Справа № 214/2238/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 вересня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, третя особа - ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнила та в обґрунтування уточненого позову послалась на те, що 03 жовтня 2015 року, біля 21 години, відповідач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по пр. 200-річчя Кривому Рогу в м. Кривому Розі, у момент зміни дорожньої обстановки не застосувала мір до гальмування, внаслідок чого допустила зіткнення з належним їй автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого її автомобіль зазнав механічних пошкоджень на суму 151658 грн. 22 коп., при цьому витрати на відновлення автомобіля складатимуть 218092 грн. 84 коп., а ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 57658 грн. 24 коп., тому, ураховуючи, що ремонт автомобіля є економічно необґрунтованим, так як витрати на його ремонт перевищують його вартість після ДТП, вона згодна на те, щоб її автомобіль було визнано фізично знищеним та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 151658 грн. 22 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 50000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, 1200 грн. у рахунок відшкодування витрат, понесених на експертне дослідження, а також 219 грн. та 207 грн., сплачених нею за відправлення відповідачу телеграм про проведення такого дослідження.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі за підстав, викладених в уточненому позові.

Представник відповідача пред'явлені позовні вимоги визнав частково, пояснив, що автомобіль відповідача не визнано фізично знищеним, що він і на цей час перебуває у власності позивача, тому вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 93999 грн. 98 коп. як різницю вартості автомобіля до та після ДТП, а також погодився на стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Третя особа ОСОБА_5 надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, обставини вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди 03 жовтня 2015 року, коли вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по пр. 200-річчя Кривому Рогу в м. Кривому Розі, у момент зміни дорожньої обстановки не застосувала мір до гальмування, внаслідок чого допустила зіткнення з належним позивачем автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, підтверджені відповідним судовим рішенням та з боку сторін у судовому засіданні не оспорювались (а.с.11, 12).

Згідно висновку судового експерта №67/17 від 10.04.2017 року, в результаті ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень на суму 151658 грн. 22 коп., при цьому витрати на відновлення автомобіля складатимуть 218092 грн. 84 коп., а ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 57658 грн. 24 коп. (а.с.93-110).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із аналізу зазначених правових норм убачається, що матеріальна шкода виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушеного належного йому майнового права та обов'язок відповідача відшкодувати позивачу завдану суму матеріального збитку.

За рекомендаціями постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону №1961-IV, який згідно зі ст. 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається із пояснень сторони позивача, то вона згодна, щоб її автомобіль було визнано фізично знищеним.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні та з боку сторін не оспорювалось, автомобіль залишається зареєстрованим за позивачем, що також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.84), перебуває у власності позивача та до цього часу відповідачу не переданий, а також згідно зазначеного вище висновку судового експерта автомобіль не визнаний фізично знищеним, тому суд уважає про недостатність однієї тільки згоди на це позивача, а відтак приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю вартості автомобіля до та після ДТП, що складає 93999 грн. 98 коп. (151658 грн. 22 коп. - 57658 грн. 24 коп. = 93999 грн. 98 коп.).

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на експертне дослідження в розмірі 1200 грн., а також 219 грн. та 207 грн., сплачених за відправлення відповідачу телеграм про проведення такого дослідження, то такі вимоги суд уважає необґрунтованими, оскільки всі ці дії було вчинено за ініціативою позивача, а відтак такі витрати не були понесені у зв'язку з розглядом справи.

Що ж до вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Виходячи з положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім'ї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що матеріальна шкода позивачеві завдана діями відповідача.

За таких обставин суд уважає за необхідне стягнути моральну шкоду в частині, яка доведена позивачем та його представником у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд ураховує такі критерії визначення розміру її відшкодування, як характер правопорушення, яке є проступком, скоєним з необережності, ступінь вини відповідача, яка на протязі тривалого часу не намагалась усунути шкідливих наслідків свого правопорушення, глибину душевних страждань позивача, пов'язаних з тим, що вона безперечно отримала у зв'язку з ДТП душевну травму, наслідки якої мали вплив на її психічний стан, що позивач тривалий час була позбавлена можливості отримати з боку відповідача відшкодування матеріальної шкоди, тож була вимушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права, тому вважає, що у зв'язку з цим із відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди слід стягнути 2000 грн.

Отже, у зв'язку з наведеним суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1187 ЦК України ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 93999 грн. 98 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та 2318 грн. у рахунок відшкодування витрат, понесених по сплаті судового збору, а всього стягнути 98318 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Попов.