Справа № 353/803/17
Провадження № 2/353/426/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря - Чемерис О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись в суд з позовною заявою в якій просили визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовують тим, що їм та їх родичам ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві власності по 1/7 частині кожному належало майно господарського двору розташованого по вищевказаній адресі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті в управління спадковим майном вступила донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила дружина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 померла. Ще за життя вона посвідчила на ім'я сина ОСОБА_1 заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно. В нотаріальному порядку ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння.

У зв'язку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, а саме: за ОСОБА_1 на належну йому 1/7 частину домоволодіння та на 3/7 частини цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6; а за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на належні їм по 1/7 частині домоволодіння кожному.

Позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, однак у позовній заяві просили розгляд справи провести без їх участі.

Представник відповідача - Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти задоволення позову та просив розгляд справи провести у його відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 рік за ОСОБА_5, яка була головою двору, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 значилось господарство, розташоване по АДРЕСА_2 (а.с. 7). Згідно копії технічного паспорту від 08.08.2016 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, побудовані у період з 1967 року по 1985 рік (а.с. 15-17).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках (по 1/7 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії повторного свідоцтва про шлюб 12.07.2007 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «ОСОБА_8» (а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців - ОСОБА_5 та ОСОБА_7, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 в управління спадковим майном вступила її донька ОСОБА_6 (копія витягу з ДРАЦСГ про державну реєстрацію народження, а.с. 19), успадкувавши 1/7 частину належного померлій домоволодіння, оскільки проводила похорон матері, сплачувала страхові платежі, обробляла земельні ділянки, на день смерті спадкодавця проживала разом з нею та вела з нею спільне господарство, що підтверджується довідкою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 640 від 17.07.2017 року (а.с. 8).

Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 839/01-16 від 06.10.2017 року (а.с. 64), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 524/01-16 від 12.09.2017 року (а.с. 39) та Дузінкевич С.М. № 01-16/924 від 15.09.2017 року (а.с. 40) спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась.

Після смерті ОСОБА_7 спадщину в порядку спадкування за законом прийняла його дружина ОСОБА_6 (копія витягу з ДРАЦСГ про державну реєстрацію шлюбу, а.с. 20) успадкувавши належну йому 1/7 частину домоволодіння, оскільки вступила в управління спадковим майном, звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 65) та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, успадкувавши частку майна у статутному фонді ТзОВ «Тлумачбудіндустрія» в сумі 2920,0 грн., яка не є предметом даного позову (а.с. 67 зворот).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 259/2005 від 27.07.2005 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_7, з якої вбачається, що ОСОБА_6 є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7, яка бажала прийняти та прийняла спадщину (а.с. 64-70).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя ОСОБА_6 посвідчила на ім'я ОСОБА_1 заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 28.09.2009 року (а.с. 12).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Після смерті матері ОСОБА_6 спадщину за заповітом прийняв її син ОСОБА_1 (копія свідоцтва про народження, а.с. 21), успадкувавши належну їй 1/7 частину домоволодіння та 2/7 частини домоволодіння, які вона в свою чергу успадкувала після смерті матері ОСОБА_5 та чоловіка ОСОБА_7, оскільки він постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 640 від 17.07.2017 року (а.с. 8).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 236/2017 від 19.07.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М., з якої вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 40-59).

Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_3 в т.ч.: ОСОБА_1 на належну йому 1/7 частину домоволодіння, на 3/7 частини домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, а ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на належні їм по 1/7 частині домоволодіння кожному.

Позивачу ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 689/02-31 від 20.07.2017 року (а.с. 13).

Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачів.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 61, 174, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_4, в тому числі: на належну йому 1/7 частину домоволодіння та на 3/7 частини цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на належну їй 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на належну йому 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на належну йому 1/7 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_4.

Судові витрати покласти на рахунок позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Н.І. Лущак