31.08.2017 Єдиний унікальний номер 205/1592/17
Єдиний унікальний № 205/1592/17
Провадження № 2/205/1699/17
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою право користування житловим будинком,
Позивач 16.03.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою право користування житловим будинком.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником домоволодіння № 4 по пров. Яворному в місті Дніпро, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 грудня 1999 року посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 за № 2-3770.
Місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстроване у вищевказаному домоволодінні, але з січня 2016 року він не проживає в ньому, що підтверджується актом від 15 березня 2017 року.
На підставі вищевикладеного позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком № 4 по пров. Яворному в м. Дніпро.
Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.
У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що станом на 16 березня 2017 року домоволодіння № 4 по пров. Яворному в місті Дніпро належало на праві власності ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 грудня 1999 року посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори за ОСОБА_3 № 2-3770. /а.с. 5/
ОСОБА_4 зареєстрований у домоволодінні № 4 по пров. Яворному в місті Дніпро з 30 вересня 1991 року. /а.с. 10/
За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду.
В судовому засіданні встановлено, що 28 березня 2017 року відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_1 продав ОСОБА_5 домоволодіння № 4 по пров. Яворному в місті Дніпро. /а.с. 32/
А також відповідно до поквартирної картки ОСОБА_6 знятий з реєстраційного обліку у домоволодінні № 4 по пров. Яворному в місті Дніпро 28 серпня 2017 року. /а.с. 34/
Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 на день розгляду справи не є власником домоволодіння № 4 по пров. Яворному в місті Дніпро, та відповідач ОСОБА_6 знятий з реєстраційного обліку, так як дані обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 15-16, 317, 319, 321, 391, Цивільного кодексу України, ст. ст. 10-11, 59-60, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213-215, 224-226 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою право користування житловим будинком № 4 по пров. Яворному в місті Дніпро - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя Н.Г. Остапенко