідальності 22 листопада 2016 року.

У цей час набрала чинності (05 жовтня 2016 року) нова редакція Закону України «Про виконавче провадження» (редакція від 02 червня 2016 року).

Санкція ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (100 х 17 грн. = 1 700 грн.). Згідно з Податковим кодексом України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень (ст.5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України).

Суд першої інстанції змінив розмір штрафу з 1 700 грн. на 170 грн. незаконно, оскільки хибно витлумачив положення п.7 розділу ХIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 02 червня 2016 року, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

Накладення штрафу державним виконавцем є виконавчою дією. Вона розпочалася та закінчилася 22 листопада 2016 року, а тому державний виконавець, притягаючи боржницю до відповідальності, обґрунтовано застосовував санкцію, передбачену ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», тобто норму, яка стала діяти на час накладення стягнення.

Суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 06 червня 2015 року та змінив розмір штрафу на 170 грн. Дана норма на час накладення державним виконавцем штрафу вже не діяла.

Відповідно до ст.312 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду скасовує ухвалу суду першої інстанції та постановляє нову, якою відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні скарги, оскільки державний виконавець діяла у межах та в спосіб, передбачений законом, та наклала штраф у розмірі, передбаченому чинним законодавством, що становить 1 700 грн.

Судове рішення ухвалюється не на користь ОСОБА_1 Державною виконавчою службою понесені витрати у розмірі 1 600 грн. за подання апеляційної скарги (а.с.134). Скаржник є інвалідом другої групи (а.с.7). Законом України «Про судовий збір» боржник звільнена від сплати судового збору (ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір, понесений ДВС, належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області задовольнити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2017 року скасувати та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги.

Судовий збір у розмірі 1 600 грн., понесений Новоград-Волинським міськрайонний відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за подання апеляційної скарги, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: