Провадження№2/235/1174/17
Справа №235/2210/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Долгопольської А.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Михайлівської сільської ради Покровського району про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, Михайлівської сільської ради Покровського району про визнання права власності на будинок в порядку спадкування.

На підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її двоюрідний дядько ОСОБА_5. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 31/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 Вказаний будинок належав його батькові ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. На момент смерті ОСОБА_6 був зареєстрований та постійно мешкав за вказаною адресою і разом з ним були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_5, та вони, після смерті ОСОБА_6 прийняли спадщину в рівних частках, по 1/2 частині, як спадкоємці першої черги шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, відповідно до діючого на той момент ЦК Української РСР 1963 року. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_6- мати ОСОБА_5, і він, як син, який проживав разом із спадкодавцем, прийняв спадщину після смерті матері. Вона є спадкоємцем п»ятої черги, як племінниця. Відповідач ОСОБА_3- рідна сестра померлого ОСОБА_5, відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, тому вона- ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_5 У зв»язку з тим, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотарісом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині втрати оригіналу правовстновлюючого документа, просить визнати за нею право власності на 31/100 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Представником позивача надано заяву про уточнення позовних вимог, в якій вона просить задовольнити її вимоги до ОСОБА_3 та до Михайлівської сільської ради Покровського району Донецької області, та визнати за нею право власності на 31/100 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 148,0 кв.м, житловою площею 63,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Також просить встановити факт, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, згідно наданої письмової заяви, позов визнає, просить розглядати справу без її участі.

Представник відповідача Михайлівської сільської ради Покровського району в судове засідання не з»явились, надали заяву, в якій проти заявлених вимог не заперечують, просили справу слухати у їх відсутність.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є двоюрідною племінницею ОСОБА_5. Родинні відносини підтверджено наступними доказами: свідоцтвами про народження ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ( а. с. 16), свідоцтвом про народження позивачки ОСОБА_9 та свідоцтвом про її одруження( ОСОБА_2) ( а. с. 24), свідоцтвом про народження батька позивачки ОСОБА_10 ( а.с. 22), свідоцтвом про народження бабусі позивачки ОСОБА_11( а.с. 21), свідоцтвом про одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_11 ( а.с. 20).

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, ОСОБА_6 ,що є батьком ОСОБА_5, є власником 31/100 житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1

Зазначена обставина підтверджена довідкою за № 135 від 15.03.2017 року, виданою виконкомом Михайлівської сільської ради Покровського району ( а.с. 30), довідкою КП БТІ за № 837 від 10.11.2016року ( а.с. 82), технічним паспортом ( а.с. 36).

Згідно довідки виконкому Михайлівської сільської ради Покровського району Донецької області за № 83 від 15.02.2017 року ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на день своєї смерті був зареєстрований і постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ОСОБА_6 за даною адресою на день його смерті були зареєстровані дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_5 ( а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер ( а.с. 9).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями , строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При спадкуванні за законом майно переходить до зазначених в законі спадкоємців відповідно до встановленої черговості, яка має суворо дотримуватись.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, коли черговість одержання права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеною після відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка по справі ОСОБА_2, як спадкоємець за законом 5 черги звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ( а.с. 100).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.02.2017 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після померлого ОСОБА_5 у зв»язку з відсутністю правовстанолюючого документу на 31/100 частину житлового будинку на ім»я ОСОБА_6 ( а.с. 27).

Норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК (435-15) , згідно з якими цей ЦК (435-15) застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК (435-15) може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року (435-15) , а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР (1540-06) .

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив його державної реєстрації.

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР (1540-06) , застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР (1540-06) про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК (435-15) .

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК судам слід враховувати , що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи,разом з ОСОБА_6 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом зі спадкодавцем мешкав його син ОСОБА_5, вважається, що останній фактично прийняв спадщину, у вигляді вищезазначеного житлового будинку, оскільки вступив в управління або володіння спадковим майном.

Втрата оригіналу правовстановлюючого документу підтверджено оголошенням у пресі- газеті телескоп від 30.03.2017 року.

Право власності на 31/100 житлового будинку за ОСОБА_6 підтверджено довідкою за № 135 від 15.03.2017 року, виданою виконкомом Михайлівської сільської ради Покровського району ( а.с. 30), довідкою КП БТІ за № 837 від 10.11.2016року ( а.с. 82), технічним паспортом ( а.с. 36).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_2, що посвідчується нотаріально посвідченою заявою про відмову від спадщини ( а.с. 15).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Статтею 16 ЦК України встановлено,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК визнання права є одним із способів цивільних прав та інтересів.

Якщо спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Право особи на звернення до суду за захистом своїх прав також закріплено у ст. 3 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_13 після смерті ОСОБА_6 у вигляді 31/100 житлового будинку, що розташований АДРЕСА_1 зважаючи на наявність перешкод в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, право власності на спадкове майно підтверджено вищезазначеними доказами, та враховуючи, що у позивача були вичерпані інші можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину внаслідок чого її цивільне право підлягає захисту в цивільному порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 права власності на 31/100 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, житловою площею 63,9 кв.м.

Разом з тим, позовні вимоги, заявлені саме до ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, оскільки заявлені до неналежного відповідача . Враховуючи, що ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченої заяви відмовилась від спадщини, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, належним відповідачем в даній справі є саме Михайлівська сільська рада Покровського району , вимоги до якої підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1218,1268, 1269 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215 ,218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_14, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на 31/100 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: